У Х В А Л А

05 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії посадових осіб виконавчої служби Білоцерківського МРУЮ, заінтересовані особи : міський відділ ДВС Білоцерківського МРУЮ, районний відділ ДВС Білоцерківського МРУЮ, Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду з вказаною скаргою, зазначаючи, що на початку грудня 2015 року йому стало відомо про накладення арешту на все його майно в рамках виконання судового рішення про стягнення з нього аліментів. Скаржник вважає незаконною постанову державного виконавця районного відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ про відкриття виконавчого провадження, оскільки його, як боржника, не було належно повідомлено про відкриття ВП та про накладення арешту, державний виконавець не пересвідчився про отримання боржником належних документів та безпідставно обтяжив майно боржника. А тому дії державного виконавця райвідділу ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_3 є незаконними та підлягає скасуванню постанова про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника від 15.10.2012 року, а також, скаржник просив суду зобовязати міський відділ ДВС Білоцерківського МРУЮ, де на даний час перебуває на виконанні рішення суду про стягнення аліментів, - зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1

В судовому засіданні скаржник та його представник підтримали скаргу.

Державний виконавець міськвідділу ДВС Білоцерківського МРУЮ ОСОБА_4 заперечила задоволення скарги.

Заінтересовані особи : районний відділ ДВС Білоцерківського МРУЮ, Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, - не направили до суду своїх представників, про день та час розгляду скарги були повідомлені.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, про день та час розгляду скарги була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали даної справи, матеріали виконавчого провадження, суд прийшов до висновку, що скарга необґрунтована та така, що не підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що у районному відділі ДВС Білоцерківського МРУЮ перебував на примусовому виконанні виконавчий лист №2-235 від 03.02.2004 року, виданий Богуславським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до вимог п.10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Встановленим є те, що оригінал виконавчого документа та копії матеріалів направлено до міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ.

Встановлено, що 12.03.2015 року державним виконавцем міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-235 від 03.02.2004 року.

Встановлено, що боржник мав заборгованість по аліментах, яка станом на 01.12.2014 року становила 1971,20 грн. Однак, станом на 01.01.2016 року заборгованість повністю погашена. Зазначене підтверджено Довідкою №554 від 05.01.2016р.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що скаржник знав про відкриття виконавчого провадження міським відділом ДВС Білоцерківського МРУЮ, оскільки згідно наданої довідки вбачається, що в квітні 2015 року боржник сплатив 1493 грн. в рахунок погашення боргу по аліментах і з того часу відбувалося належне виконання рішення суду.

В судовому засіданні встановлено, що скаржник, фактично, оскаржує постанову про накладення арешту на його майно під час виконання зазначеного рішення суду про стягнення аліментів.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 15.10.2012 року державний виконавець районного відділу ДВС БЦ МРУЮ ОСОБА_3 винесла постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження. Зазначене вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.6).

Встановленим є те, що скаржник виконував рішення суду про стягнення з нього аліментів та, оскільки, на даний час відсутня заборгованість перед стягувачем, а тому боржник бажає зняти обтяження зі свого майна, що й стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 6 ч.1, ст. 8, ст. 16 ч.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. За ч.9 ст.16 вказаного Закону державна реєстрація припинення обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Мінюсту України від 09.06.1999 року за № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року за № 364/3657 /зі змінами/, та Інструкцією про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Мінюсту України від 18.08.2004 року за № 85/5, зареєстрованим в Мінюсті України 18.08.2004 року за № 1021/9620 /зі змінами/.

Так, п.2.1. даного Положення передбачено, що підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є: Заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта

нерухомого майна (додатки 1-3), що подається: органами державної виконавчої служби - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням

з-під арешту).

Згідно ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено,своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Статтею 60 вказаного Закону передбачені випадки зняття арешту з майна боржника. Зокрема, у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Отже, у разі виявлення безпідставного застосування обтяження майна особа має право звернутися до ДВС з клопотанням чи до суду з позовом про зняття арешту з майна.

В даному випадку, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця райвідділу ДВС БЦ МРУЮ та оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження, яке вже закінчено відповідно до п.10.ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», а також, оскаржує постанову про накладення арешту на майно боржника і оголошення заборони на його відчуження з підстав того, що не був належно повідомлений та з підстав відсутності на сьогодні боргу перед стягувачем.

Дійсно, на даний час відсутня заборгованість боржника, однак, відсутні докази незаконних дій державного виконавця районного відділу ДВС БЦ МРУЮ, відсутні підстави скасовувати постанову про відкриття виконавчого провадження, яке вже закінчено та відсутні підстави з викладених суду обставин скасовувати постанову про арешт майна боржника. Зазначені постанови державний виконавець райвідділу ДВС прийняла в спосіб передбачений Законом України «Про виконавче провадження». Оскільки на той час, в 2012 році мала місце заборгованість по аліментах та боржник не виконував рішення суду. Таким чином, обставини викладені в скарзі ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Припинення обтяження нерухомого майна та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не підлягає розгляду в такій формі, як скарга на дії державного виконавця.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 386,387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії посадових осіб виконавчої служби Білоцерківського МРУЮ, заінтересовані особи : міський відділ ДВС Білоцерківського МРУЮ, районний відділ ДВС Білоцерківського МРУЮ, Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» міністерства юстиції України, ОСОБА_2 відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 06.01.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення даної ухвали.

Суддя ОСОБА_6