Справа № 2/331/1728/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його мати ОСОБА_3 до 2004 року перебувала з ОСОБА_2 у шлюбних відносинах, проте їх шлюб було розірвано.

Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

До досягнення ним повноліття за рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області ОСОБА_2 сплачував на користь ОСОБА_3 аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частин від усіх видів доходу.

Аліменти за вказаним судовим рішенням сплачувалися з великою затримкою та боргом лише після оголошення судом боржника у розшук.

На даний час він навчається на 2 курсі денного відділення Електротехнічного факультету Запорізького національного технічного університету, що підтверджується довідкою декана Електротехнічного факультету Запорізького національного технічного університету за вих.. № 2601 від 19.09.2016р.

За місцем навчання стипендію він не отримує, фактично всі витрати на міський проїзд до місця навчання, проїзд на вихідні та святкові дні з місця навчання до місця проживання с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, вартість на проживання в гуртожитку, харчування, одяг та взуття, несе за рахунок коштів, які йому надає мати.

У звязку з зазначеними обставинами він потребує матеріальної допомоги на своє утримання.

ОСОБА_2 після досягненням ОСОБА_1 повноліття добровільно допомогу на його утримання у звязку з навчанням не надає та не збирається цього робити.

Вважає, що права та обовязки батьків відносно дитини є рівними, вважає, що відповідач повинен надавати йому щомісячну матеріальну допомогу на його утримання на час навчання в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягувати з ОСОБА_2 на його користь на його утримання, аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Додатково надав копії документів на підтвердження обставин, викладених по тексту позовної заяви та які спростовують заперечення відповідача щодо сплати аліментів до його повноліття без затримки та заборгованості.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але надав суду письмові заперечення по справі та у звязку з неможливістю прибуття у судове засідання просить розглядати справу за його відсутності з ухваленням справедливого та законного рішення. В обґрунтування заперечень зазначив, що він погоджується на сплату аліментів на користь позивача по його утриманню в розмірі 500,00 грн., оскільки за відсутності власного житла він вимушений з сімєю проживати у своєї матері в с. Михайлівка Гайсинського району Вінницької області, за відсутності постійної роботи перебиватися тимчасовими заробітками, які є недостатніми, а тому його матеріальне положення є незадовільним та скрутним. Крім того, на його утриманні є дружина, яка є громадянкою ОСОБА_4, яка не працює та не має змоги в України працевлаштуватися, а також дитина ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому весь тягар по утриманню родини повністю покладається на нього. Додаткового зазначив, що твердження позивача щодо наявності у нього великого заробітку за рахунок роботи за межами України, а саме на території Російської Федерації не відповідає дійсності, про що свідчать додана до заперечення копія закордонного паспорту.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивача та письмові заперечення відповідача по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що мати позивача ОСОБА_3 до 2004 року перебувала з ОСОБА_2 у шлюбних відносинах, проте їх шлюб було розірвано. (а.с. 8)

Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 6-7)

До досягнення ОСОБА_1 повноліття за рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області ОСОБА_2 сплачував на користь ОСОБА_3 аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частин від усіх видів доходу.

Відповідно до наданих стороною позивача копії ухвали Камянського-Дніпровського районного суду Запорізької області від 02.06.2010р. та копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 31.12.2012р., аліменти за судовим рішенням ОСОБА_2 сплачувалися з великою затримкою та боргом лише після оголошення судом боржника у розшук.

На даний час ОСОБА_1 навчається на 2 курсі денного відділення Електротехнічного факультету Запорізького національного технічного університету, що підтверджується довідкою декана Електротехнічного факультету Запорізького національного технічного університету за вих.. № 2601 від 19.09.2016р. (а.с. 9)

За місцем навчання стипендію ОСОБА_1 не отримує, фактично всі витрати на міський проїзд до місця навчання, проїзд на вихідні та святкові дні з місця навчання до місця проживання с. Дніпровка Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, вартість на проживання в гуртожитку, харчування, одяг та взуття, несе за рахунок коштів, які йому надає мати. (а.с. 10)

У звязку з зазначеними обставинами ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги на своє утримання зі сторони батька та бажає отримувати від відповідача аліменти на підставі судового рішення.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006р., встановлено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч. 3 цієї ж статті Закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов»язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

Позивач ґрунтує свої позовні вимоги щодо стягнення аліментів на його утримання до закінчення навчання у вищому навчальному закладі на факті його навчання та скрутного матеріального становища.

Відповідач ґрунтує свої заперечення щодо зазначеної позовної вимоги тим, що знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, отримує незначні заробітки та має на утриманні жінку з неповнолітньою дитиною.

Матеріалами справи встановлено та не оспорюється сторонами у справі, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює та має нерегулярний, мінливий та незначний дохід, а тому в повній мірі не надає позивачу матеріальної допомоги на його утримання.

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник податку має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника та одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року - 1330 гривень, з 1 травня - 1399 гривень, з 1 грудня - 1544 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

Таким чином, встановлено, що для позивача, як працездатної особи, законодавцем установлено прожитковий мінімум з 1 травня 2016 року у розмірі 1450 гривень, а тому виходячи з того, що як мати, так і батько повинні утримувати свою дитину в рівних частинах.

Аналізуючи зазначені норми права та наведені обставини, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст.ст. 182, 184, 199, 200 СК України, та у відповідності до принципу співмірності та розумної достатності аліменти на утримання повнолітнього сина відповідача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з відповідача ОСОБА_2 слід стягувати в розмірі 725,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 01 листопада 2016 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивач, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки мінімальна заробітна плата на 1 січня 2016 року становить 1378,00 грн., то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та мешкає за адресою: Вінницька область, Гайсинский район, с. Михайлівка, вулиця Партизанська, буд. № 110 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 «а», кім. № 509-2 (ІПН: НОМЕР_1) на його утримання аліменти в розмірі 725 (сімсот двадцять пятдесят) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - з 01 листопада 2016 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та мешкає за адресою: Вінницька область, Гайсинский район, с. Михайлівка, вулиця Партизанська, буд. № 110 на користь держави (Державний бюджет Жовтневого району м. Запоріжжя, код ЄДРПОУ: - 38025440, Банк одержувача: - УДКСУ у Жовтневому районі м. Запоріжжя, МФО: 813015, рахунок: 0003, код бюджетної кодифікації: 22030101) судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривень 20 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення копії рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

29.11.2016