Справа № 204/2438/16-ц
Провадження № 2/204/1291/16
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2016 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Таран К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, комунальне підприємство «Житлове господарство Красногвардійського району Дніпропетровської міської ради» про виселення та вселення,

в с т а н о в и в:

05 квітня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить виселити ОСОБА_2 з належної на праві користування ОСОБА_1 кв.№20, у м.Дніпропетровську, по вул.Боброва, 30, без надання іншого жилого приміщення, вселити ОСОБА_1 у кв.№20, у м. Дніпропетровську, по вул.Боброва,30.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18 березня 2013р. ВАТ «Дніпротрансбуд» позивачу видано ордер на житлову площу в гуртожитку, а саме: кв.№20 в буд.№30 по вул.Боброва в м.Дніпропетровськ. Ордер виданий також на членів родини позивача, а саме на сина позивача. Відповідно ордеру позивач та третя особа набули право користування та проживання у вищезазначеній квартирі та на законних підставах вселилися до неї. 25 березня 2013 року позивач та третя особа зареєстрували своє місце проживання в зазначеній вище квартирі. Однак, останні два місяці позивач та третя особа, в силу життєвих обставин, не проживав в спірній квартирі. За час їх відсутності, приблизно пару місяців назад, без будь-яких підстав, у належній позивачу кв.№20 оселився відповідач, який по сьогоднішній день перешкоджає позивачу користуватися та проживати в зазначеній квартирі. Добровільно звільнити приміщення відповідач не бажає, у зв'язку з цим позивач змушений був звернутися до поліції, оскільки своїми діями відповідач створив позивачу перешкоди в користуванні квартирою. Самоправно займаючи квартиру, перебуваючи в лій без достатніх правових підстав, він перешкоджає позивачу та його родині на законних підставах проживати в ній, та не бажає звільнити квартиру на вимогу позивача. В звязку з порушенням права позивача на володіння, користування та проживання в зазначеній квартирі 21 березня 2016р. позивач звернувся з заявою до ГУ НП в Дніпропетровській області Красногвардійського ВП Дніпропетровського відділу поліції, та повідомив про неправомірні дії з боку відповідача, який незаконно вселився до кв.№20. Позивач ніколи не давав згоду на вселення відповідача у його квартиру №20, про що свідчить відсутність у нього реєстрації у зазначеній квартирі, що ним займається, та відсутність у відповідача доказів іншого. У звязку із наведеним та із створенням відповідачем перешкод для позивача у користуванні квартирою не тільки своєю присутністю, але і забороною позивачеві користуватися квартирою, єдиним способом захистити права позивача є звернення до суду із відповідним позовом, який без будь-яких правових підстав займає належне мені житлове приміщення.

У судове засідання позивач не зявився. Від представника позивача надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Третя особа-1 у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи-2 у судове засідання не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява у якій просила справу розглядати за своєї відсутності.

У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

18 березня 2013р. ВАТ «Дніпротрансбуд» видано ОСОБА_1 ордер №34 на житлову площу в гуртожитку, а саме квартиру АДРЕСА_1. Ордер виданий на родину із двох осіб, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.5).

25 березня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували своє місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується картками прописки від 25.03.2013р. та копіями паспорту з відповідним записом про реєстрацію від 25.03.2013р. (а.с.7-10).

21 березня 2016р. ОСОБА_1 звернувся з заявою до ГУ НП в Дніпропетровській області Красногвардійського ВП Дніпропетровського відділу поліції, та повідомив про неправомірні дії з боку ОСОБА_2

24 березня 2016р. ОСОБА_1 отримано відповідь ГУ НП в Дніпропетровській області Красногвардійського ВП Дніпропетровського відділу поліції, у разі представлення документів на право користування зазначеною квартирою ОСОБА_2 зобовязується виселитися з неї (а.с.6), що є підтвердженням того, що ОСОБА_2 зайняв квартиру АДРЕСА_1 без належних на те правових підстав.

Своїми діями відповідач створює позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні належним позивачу майном, оскільки позивач не має доступу до свого житла.

Згідно із ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із ст.319 ЦК України здійснення права власності, а саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із п.п.1, 2 ч.1 ст.395 ЦК України речовими правами на чуже майно є: право володіння; право користування (сервітут).

Статтею 396 ЦК України передбачено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права у порядку передбаченому главою 29 ЦК України.

Згідно із ст.30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Відповідно до ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном.

Згідно із ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ст.400 ЦК України Недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Згідно із ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Отже, судом встановлено, що відповідач самовільно займає житлове приміщення, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що порушує право користувача, тобто позивача, вказане право підлягає захисту шляхом виселення зі спірної квартири відповідача.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині виселити ОСОБА_2 з належної на праві користування ОСОБА_1 кв.№20, у м.Дніпропетровську, по вул.Боброва, 30, без надання іншого жилого приміщення.

Щодо вимог про вселення ОСОБА_1 у квартиру №20, у м.Дніпропетровську по вул.Боброва, 30, то ці вимоги є передчасно заявленими.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, комунальне підприємство «Житлове господарство Красногвардійського району Дніпропетровської міської ради» про виселення та вселення задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2 з належної на праві користування ОСОБА_1 квартири №20 у м.Дніпропетровську, по вул.Боброва, 30, без надання іншого жилого приміщення.

У задоволенні цивільного позову в іншій частині відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна)грн.20коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Тітова