Справа № 372/2627/15-ц Головуючий у І інстанції Кравченко М. В.
Провадження № 22-ц/780/1024/16 Доповідач у 2 інстанції Касьяненко Л. І.
Категорія 1 22.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

22 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Гуля В.В., Даценко Л.М.,

За участі секретаря: Говорун В.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Спільне українсько-болгарське підприємство «Богдан», треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Регіон-інвест», товариство з обмеженою відповідальністю «Світ-інвест», про визнання майнових прав, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом та просила визнати за нею майнові права на проінвестований об'єкт будівництва - квартири.

Мотивувала вимоги тим, що між нею, ТОВ «Світ-інвест» та АКБ «Київ» було укладено договори відступлення права вимоги, відповідно до яких вона стала стороною договору інвестування та набула права отримати після завершення будівництва у власність квартири в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, сплатила для цього повну вартість квартир. Договором було встановлено, що житловий будинок вводиться в експлуатацію в першому кварталі 2013 року. До участі в будівництві за договором із забудовником було залучено ЗАТ «Спільне українсько-болгарське підприємство «Богдан».

Вказувала, що вона свої зобов'язання виконала своєчасно та належним чином, відповідач же в порушення умов договору свої зобов'язання не виконав і на час звернення до суду відповідач даний будинок не ввів в експлуатацію, не передав їй у власність визначену у договорі квартиру, чим порушив її права як інвестора.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 майнові права на об'єкти інвестування - трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, та на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ТОВ „Фінансова компанія „Київщина-Капітал" просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом І інстанції встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо отримання позивачем у власність проінвестованої згідно договору квартири в будинку, який не введений відповідачами в експлуатацію.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема укладених сторонами і третіми особами договорів, між сторонами виникли договірні відносини щодо інвестування будівництва квартири, тим самим позивачка як інвестор вклала у будівництво об'єкту нерухомості власні кошти, а тому вона до здавання об'єкту нерухомості - будинку АДРЕСА_2, загальною площею 87,33 кв.м., поверх 5, під'їзд 6 та однокімнатної квартири АДРЕСА_1, оскільки відповідно до довідки в повному обсязі сплатила кошти за інвестування загальної площі вказаного об'єкта.

Ці майнові права є відмінні від права власності на майно, вони не потребують державної реєстрації і охороняються законом.

Судом встановлено, що правовідносини сторін випливають з договору про участь у фонді фінансування будівництва предметом вимоги позивачки та зобов'язання боржника є не грошова вимога, а вимога отримання у власність об'єкту інвестування, тобто нерухомого майна.

Позивачкою повідомлено дані, які не спростовані відповідачем, про можливість здійснення процедури ліквідації відповідачів, ухилення відповідачів від виконання договору та врегулювання спірних правовідносин, змін юридичної адреси відповідачів.

Згідно статті 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, такими цінностями може бути майнові права на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 177 ЦК України встановлено, що до об'єктів цивільних прав відносять речі, майнові права та інше.

Відповідно ст. 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважається річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки, майнові права є не споживною річчю; майнові права визнаються речовими правами, а статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлюється, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги.

Речові права встановлюються законом, рішенням суду, заповітом або договором. Таким чином, об'єктом цивільного права за інвестиційним договором є закріплені за позивачем майнові права, отримані в результаті інвестицій на конкретно визначену площу та якими позивач вправі володіти, користуватися і розпоряджатися.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» об'єкт інвестування - квартира або приміщення соціально-побутового призначення в об'єкті будівництва, яке після завершення будівництва стає окремим майном.

Згідно із ст.ст. 509, 526, 629 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, рухоме та нерухоме майно (будинки, споруди, устаткування та інші матеріальні цінності).

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій. Суб'єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про інвестиційну діяльність» відносини, що виникають при здійсненні інвестиційної діяльності на Україні, регулюються цим Законом, іншими законодавчими актами України.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

Суд першої інстанції, вірно дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання майнових прав на об'єкт інвестування, оскільки в даний час будівництво будинку не закінчене по вині відповідача, будь-які дії ним щодо закінчення будівництва не здійснюються, що вказує на можливість позбавлення позивачки майнових прав на об'єкт інвестування.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 315, ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Київщина-Капітал» відхилити.

Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 17 серпня 2015 року залишити без змін залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: