04.04.2016 Єдиний унікальний № 371/349/16-ц
Провадження № 2-о/371/26/16
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

04 квітня 2016 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області,

У С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про шлюб з ОСОБА_2

Згідно положень ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду порядком окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів.

Частиною 6 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду порядком окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів.

Відповідно до п. 12 Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Заявник звернулась за встановленням факту належності документа, який видають органи реєстрації актів громадянського стану. Заява про встановлення зазначеного факту не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, це питання вирішується органом, який видав документ.

Вказані обставини є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини 2 статті 122 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись пунктом 1 частини 2 статті 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлювального документа, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О. Капшук