ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5896/15-ц
Провадження № 2/210/629/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:
головуючого судді Костенко В.В.
при секретарі Севанян М.Б. .
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Придніпровська товарна біржа та служба у справах дітей Виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради про встановлення належності право установчого документу та визнання права власності в порядку спадкування, -
Позивач ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про встановлення належності право установчого документу та визнання права власності в порядку спадкування.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що: 09 травня 2014 року померла ОСОБА_7. За життя вона заповіт не складала. Після її смерті спадкоємцем першої черги був лише син ОСОБА_8. ОСОБА_8, прийняв спадщину, оскільки постійно проживав в квартирі №169 будинку №2 на бульварі Вечірній в м. Кривому Розі, разом зі спадкодавцем.
За життя ОСОБА_7 була співвласником квартири АДРЕСА_1 в м ОСОБА_1, яку вона разом з сином ОСОБА_8, у 1996 році приватизували. Отже, кожному із власників квартири належало б по ? частині у разі виділу часток. Однак при оформленні Свідоцтва про право власності на житло, працівник органу приватизації зробив у свідоцтві помилки вказавши, що квартира належить на праві приватної власності не ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а невірно вказавши що належить ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Після смерті ОСОБА_7 її син ОСОБА_8 свідоцтва про право власності не отримував.
10 червня 2015 року помер ОСОБА_8. За життя він заповіт не складав. Після його смерті спадкоємцем першої черги за законом є лише син - неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого позивач народила не перебуваючи в шлюбі. Неповнолітній ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8
За життя ОСОБА_8, не перебуваючи в шлюбі, 03.05.1997 року, через товарну біржу «Придніпровська товарна біржа» придбав у ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які діяли в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, квартиру АДРЕСА_2, загальна площа якої складає 64,6 кв.м., житлова площа 345,8 кв.м..
Відповідно до положень ст. 657 ЦК України (в редакції 2004 року) договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Якщо договір купівлі продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений то вказаний правочин є нікчемним. Однак квартира була набута до 2004 року, й до тих правовідносин повинно застосовувати дію закону в часі, а саме, норми ЦК України в редакції 1963 року та інших Законів, які регулюють цей спір.
Позивач ОСОБА_2 діючи в інтересах неповнолітнього спадкоємця, звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом, однак їй було відмовлено на тій підставі, що в Свідоцтві про право власності на квартиру №169 в будинку №2 на Бульварі Вечірнім в м. Кривому Розі невірно зазначені по батькові спадкодавців, також не може видати свідоцтво на спадщину й на квартиру, яка придбана через товарну біржу.
Відповідачі по справі виконавчий комітет Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Придніпровська товарна біржа та служба у справах дітей Виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривому Розі, до залу судового засідання не зявилися, неодноразово належним чином були повідомлені про дату та час слухання справи, документів, які б підтверджували поважність причин не явки до суду не надали.
Позивач ОСОБА_2 та представник позивача, адвокат ОСОБА_11О подали заяву, в якій просили щоб цивільну справі розглянули без їх участі, без участі позивачів та третіх осіб, просили суду позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу на підставі письмових доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:
09 травня 2014 року померла ОСОБА_7. За життя вона заповіт не складала.
Згідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Після смерті ОСОБА_7, померлого 09.05.2014 року, спадкоємцями першої черги був ОСОБА_8, як син спадкодавця. Факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження І-АН №307151 видане 25.02.1972 року Ленінським відділом РАЦС м. Ростов на Доні, актовий запис №188.
Інші спадкоємці першої черги відсутні.
Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
За життя ОСОБА_7 була співвласником квартири АДРЕСА_1 в м ОСОБА_1, яку вона разом з сином ОСОБА_8, яку вони набули у відповідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду, та згідно до рішення органу приватизації №6337 від 13.10.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло С №900 від 18.11.1994 року. Вказана квартира має загальну площу 48,3 кв.м., житлову площу 29,0 кв.м.
Згідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу часток із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Оскільки дана квартира була набута у власність відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», то за своєю правовою природою, набуття права власності на дану квартиру не залежало від трудового внеску кожного співвласника. Тобто, розподіл часток із майна передбачає їх рівність. Отже, кожному із власників квартири належало б по ? частині у разі виділу часток.
Однак при оформленні Свідоцтва про право власності на житло, працівник органу приватизації зробив у свідоцтві помилки вказавши що квартира належить на праві приватної власності не ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а невірно вказавши в свідоцтві прізвище, а саме вказав, що квартира належить ОСОБА_9 та ОСОБА_10
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України: «суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище якої, що зазначене в документі, не збігається з прізвищем особи, зазначеним у паспорті».
Той факт, що свідоцтво про право власності на житло дійсно видане на її імя, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, суд вважає доведеним, наступними документами, а саме: свідоцтвами про смерть та довідками з КЖП де вірно вказані їх прізвища, ім»я по-батькові : ОСОБА_7 та ОСОБА_8.
Після смерті ОСОБА_7 її син ОСОБА_8 свідоцтва про право на спадщину за законом не отримував, однак у відповідності до вищевказаних правових норм став власником 1/1 частини квартири, ? частину якої він у власність набув у відповідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», а ? частину у спадщину, після смерті матері.
10 червня 2015 року помер ОСОБА_8. За життя він заповіт не складав.
У відповідності до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцем першої черги за законом був лише син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, факт родинних стосунків підтверджується свідоцтвом про народження І-КИ №114631 видане 27.02.2001 року Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №97, в якому вказано що батьком неповнолітнього є ОСОБА_8. Інші спадкоємці першої черги відсутні.
Неповнолітній ОСОБА_3, у відповідності до ч.4 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину оскільки, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст. 1273 ЦК України, неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування.
За клопотанням сторони позивача суд витребував спадкову справу. Згідно до спадкової справи вбачається, що після смерті ОСОБА_7, померлої 09 травня 2014 року, спадщину прийняв лише її син ОСОБА_8, а після смерті ОСОБА_8, померлого 10 червня 2015 року, спадщину прийняв лише неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
За життя ОСОБА_8, не перебуваючи в шлюбі, згідно до договору купівлі продажу від 03.05.1997 року, через товарну біржу «Придніпровська товарна біржа» придбав у ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які діяли в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, квартиру АДРЕСА_2, загальна площа якої складає 64,6 кв.м., житлова площа 345,8 кв.м..
Відповідно до положень ст. 657 ЦК України (в редакції 2004 року) договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Якщо договір купівлі продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений то вказаний правочин є нікчемним. Однак квартира була набута до 2004 року, й до тих правовідносин повинно застосовувати дію закону в часі, а саме, норми ЦК України в редакції 1963 року та інших Законів, які регулюють цей спір.
На підставі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», вищевказаний договір купівлі продажу нерухомого майна не підлягав нотаріальному посвідченню ( на час вчинення правочину). Відповідно до ст. 220 ЦК України обовязкове нотаріальне посвідчення- договору у даному випадку може бути компенсоване рішенням суду, так як всі умови та вимоги, повязані з цим правочином та вказані в цій правовій нормі, були дотримані та виконані, а саме: покупець та продавець, домовилися щодо ціни та усіх інших істотних умов договору, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 05.05.1997 року; також здійснилося повне виконання договору купівлі-продажу покупець сплатив продавцю повну вартість квартири в сумі вказаній в договорі, продавець передав покупцеві у повне розпорядження належну йому квартиру, в якій і жив до самої смерті більше ніж 17 років. Виходячи з вищевикладеного та приймаючи до уваги, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору та що відбулося повне виконання договору, та виконані усі умови договору купівлі продажу у відповідності з законодавством, яке діяло на той час, тому судом вищевказаний договір визнається дійсним.
Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦПК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно до ч.1 ст.. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
ОСОБА_2 діючи в інтересах неповнолітнього спадкоємця, звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом, однак їй було відмовлено на тій підставі, що в Свідоцтві про право власності на квартиру №169 в будинку №2 на Бульварі Вечірнім в м. Кривому Розі невірно зазначені по батькові у власників квартири, а також не вірно було також вказано й прізвище. Нотаріус також зазначає, що не може видати свідоцтво на спадщину й на квартиру, яка придбана через товарну біржу.
Згідно до п.23 Пленуму ВС України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи спадкоємець у нотаріуса не може самостійно отримати свідоцтво на спадщинцу за законом, а тому суд вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені.
Керуючись ст.ст. 220, 370, 1261, 1268-1270, 1273, 1297 ЦК України, ст.. 214, 215, 256 ЦПК України суд
Позов ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Придніпровська товарна біржа та служба у справах дітей Виконавчого комітету Дзержинської районної у м. Кривому Розі ради про встановлення належності право установчого документу та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити в повному обсязі.
Встановити факт належності ОСОБА_7, яка померла 09 травня 2014 року, ОСОБА_8, який помер 10 червня 2015 року 1996 року, правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про право власності на житло № С-800 від 18 лютого 1994 року, виданого УЖКГ міськвиконкому згідно з розпорядженням № 6337 від 13 жовтня 1993 року на квартиру АДРЕСА_3.
Визнати договір купівлі-продажу, укладений 05 травня 1997 року між ОСОБА_4, ОСОБА_6, які діяли в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 (продавцями) та ОСОБА_8 (покупцем) на Товарній Біржі «Придніпровська товарна біржа» щодо купівлі квартири АДРЕСА_4, загальною площею 64,6 кв.м., житловою площею 34,8 кв.м. - дійсним;
Встановити факт, що ОСОБА_12, за життя прийняв спадщину ? частини квартири АДРЕСА_3, загальна площа якої складає 48,3 кв.м., житлова площа 29,0 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_7, померлої 09 травня 2014 року.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/1 частину квартири АДРЕСА_5, загальна площа якої складає 48,3 кв.м., житлова площа 29,0 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_8, померлого 10 червня 2015 року.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/1 частину квартири АДРЕСА_6, загальна площа якої складає 64,6 кв.м., житлова площа 34,8 кв.м., в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_8, померлого 10 червня 2015 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Сторони мають право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: В. В. Костенко