Справа № 265/1096/16-ц
Провадження № 2-о/265/97/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О. В.,

за участю секретаря Бабенко А.Г.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті,

заінтересована особа: Орджонікідзевський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною заявою, якою просить встановити факт смерті ОСОБА_2 06 лютого 2016 року та зобовязати Орджонікідзевський відділ РАЦС Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області здійснити реєстрацію її смерті.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначає, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - його колишня дружина, померла 06 лютого 2016 року на тимчасово окупованій території. Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 38, виданим 08 лютого 2016 року Донецьким бюро судових експертиз. З даним свідоцтвом він звернувся до Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції для реєстрації смерті ОСОБА_2, однак йому було відмовлено з посиланням на ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», за якими будь-які акти (рішення, документи), видані органами, створеними на тимчасово окупованій території, вважаються недійсними та не утворюють правових наслідків. Через наведені обставини, посилаючись на неможливість зареєструвати смерть ОСОБА_2 іншим шляхом, звертається до суду з даною заявою.

Заявник у судовому засіданні вимоги заяви підтримав, та під присягою пояснив, що ОСОБА_2 його колишня дружина, від шлюбу з якою в них є спільна дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_2 разом з дочкою та ще родичкою поїхали на декілька днів до Новоазовського району Донецької області провідати батьків. 06 лютого 2016 року вирішили повернутися додому. Батько ОСОБА_2 на своєму автомобілі відвозив їх на автобус. Через погодні умови сталася ДТП, ОСОБА_2 загинула на місці, родичка наступного дня, їх дочка, ОСОБА_3 досі перебуває у лікарні міста Донецька у край важкому стані. Батько та мати ОСОБА_2 також були травмовані та перебувають у лікарні. Інших родичів в ОСОБА_2 немає.

Начальник Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 своєю заявою від 25 лютого 2016 року просила розглянути справу за відсутності представника відділу, на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_5 пояснення заявника підтвердила, додала, що заявник її син, загибла колишня невістка, з якою вони спілкувались до дня її смерті та підтримували дружні стосунки.

Вислухавши заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до розяснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Як встановлено судом, та підтверджується наданими заявником доказами, заявник є колишнім чоловіком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка на даний час перебуває на лікуванні у медичному закладі міста Донецька у важкому стані внаслідок ДТП. Інших родичів ОСОБА_3 в місті Маріуполі немає.

За даними паспорту ОСОБА_2, остання народилась 15 вересня 1974 року у місті Маріуполі Донецької області, та є громадянкою України.

Факт смерті останньої підтверджується даними, внесеними у лікарське свідоцтво про смерть № 38 від 08 лютого 2016 року, форма 106/о, затверджена Наказом МОЗ України від 08 серпня 2006 року № 545, згідно до якого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 06 лютого 2016 року. Місцем смерті зазначено: Україна, Донецька область, Новоазовський район, село Маркіне; смерть настала на автодорозі біля села; причина смерті травматичний шок, закритий перелом основи черепу.

Листом начальника Орджонікідзевського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 від 24 лютого 2016 року № 44/4.4-03-24 заявника повідомлено про неможливість внесення до актового запису відомостей про смерть ОСОБА_2 на підставі вказаного лікарського свідоцтва з посиланням на ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

За положеннями ч. 2, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Проте встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника, який є батьком неповнолітньої дитини загиблої особи, а чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Окрім медичного документу факт смерті підтверджено поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_5, які вони надавали як свідки.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви та встановлення факту смерті колишньої дружини заявника, ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 213, 234, 235, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка міста Маріуполя Донецької області, громадянка України, померла 06 лютого 2016 року у віці 41 року, місце смерті автодорога біля села Маркіне Новоазовського району Донецької області; причина смерті травматичний шок, закритий перелом основи черепу.

Орджонікідзевському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зареєструвати смерть ОСОБА_2 на підставі даного рішення.

Рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя____________________