Категорія:58 Доповідач: Бовчалюк З. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

01 грудня 2016 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області Бовчалюк З.А., ознайомившись з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - Перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про звільнення майна з під арешту,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» в даній справі задоволено.

Ухвалено звільнити з під-арешту, накладеного постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Радчук Л.О. від 134.07.2015 року квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0441 га, яка розташована в АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, яка не оплачена судовим збором. Водночас апелянт не наводить доказів, на підставі яких він звільнявся б від сплати судового збору.

Ухвалою судді апеляційного суду Волинської області від 26 жовтня 2016 року апеляційну скаргу відповідача залишено без руху та надано термін для усунення її недоліків, а саме для сплати судового збору у розмірі 1339, 80 гривень, оригінал відповідної квитанції чи платіжного доручення про сплату судового збору надати в апеляційний суд Волинської області, або надати копії відповідного документа у випадку, якщо апелянт відноситься на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» до категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Після отримання ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху до апеляційного суду Волинської області надійшла від відповідач ОСОБА_3 заява про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою судді апеляційного суду Волинської області від 08 листопада 2016 року відмовлено у задоволені заяви відповідача ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2016 року в даній справі та продовжено на 5 днів термін на усунення недоліків апеляційної скарги.

22 листопада 2016 року після отримання ухвали про відмову у звільненні від сплати судового збору до апеляційного суду надійшла заява відповідача ОСОБА_3, відповідно до якої останній просить розстрочити йому сплату судового збору у зв'язку з важким матеріальним становищем.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.82 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Зі змісту даних статей ЦПК України та Закону слідує, що підставою для розстрочення сплати судового збору, може бути лише майновий стан сторони, який унеможливлює сплату нею судового збору у належному розмірі.

Крім того, дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

ОСОБА_3 приймає участь у справі, як відповідач, а позивач відповідно до ст.11 ЦПК України розпоряджається своїм правом щодо предмета спору на власний розсуд та заявив вимогу майнового характеру, ставка щодо оплати якої визначена Законом України «Про судовий збір».

Таким чином, у заяві про розстрочення сплати судового збору, заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.

Крім того, при вирішенні даної заяви слід врахувати, що у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В заяві, про розстрочення сплати судового збору, відповідач ОСОБА_3 зазначає, що він є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію, перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі, однак на підтвердження своїх слів не приєднав жодного належного та допустимого доказу, щодо свого майнового стану (дані про доходи), який і може бути вирішальним при розгляді клопотання, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, яка визначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, враховуючи відсутність встановлених законом підстав для розстрочення сплати судового збору, в задоволенні заяви слід відмовити.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про необхідність продовження відповідачу ОСОБА_3, терміну на усунення недоліків апеляційної скарги, які зазначені в ухвалі судді апеляційного суду Волинської області від 26 жовтня 2016 року та сплати судовий збір у розмірі 1339,80 гривень, оригінал квитанції про сплату судового збору надати в апеляційний суд.

Керуючись ст.ст.82, 121 ч.1, 297 ч.2 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору - Перший відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про звільнення майна з під арешту.

Продовжити відповідачу ОСОБА_3 на 5 днів з дня отримання копії даної ухвали термін на усунення недоліків апеляційної скарги на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 червня 2016 року в даній справі, які зазначені в ухвалі судді апеляційного суду Волинської області від 26 жовтня 2016 року та сплатити судовий збір в розмірі 1339,80 гривень, оригінал квитанції про сплату судового збору надати в апеляційний суд.

У випадку невиконання вказаної ухвали апеляційна скарга буде вважатись неподаною та буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: