Справа №173/171/16-ц
Провадження №2/173/247/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючої: - судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача ОСОБА_1І згідно якого просить стягнути з відповідача 21420 грн. 28 коп., - заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.12.2007 року , яка складається з наступного:

- 10493.17 грн., заборгованість за кредитом;

- 8730.91 грн.. заборгованість за процентом за користування кредитом;

- 700 грн.. заборгованість за пенею та комісією

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина),

- 996.20 грн. - штраф (процентна складова)

та понесені судові витрати посилаючись на наступне: відповідно до укладеного договору № б/н від 17.02.2007 року відповідач ОСОБА_2, отримав кредит у розмірі 10500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 3.2 п. 3.3 Умов та правил надання Банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що Кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (Збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою, та Тарифами Банку» які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом в заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який можу бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов»язання за Договором та Угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач своєчасно не надавав банку грошові кошти на погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображено у Розрахунку заборгованості за договором.

У зв'язку з порушенням зобов»язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_2, станом на 30.11.2015 року має заборгованість 21420.28 грн., яка складається з наступного:

- 10493.17 грн., заборгованість за кредитом;

- 8730.91 грн.. заборгованість за процентом за користування кредитом;

- 700 грн.. заборгованість за пенею та комісією

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина),

- 996.20 грн. - штраф (процентна складова)

Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання представник позивача не з'явився подавши заяву про слухання справи у його відсутність. Згідно поданої заяви позовні вимоги підтримує в повному об'ємі.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги визнач частково. Заперечував проти нарахованих штрафів та просив зменшитьи суму нарахованих відсотків, так як він сплачує аліменти на користь двох осіб. А якщо ще буде сплачувати заборгованість за кредитним договором, то отримуваної ним заробітної плати взагалі не залишиться і він за залишиться без засобів до існування.

Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами:

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з укладеного між сторонами договору № б/н від 17.12.2007 року відповідач ОСОБА_2, 17.12.2007 року отримав кредит у розмірі 10500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Судом встановлено, що підписавши заяву разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Правилами користування платіжною карткою, відповідач уклав з банком договір, що підтверджується його підписом в заяві. Таким чином відповідач підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору та кредитний договір, шляхом складання зазначених вище документів, був укладений у належній письмовій формі.

Крім того, судом встановлено, що сторони уклали договір про приєднання, керуючись ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною договору, передбачено, що якщо протягом 12 місяців з моменту підписання договору, жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення строку дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Оскільки сторони не надали суду доказів того, що строк дії договору було припинено за ініціативою однієї із сторін, суд приходить до висновку, що строк дії договору не закінчився.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за укладеним Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що підтверджується копією з виписки по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1

п. 6.5 (розділу 1) умов та правил надання банківських послуг передбачено обов'язок позичальника погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, сплачувати комісію.

Уклавши з відповідачем кредитний договір та отримавши кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач порушив договірні зобов'язання. виконуючи їх неналежним чином. В результаті чого станом на 30.11.2015 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 21420.28 грн., яка складається з наступного:

- 10493.17 грн., заборгованість за кредитом;

- 8730.91 грн.. заборгованість за процентом за користування кредитом;

- 700 грн.. заборгованість за пенею та комісією

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина),

- 996.20 грн. - штраф (процентна складова)

Відповідно до ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов»язання за даними договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов»язання.

Відповідно до п. 5.6 «Правил користування платіжною карткою» Боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого в Банку, зокрема з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Доказів повернення кредиту на день ухвалення рішення сторонами суду не надано. Таким чином позичальник порушив зобов'язання щодо своєчасного повернення заборгованості за кредитом та відсотками у відповідності до п. 5.4. Умов та правил надання банківських послуг .

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості за кредит ним договором б/н від 17.12.2007 року вбачається , що останній платіж був здійснений позичальником в травні 2015 року. тобто на час звернення позивача з позовом до суд строк позовної давності за даними вимогами не закінчився.

Частиною третьою ст. 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Верховний суд України 3 вересня 2014 року за наслідками розгляду справи № 6-100 цс 14 зробив правовий висновок про те, що частина третя ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та чистини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості по кредиту (а.с. 4-5) встановлено, що відповідачу нарахована комісія у розмірі 700.00 грн., а сума заборгованості за кредитом та відсотками складає 19 224, 08 грн.. Тобто сума нарахованої комісії не перевищує розмір завданих відповідачем по справі збитків позивачу. А тому прохання відповідача по справі щодо зменшення розміру нарахованої комісії не підлягає задоволенню.

Що стосується зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій, то суд вважає, що прохання відповідача по справі про зменшення їх розміру також задоволенню не підлягає, оскільки умовами договору ( п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг) також передбачено, що при порушенні Клієнтом строків платежів за будь-яким з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості з урахуванням нарахованих прострочених відсотків та комісії. Відповідно розрахунку заборгованості сума заборгованості за кредитом складає 10493.17 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 8730.91 грн., нарахована комісія 700,00 грн. Тобто штрафні санкції у розмірі 5% повинні вираховуватись таким чином: 10493.17 +8730.91 + 700,00 =19924.08 Х 5% = 996,20 грн. Отже, банком вірно нарахована відсоткова складова штрафних санкцій, а тому вона не може буди зменшена судом,

оскільки чітко передбачена умовами договору та не суперечить нормам діючого законодавства. Звільнити позивача повністю від сп лати штрафних санкцій суд не має можливості, так як уклавши даний кредит ний договір позивач погодився з його умовами в тому чи слі і із застосуванням до нього штрафних санкцій у випадку порішення ни м умов договору.

Крім того відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так як розмір нарахованих штрафів не перевищує суму заборгованості, то підстав для їх зменшення немає.

Вимоги відповідача щодо зменшення суми нарахованих відсотків за користування кредитом також не можуть бути задоволені. Так як суд не вправі зменшити й нараховані відсотки за користування кредитом, оскільки їх відсоткова ставка погоджена сторонами при укладенні кредитного договору. Позивач, підписавши заяву разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» уклав з банком кредитний договір та підтвердив свою згоду на всі умови, викладені в зазначених вище документах. А не можливість відповідача по справі своєчасно здійснювати погашення заборгованості за кредитом, не звільняє його від належного виконання взятих на себе зобовязань, згоду на які він надав, підписавши кредитний договір.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за укладеним з позивачем кредитним договором № б/н від 17.12.2007 року в загальній сумі 21420 грн. 28 коп., яка складається з наступного:

- 10493.17 грн., заборгованість за кредитом;

- 8730.91 грн.. заборгованість за процентом за користування кредитом;

- 700 грн.. заборгованість за пенею та комісією

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина),

- 996.20 грн. - штраф (процентна складова)

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 1378 грн., 00 коп., за сплачений судовий збір.

На основі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК 21420 грн. 28 коп. - заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.12.2007 року , яка складається з наступного:

- 10493.17 грн., заборгованість за кредитом;

- 8730.91 грн.. заборгованість за процентом за користування кредитом;

- 700 грн., заборгованість за комісією;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина),

- 996.20 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М