Номер провадження: 22-ц/785/643/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

з участю секретаря судового засідання - Книгиницького О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про призначення комплексної експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та сплати відсотків,-

встановила:

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та сплати відсотків.

Заочним рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 20 травня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2011 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики у сумі 544133 гривні 70 копійок, що еквівалентно 68 200 доларів США, 3 % річних у сумі 11941 гривні 10 копійок, що еквівалентно 1496,66 доларів США та 1820 гривень судових витрат.

У касаційні скарзі ОСОБА_2 ставилось питання про скасування вищевказаний судових рішень, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та розглянув справу за відсутності відповідача.

Таким чином відповідач ОСОБА_2 визначала, договір позики визнавала, його не оскаржувала не погоджувалась лише розміром заборгованості.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2013 року за касаційною скаргою ОСОБА_2 скасовано заочне рішення Приморського районного суду міста Одеси від 20 травня 2011 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2011 року.

Скасовуючи судові рішення, суд касаційної інстанції виходив з того, що оскільки матеріали справи не містять уточнень до позову, то розглядаючи спір, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та визначив суму боргу у розмірі 544133 гривні 70 копійок та 3% річних у розмірі 11941 гривні 10 копійок (замість 3% річних у розмірі 11883 гривні 63 копійки стягнув 11941 гривню 10 копійок).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2014 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики у розмірі 874 474,04 (вісімсот сімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят чотири) гривень 04 коп., що за курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення складає 68 200 (шістдесят вісім тисяч двісті) доларів США 00 центів, три проценти річних у розмірі 65392,10 (шістдесят пять тисяч триста девяноста дві) гривень 10 копійок, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. та витрати по сплаті інформаційно-технічного розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просять рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08.09.2014 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних ОСОБА_4.

В ході розгляду справи в судді апеляційної інший представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 заявив клопотання про призначення комплексну експертизу в галузі графологічної та психології.

Представник ОСОБА_2- ОСОБА_6 клопотання підтримав.

Позивач та його представник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та спробу представників відповідача затягнути розгляд справи.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Єдиним доводом апеляційної скарги є те, що ОСОБА_2 вважає що договір позики (розписка) підробленим, вона його не укладала, а судом першої інстанції хоч і було призначено судову почеркознавчу експертизу, для перевірки цих заперечень, але експертиза проведена не була.

В ході судового розгляду справи в апеляційній інстанції, колегією суддів було призначено судову почеркознавчу експертизу, яка виконана, висновок експерта №10/162-П від 23.06.2015 року та міститься в матеріалах справи (т. 2 а.с.210-218).

Сумніви адвоката ОСОБА_3 щодо відповідності висновку експерта вимогам закону та ухвалі апеляційного суду Одеської області від 04.02.2014 року, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, твердження адвоката ОСОБА_3 про те, що експериментальні зразки почерку та підпису були надані експерту ОСОБА_4 та що він передав грошові кошти за проведення експертизи, не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, експериментальні зразки почерку та підпису були відібрані в залі суду за участю сторін та їх представників, у справі є нотаріально посвідчені кредитний договір та договір іпотеки 2007 року в яких підпис відповідачки посвідчений нотаріусом (т. 2 а.с. 177-183), відповідно до пояснень експерта ОСОБА_7 даних в судовому засіданні 21.12.2015 року стосовно висновку від 23.06.2015 року, експерт на уточнюючі питання суддів, вказала, що всі зразки почерку ОСОБА_2Д, надійшли до експертної установи разом зі справою, а від ОСОБА_4 для проведення судово-почеркознавчої експертизи було отримано оригінал розписки ОСОБА_2 від 06.04.2010 року (копія міститься в матеріалах справи), що не суперечить вимогам закону та змісту ухвали апеляційного суду Одеської області від 04.02.2015 року про призначення експертизи.

Щодо оплати за проведення експертизи необхідно зазначити, що вона здійснена позивачем через банківську установу 15.05.2015 року (т.3 а.с.47-52).

Доводи представника відповідача, що ОСОБА_2 не ухилялась від здійснення оплати спростовуються тим, що вона не отримувала судових повідомлень, не тривалий час не проявляла інтересу щодо проведення заявленої нею експертизи, після чого (зі слів її представників) виїхала з країни, а також тією обставиною що з аналогічних причин експертизу не було здійснено в суді першої інстанції. Оплата призначеної експертизи іншою стороною не є порушенням чинного законодавства.

Крім, того необхідно зазначити, що судовий експерт був попереджений про кримінальну відповідальність, ОСОБА_2 самостійно надала експериментальні та вільні зразки підпису та почерку (спеціально отриманих для цілей даної експертизи, нею пронумеровані на 5 аркушах формату А-4) у присутності свого представника ОСОБА_5 та інших учасників судового процесу.

Доводи представника відповідача про, те що при цьому експериментальні зразки почерку та підпису ОСОБА_2 не засвідчені апеляційним судом та не складений протокол відібрання зразків почерку не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки експерта та ґрунтуються на приписах кримінального процесуального законодавства (стосовно складання такого протоколу слідчим).

Крім того, згідно ст. 150 ЦПК України, в разі якщо висновок експерта буде визнаним необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначено повторна експертиза, яка доручається іншому експерту.

Разом з тим, висловлюючи сумніви в обґрунтованості експертного висновку та прохаючи визнати його недопустимим доказом, адвокат ОСОБА_3 клопотання про призначення повторної експертизи не заявив.

Окремо необхідно відзначити, обґрунтовуючи клопотання про призначення комплексної експертизи адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що у висновку експерта від 10.05.2015 року не враховано психічний стан особи яка виконала рукописний текст та підпис у розписці б/н від 06.04.2011 року, підтримуючи клопотання про призначення експертизи, представник відповідача - ОСОБА_6, який є її батьком, в своїх поясненнях по суті визнав, що ОСОБА_2 гроші отримувала та розписку писала, що правда під впливом а тому необхідно за допомогою експертизи встановити в якому стані вона писала розписку.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Вирішуючи питання, що призначення комплексної експертизи в галузі графології та психології, колегія суддів виходить з наступного.

Як вже зазначалось, єдиним доводом апеляційної скарги є твердження що договір позики (розписка) відповідач не підписувала.

Протягом розгляду справи з 2011 року та у апеляційній скарзі питання щодо вчинення правочину під впливом тяжкої обставини чи під впливом насильства не ставилось, а тому вирішення експертами питань щодо впливу на особу яка виконала рукописний текст та підпис, а також у якому стані його було вчинено не входить до предмету доказування в даній справі.

Підсумовуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 є не обґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 143, 144, 168, 303 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про призначення комплексної експертизи відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді О.М.Таварткіладзе

ОСОБА_8