24.11.2016 Справа № 337/4514/16-ц
Пров. № 2о/337/139/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Бондаренко І.В.

з участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Хортицький районний у м.Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В:

Заявник подав до суду заяву, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла в м.Донецьку 07.09.2015 року.

Встановлення даного факту необхідно для належного оформлення права на спадщину після померлої.

В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з»явився, про його час був повідомлений телефонограмою.

В судовому засіданні встановлено, що заявник згідно довіреності від 23.11.2016 року є представником ОСОБА_3 з ведення справ щодо оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_2.

ОСОБА_3, згідно наданих свідоцтва про шлюб 1-НО №250395, виданого ВДРАЦС Київського районного управління юстиції у м.Донецькку 13.08.2011 року, свідоцтва про народження ОСОБА_4 VII НО №384372 від 18.03.1988 року, є дружиною ОСОБА_4, який є сином ОСОБА_2.

ОСОБА_3 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, має паспорт громадянки України ВН 872198, виданий 23.12.2011 року Київським РВ ДМУ ГУМВСУ в Донецькій області.

ОСОБА_4 помер 28.09.2016 року.

ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_2 померла у м.Донецьку 07.09.2015 року.

Вказані обставини підтверджуються довідкою про її смерть, виданою 11.11.2016 року Державною реєстраційною палатою МЮ ДНР.

Суду надано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 07.09.2015 року в м.Донецьку, актовий запис №1007, видане 08.09.2015 року Кіровським відділом запису актів цивільного стану м.Донецька ДНР.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він є хрещеним батьком ОСОБА_4, сам проживає в м.Донецьку, там же проживали ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_2. 07.09.2015 року ОСОБА_2 померла, він допомагав її ховати на кладовищі у м.Донецьку.

Органи РАЦС в м.Запоріжжі 15.11.2016 року відмовились видати заявнику свідоцтво про смерть ОСОБА_2, оскільки надані нею документи не можуть бути підставою для видачі свідоцтва про смерть.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно для можливості оформлення спадкоємцям після смерті ОСОБА_2 права на спадщину.

Вислухавши заявника, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст.256-259 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а у відповідності до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана її родичами або її представниками до будь-якого суду за межами такої території України. Такі заяви розглядаються судом невідкладно, а рішення по такій заяві підлягає негайному виконанню.

Відповідно до розяснень п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.98) передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом.

В даному випадку суду надані належні докази того, що ОСОБА_2 дійсно померла в м.Донецьку 07.09.2015 року.

Відмовляючи у видачі заявнику свідоцтва про її смерть, органи РАЦСу керувались тими обставинами, що надані документи про смерть ОСОБА_2, видані органами ДНР, не можуть бути підставою для видачі свідоцтва про її народження.

Проте, в даному випадку суд керується тим, що права громадян України мають бути захищені, про що зазначено і в рішенні Європейського Суду з прав людини «Кіпр проти Туреччини», де зазначено, що « консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється у сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, які наводяться у цій справі, зобов»язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів /окупаційної влади/ далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватись третіми країнами, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюють в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Таким чином, суд має прийняти документи, видані органами ДНР, про факт смерті ОСОБА_2, які узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_5 у судовому засіданні, та задовольнити вимоги заяви про встановлення факту її смерті.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208,212-218,256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла в м.Донецьку 07.09.2015 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення можне бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції.

Суддя