АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5864/2016 Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Качана В.Я., Кравець В.А.

при секретарі - Перевузник І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2016 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду від 05.11.2015 року по справі №1524/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду (а.с.1-3).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Універсал Банк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду та видати виконавчий лист на примусове виконання рішення третейського суду від 05.11.2015 року . На обґрунтування скарги зазначив, що суд першої інстанції невірно застосував норми Закону України «Про третейські суди», оскільки помилково встановив, що даний спір відноситься до категорії справ про захист прав споживачів, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про те, що справа не підвідомча третейському суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника заявника перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Відмовляючи у задоволені заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що рішення третейського суду у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, постановлено 05 листопада 2015 року, тобто після доповнення ч. 1 ст. 6 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» пунктом 14, тому третейський суд не мав правових підстав виносити рішення по даній категорії справ.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 6.3 додаткової угоди № б/н від 13.03.2008 кредитного договору № 0340/014964-PR від 12.02.2007 року, укладеної між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 передбачено, що: « У разі випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Ярошовцем Василем Миколайовичем постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків…» (а. с. 14-17).

З матеріалів справи вбачається, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05.11.2015 року, у справі № 1524/15, стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 510 801 грн. 10 коп. заборгованості та витрати пов'язані з вирішенням спору Третейським судом у розмірі 5508 грн. 01 коп.

За частиною першою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Системний аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України "Про третейські суди", незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом, від 3 лютого 2011 року, виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Незалежно від предмета та підстав спору, а також незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів".

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі № 6-856цс15 та від 18 листопада 2015 року у справі № 6-187цс15, яка, з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для застосування судами України.

Рішення третейського суду, на підставі якого ПАТ «Укрсоцбанк» просив видати виконавчий лист, ухвалено після внесення зазначених змін до Закону.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейським судам.

Оскільки відповідач є споживачем послуг банка, спір виник щодо заборгованості за кредитом, третейському суду, в силу положень п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», така справа не підвідомча.

За таких обставин суд першої інстанції встановивши що спір, який виник між сторонами, є спором щодо захисту прав споживачів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, оскільки справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: