АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/4003/14 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження №22ц/778/369/16 Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді: Каракуші К.В.,

суддів: Гончар М.С.,

ОСОБА_3

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 та зустрічним позовом ОСОБА_6 та зустрічним позовом ОСОБА_4 про виділ в натурі часток земельної ділянки, що є в спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на виділені земельні ділянки,

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про виділ в натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на виділену земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначала, що вона на підставі договору дарування та договору купівлі-продажу від 05.09.2013 року є власником 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0, 0989 га, що перебуває у спільній частковій власності та знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свердлова, 41. Відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_4 належить по 1/4 частці вказаної земельної ділянки. Позивач має намір на виділ своєї частки в натурі, але згоди про це з іншими співвласниками не досягнуто. Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд припинити її право спільної часткової власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0898 га, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свердлова,41; виділити їй в натурі 1/2 частку зі складу земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку відповідно до запропонованих судовим експертом варіантів виділу; визнати за нею право власності на виділену земельну ділянку без зміни цільового призначення.

У вересні 2014 року відповідач ОСОБА_6 пред'явила зустрічний позов до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про виділ в натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником 1/4 частки вказаної земельної ділянки, просила суд припинити її право спільної часткової власності на 1/4 частину земельної ділянки; виділити їй в натурі 1/2 частку зі складу земельної ділянки до запропонованих судовим експертом варіантів виділу, визнати за нею право власності на виділену земельну ділянку.

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 також подав зустрічний позов, який обґрунтував тим, що він є власником 1/4 частки спірної земельної ділянки, у 2009 році між попередніми співвласниками на підставі письмової угоди був встановлений порядок користування земельною ділянкою, він фактично користується частиною земельної ділянки площею 224,5 кв.м., яка раніше належала його батькові - ОСОБА_7, на якій він розпочав влаштування фундаменту під будівництво житлового будинку. Посилаючись на те, що на сьогодняшній час земельна ділянка фактично поділена, просив виділити йому в натурі в рахунок 1/4 частки земельної ділянки площею 898 кв.м. окрему цілу земельну ділянку площею 224,5 кв.м.; припинити право спільної часткової власності між ним на іншими співвласниками на земельну ділянку та визнати за ним право власності на окрему земельну ділянку.

У квітні 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали до суду уточнені позовні заяви, у яких просили виділити їм в натурі належні їм частки земельної ділянки згідно варіанту №3 судової експертизи, обґрунтувавши тим, що варіанти №1 та №2 не відповідають вимогам поставленого на експертизу запитання щодо улаштування проїзду на виділені ділянки, а експерт у цих варіантах запропонував влаштувати прохід шириною 1,50м., що виключає можливість нормального доступу до виділених ділянок, а варіант №4 навмисно надає перевагу земельній ділянці, що знаходиться попереду від вул. Свердлова за рахунок площі земельної ділянки, що знаходиться всередині.

ОСОБА_4 після уточнення позовних вимог просив виділити йому в натурі в рахунок ідеальної 1/4 частки земельної ділянки, загальною площею 898 кв.м., окрему цілу земельну ділянку площею 224,5 кв.м. за варіантом №4 висновку судової експертизи від 16.02.2015 року; припинити право спільної часткової власності між ОСОБА_4, та іншими співвласниками земельної ділянки; визнати за ним право власності на цілу земельну ділянку площею 224,5 кв.м.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2015 року первісний позов ОСОБА_5, зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено у повному обсязі. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Виділено в натурі ОСОБА_5 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 0,0898 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що є у спільній частковій власності, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свердлова, 41, відповідно до варіанту №3 висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 10.07.2015 року, частину земельної ділянки площею 449,0 кв.м., яка складається з проходу у вигляді смуги шириною 1,75м довжиною 32,19 м та чотирикутника розмірами за годинниковою стрілкою 23.91м, 16.70м., 23.91м., 16.10м із встановленням постійного безоплатного сервітуту для можливості проїзду транспорту, прокладання інженерних мереж по ділянці для ОСОБА_4 площею 56,3 кв.м. у вигляді смуги шириною 1,75м за довжиною земельної ділянки 32,19м.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку площею 449,0 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свердлова, 41.

Припинено ОСОБА_5 право спільної часткової власності на1/4 частку земельної ділянки та 1/4 частку земельної ділянки, що загалом становить 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,0898 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свердлова, 41.

Виділено в натурі ОСОБА_6 1/4 частку зі складу земельної ділянки, загальною площею 0,0898 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що є у спільній частковій власності, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свердлова, 41, відповідно до варіанту №3 висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 10.07.2015 року, частину земельної ділянки площею 224,5 кв.м. у вигляді чотирикутника розмірами за годинниковою стрілкою 16,32 м, 13,96м, 16,32м, 13,55м із встановленням постійного безоплатного сервітуту для можливості проїзду транспорту та прокладення інженерних мереж по ділянці для ОСОБА_5 і ОСОБА_4 площею 28,6 кв.м. у вигляді смуги шириною 1,75м. за довжиною ділянки 16,32м.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на земельну ділянку площею 224,5 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свердлова, 41.

Припинено ОСОБА_6 право спільної часткової власності на 1/4 частку земельної ділянки загальною площею 0,0898га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свердлова, 41.

Виділено в натурі ОСОБА_4 в рахунок 1/4 частки земельної ділянки, загальною площею 0,0898га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що є у спільній частковій власності, яка знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свердлова, 41, відповідно до варіанту №3 висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 10.07.2015 року, частину земельної ділянки площею 224,5 кв.м. у вигляді чотирикутника розмірами за годинниковою стрілкою 15,87м,14,35м, 15,87м, 13,96м із встановленням постійного безоплатного сервітуту для можливості проїзду транспорту та прокладення інженерних мереж по ділянці для ОСОБА_5 площею 27,8 кв.м. у вигляді смуги шириною 1,75м. за довжиною ділянки 15,87м.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку площею 224,5 кв.м. з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Свердлова, 41.

Припинено право спільної часткової власності між ОСОБА_4 та іншими співвласниками на земельну ділянку площею 0,0898га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, м.Бердянськ, вул. Свердлова, 41.

В іншій частині позову ОСОБА_4 відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_4

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає про те, що судом першої інстанції не враховані його доводи, викладені у його зустрічному позові, згідно якого він просив виділити сторонам у справі земельну ділянку за варіантом №4 висновку первиної судової будівельно-технічної експертизи №078/02-15 від 16.02.2015 року, оскільки вказаний варіант відповідає існуючому порядку користування земельною ділянкою, що склався між співвласниками; на частині землі, що виділяється ОСОБА_4 за варіантом №4 знаходяться належні йому два металеві гаражі, а також розпочато будівництво фундаменту житлового будинку; встановлення сервітутів №1 и №2 для ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не перешкоджає йому користуватись землею і саме цей варіант відповідає його намірам здійснити забудову земельної ділянки.

Посилаючись на вказане ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції змінити в частині виділу в натурі ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 земельних ділянок згідно їх часток відповідно до варіанту №4 висновку первинної судової будівельно-технічної експертизи від 16.02.2015 року.

У відповідності до ст.11, ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки і разом з тим, розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

Відповідно до ст. ст.305, 169 ЦПК України в разі повторної неявки особи у судове засідання справа може розглядатися незалежно від причини неявки.

Справа була призначена до розгляду на 18 лютого 2016 року.

17 лютого 2016 року ОСОБА_4 подав заяву про відкладення розгляду справи з посиланням на хворобу повязаною із порушенням функцій ходьби та складнощами, повязаними з поїздкою з м.Бердянська, де мешкає заявник, до м.Запоріжжя у судове засідання апеляційного суду (т.2, а.с.27).

Вказане клопотання було задоволено колегією суддів та справа відкладена слуханням на 31 березня 2016 року. До того ж, ОСОБА_4 письмово було повідомлено про задоволення його клопотання та відкладення розгляду справи та розяснено положення ст.158-1 ЦПК України про його право заявити клопотання про свою участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т.2, а.с.36).Вказане повідомлення із розясненням отримано особисто ОСОБА_4 27.02.2016 року (т.2, а.с.41), проте вказаним правом в порядку ст.158-1 ЦПК України він не скористався, відповідного клопотання до суду не надходило.

В судове засідання 31 березня 2016 року ОСОБА_4 не зявився, повторно надіслав заяву про відкладення розгляду справи з посиланням на хворобу та долучив медичну довіку про те, що він знаходиться на амбулаторному лікуванні з приводу порушення функції ходьби.

Отже, має місце повторна неявка ОСОБА_4 і, виходячи з положень ст.ст.169,305 ЦПК України, незалежно від причин повторної неявки суд розглядає справу за відсутності сторони, яка належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.

Керуючись ч.3 ст.27, ч.5 ст. 76, ст.169, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія судів відхилила клопотання ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи та визнала, що процесуальні перешкоди для розгляду справу за відсутності ОСОБА_4 відсутні.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представників ОСОБА_6 та ОСОБА_5, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

У відповідності до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позови співвласників спірної земельної ділянки суд першої інстанції правомірно дійшов висновків про виділ в натурі кожному співвласнику земельної ділянки, що відповідає його частці у праві спільної часткової власності та визнав за кожним з них право власності на відповідну земельну ділянку та припинив право спільної часткової власності.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у справах за позовами учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з»ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір»я тощо.

Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками земельної ділянки загальною площею 0,0898 га, яка розташована за адресою: вул. Свердлова, 41 в м.Бердянську Запорізької області, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

ОСОБА_5 належить 1/2 частка у спільній частковій власності на вказану земельну ділянку на підставі договору дарування та договору купівлі-продажу, обидва від 05.09.2013 року, посвідчених приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8, зареєстрованих в реєстрі відповідно за №1282, №1284. ОСОБА_6 належить 1/4 частка на підставі свідоцтва про право на спадщину від 14.04.2010 року, реєстровий №3-532. ОСОБА_4 також належить 1/4 частка на підставі договору дарування від 13.12.2013 року, реєстровий № 1609.

З вказаних правочинів вбачається, що на момент набуття права спільної часткової власності сторонами по справі вказана земельна ділянка була вільною від забудови, до того ж суд першої інстанції констатував такий ще стан спірної земельної ділянки на час розгляду справи.

Проведеними у справі первинною судовою земельно-технічною експертизою №078/02-15 від 16.02.2015 року та повторною №088/07-15 від 10.07.2015 року судовим експертом надано 8 варіантів виділу належних співвласникам часток у праві спільної часткової власності. Згідно висновку експертизи, її описової частини, досліджувана земельна ділянка являє собою чотирикутник розмірами в плані. Умовою поділу земельної ділянки є технічна можливість будівництва житлових будинків на окремих частках ділянки для всіх співвласників з додержанням діючих містобудівних норм (будівельних, протипожежних, санітарних). Експерт досліджував можливість розміщення трьох окремих будинків на трьох частинах спірної земельної ділянки, а саме встановлював конфігурацію і площі частин ділянок, на яких можливе взаємне розташування будинків нормативно допустимого рівню комфортності та з урахуванням вимог ДБН. При цьому, ідеальним часткам співвласників у праві власності відповідають частини ділянки площами: ОСОБА_5 449,0 кв.м. (= 898,0 х 1/2), ОСОБА_6 224,5 кв.м. (= 898,0 х 1/4), ОСОБА_4 224,5 кв.м. (= 898,0 х 1/4).

З наданих судовим експертом у первинній судовій земельно-технічній експертизі №078/02-15 від 16.02.2015 року 4-х варіантах виділу в натурі належних співвласникам часток з урахуванням технічної можливості для влаштування проходу та проїзду на виділені земельні ділянки вбачається, що ним запропоновані суду варіанти, за якими співвласнику ОСОБА_4 пропонувалася за всіма варіантами земельна ділянка площею 224,5 кв.м. від вул. Свердлова, посередині ОСОБА_6 площею 224,5 кв.м. та вглибині двору ОСОБА_5 площею 449,0 кв.м. зі встановленням сервітутів для проходу, крім першого варіанту.

Згідно висновків додаткової судової експертизи №088/07-15 від 10.07.2015 року, експертом фактично надані ті ж самі варіанти, тільки із зміною місця розташування земельних ділянок, які пропонувалися для ОСОБА_6 та ОСОБА_4, між якими і виник у суді спір, оскільки кожний з них бажав виділу саме йому частини земельної ділянки, яка розташована від вул. Свердлова.

Суд першої інстанції вирішуючи питання щодо вибору варіанту за експертизою виділу в натурі належних співвласникам часток у праві спільної часткової власності на земельну ділянку, проаналізував всі обставини у справі, а саме врахував, що земельна ділянка є вільною від забудови, наявність самовільно встановлених ОСОБА_4 двох металевих гаражів та забиття ним металевих стовпчиків по визначеному ним власноруч периметру належної йому у праві спільної часткової власності частки земельної ділянки мотивовано не прийнято судом до уваги як доказ фактичного користування, оскільки гаражі це тимчасові споруди, а металеві стовпчики встановлені самовільно, декларація про початок виконання будівельних робіт ОСОБА_4 скасована, до того ж ці стовпчики не є фундаментом та не відносяться до будь-яких господарських споруд.

Судом також проаналізовано угоду від 16.07.2009 року щодо порядку користування земельною ділянкою попередніми співвласниками цієї земельної ділянки та встановлено, що попередньому власнику в особі батька ОСОБА_4 не виділялася в користування частина земельної ділянки від вул. Свердлова, як помилково вважав ОСОБА_4, оскільки фактично 1/2 частиною земельної ділянки попередні співвласники ОСОБА_9 та ОСОБА_7, яким належало по 1/4 частці, користувалися нею спільно.

Окрім того, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_4, діючи недобросовісно, в період коли вказана справа перебувала на розгляді в суді, не дочекавшись рішення по справі, фактично сам поділив земельну ділянку, захопивши собі частину, яку вподобав.

З урахуванням всіх обставин, суд мотивовано здійснив виділ часток співвласників у праві спільної часткової власності на земельну ділянку в натурі за варіантом №3 додаткової судової земельно-технічної експертизи, відповідно до якого: співвласнику ОСОБА_5 з ділянки площею 898,0 кв.м. виділено в натурі частину земельної ділянки площею 449,0 кв.м. по її земельній ділянці встановлено сервітут для ОСОБА_4 площею 56,3 кв.м. ОСОБА_4 виділено в натурі частину земельної ділянки площею 224,5 кв.м. по його ділянці встановлено сервітут для ОСОБА_5 площею 27,8 кв.м. ОСОБА_6 виділено в натурі частину земельної ділянки площею 224,5 кв.м., по її ділянці встановлено сервітути для ОСОБА_5 і ОСОБА_4 площею 28,6 кв.м.

Суд обґрунтував вибір вказаного варіанту поділу як такий, що найбільше відповідає інтересам співвласників, оскільки саме цей варіант враховує технічну можливість для влаштування проїзду на виділені земельні ділянки завширшки 3,5 метрів, що є важливим для кожного співвласника з огляду на майбутню забудову, проте варіанти №1 та №2, як в першій так і в додатковій експертизах передбачають влаштування проходу у вигляді смуги шириною 1,50 м., що є недостатнім для здійснення майбутнього будівництва на земельних ділянках та проїзду у звязку з цим техніки з будівельними матеріалами. Суд відхилив варіант поділу №4, на якому наполягає у апеляційній скарзі ОСОБА_4, оскільки цей варіант надає перевагу лише одному співвласнику ОСОБА_4, який отримає земельну ділянку від вул.. Свердлова, яка не має ніяких обмежень та має форму чотирикутника.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними вище мотивами. Твердження ОСОБА_4 викладені в апеляційній скарзі були предметом судового розгляду і суд в оскаржуваному рішенні надав їм вичерпну правову оцінку. Підстав для переоцінки доказів у справі не має.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив обставини справи, надані сторонами докази, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про часткове задоволення як первісного так і зустрічних позовів, ухвалив рішення, яким спір між співвласниками земельної ділянки знайшов своє справедливе вирішення, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 листопада 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді:

Дата документу Справа №