№ 336/714/16-ц
пр. № 2/336/1000/2016
УХВАЛА

Іменем України

29 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: Відділ державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції, Василівське відділення Токмацької ОДПІ, про зняття арештів з автомобілю, зняття арешту та вилучення з акту опису майна автомобілю, вилучення даних з компютерної системи МВС України відомостей по автомобілю щодо заборони відчуження та реєстрації, розшуку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, вказавши що за позивачем рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.10.2012 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору доручення удаваним, визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання прав власності на автомобіль та зняття арешту визнано право власності на автомобіль BMW Z3, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1. Посилаючись, що за виконавчими документами ВДВС Василівського РУЮ, було накладено арешт на майно ОСОБА_2, в тому числі і на автомобіль BMW Z3, 1996 року випуску. Також накладено арешт згідно опису майна № 26 від 02.08.2012 року Всилівського відділення Токмацької ОДПІ. Органами ДАІ внесено відомості до автоматизованої бази реєстрації ТЗ про заборону відчуження та реєстрацію, а також розшук автомобілю. Позивач просить зняти з автомобілю BMW Z3, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, п'ять арештів, накладених постановами про арешт майна та заборону його відчуження ВДВС Василівського РУЮ; зняти арешт та вилучити з акту опису майна від 02.08.2012 року Василівського відділення Токмацької ОДПІ вказаний автомобіль, вилучити з даних компютерної системи МВС України відомості по автомобілю щодо заборони відчуження та реєстрації пятьма постановами ДВС Василівського РУЮ Запорізької області; розшуку-орієнтування на контрольній АМТ на підставі трьох заяв.

Ухвалою суду від 12.02.2016 року позовну заяву було залишено без руху у зв'язку з невідповідністю вимогам ст. 119 КПК України та не сплатою судового збору.

У визначений судом строк позивач подав уточнену позовну заяву, в якій просить звільнити з-піж арешту автомобіль BMW Z3, 1996 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2, накладений пятьма постановами про арешт майна боржника та заборони його відчуження ВДВС Василівського РУЮ, а також актом опису майна Василівського відділення Токмацької ОДПІ, вилучивши автомобіль з цього акту.

Одночасно позивачем заявлено про зменшення суми судового збору до 551,20 гривень.

Статтею 82 ч. 1, 3 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Отже, підставою для зменшення судового збору є виключно незадовільний майновий стан позивача.

Натомість, з наданих позивачем документів вбачається, що він є працездатним та має постійне місце роботи, а також навіть у 2007 році сплатив за вказаний автомобіль 75000 гривень.

Враховуючи вищевикладене, майновий стан позивача очевидно дозволяє йому придбати автомобіль, тож і не позабавляє змоги сплатити судовий збір у розмірі, передбаченому чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про зменшення розміру судового збору.

Позивачем заявлено за уточненою позовною заявою вісім позовних вимог немайнового характеру, тож загальна сума судового збору становить 4409,60 гривень (з урахуванням вже сплачених 551,20 гривень, позивачеві належить сплатити 3858,40 гривень).

Крім того, в ухвалі суду від 12.02.2016 року також було вказано на необхідність уточнити позовні вимоги, вказати підстави звернення з позовом, викласти обставини, якими вони обґрунтовуються, зазначити докази, якими підтверджуються такі обставини, вказати усіх осіб, які мають бути учасниками провадження, зокрема осіб, в інтересах яких накладено арешт на майно, надати документи на підтвердження перебування арештованого майна на території Шевченківського району м. Запоріжжя, тощо.

Натомість усі ці вимоги суду позивачем не виконані, зокрема, позивачем не вказані підстави для накладення арешту на майно за кожною з постанов виконавчої служби, що позбавляє суд можливості підсудність заявлених вимог, адже, якщо арешт накладений в межах кримінального провадження, то такі питання вирішуються в порядку КПК України, якщо при виконанні рішення суду по цивільній справі, то в порядку ст. 383 ЦПК України, або в порядку КАС України.

Посилання позивача на те, що він не є боржником, не є підставою вважати, що спір про звільнення майна з-під арешту підлягає розгляду саме в порядку цивільного судочинства в позовному провадженні.

Також позивачем не вказані усі особи, в інтересах яких накладено арешт на спірне майно.

Посилання позивача на відсутність таких відомостей не позбавляє його права отримати такі відомості у передбаченому чинним законодавство порядку, зокрема, в порядку ст. 133 ЦПУК України, звернувшись до суду з клопотанням до забезпечення доказів до пред'явлення позову.

Також судом вказувалось те, що стаття 114 ЦПК ч. 2 України містить імперативну норму щодо підсудності справ про зняття арешту з майна та вказує, що позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Натомість позивачем не надано жодних належних та допустимих у розумінні ст. 57 ч. 2 ЦПК України доказів на підтвердження того, що автомобіль, який за актом опису майна Василівського відділенні Токмацької ОДПІ описаний, а численними постановами ВДВС Василівського РУЮ арештований, на цей час перебуває саме у Шевченківському районі м. Запоріжжя. Пояснення невідомих осіб, які не були допитані в якості свідків по справі, таким підтвердженням не являється.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, залишається без руху.

Враховуючи, що позивачем не усунуті недоліки, про які вказував суд, а також не сплачено судовий збір у передбаченому чинним законодавство розмірі, а підстав для задоволення клопотання про зменшення суми судового збору судом не знайдено, тож суд вважає за необхідне визначити позивачеві додатковий строк для усунення недоліків.

Для усунення недоліків позивачеві необхідно уточнити позовні вимоги, вказати підстави звернення з позовом, викласти обставини, якими вони обґрунтовуються, зазначити докази, якими підтверджуються такі обставини, вказати усіх осіб, які мають бути учасниками провадження, зокрема осіб, в інтересах якої накладено арешт на майно, сплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру (з урахуванням заявлених вимог сума судового збору, яку належить доплатити 3858,40 гривень), надати докази на підтвердження перебування арештованого майна на території Шевченківського району м. Запоріжжя, тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про зменшення суми судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог: Відділ державної виконавчої служби Василівського районного управління юстиції, Василівське відділення Токмацької ОДПІ, про зняття арештів з автомобілю, зняття арешту та вилучення з акту опису майна автомобілю залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вищезазначених недоліків триденний строк з моменту отримання ухвали суду, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Дацюк