Номер провадження: 22-ц/785/727/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

з участю секретаря судового засідання - Книгиницького О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 09.10.2015 року -

В С ТА Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 10.08.2015 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування в трудових відносинах з колгоспом ім. Леніна, с. Загнітково, Кодимського району Одеської області з 01.06.1981 року по 30.12.1992 року на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції і виконував встановлений мінімум трудової участі.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що він працював в колгоспі ім. Леніна (КСП «Загнітківське»). В теперішній час виникла потреба в оформленні пенсії на пільгових умовах. Зясувалось, що в трудовому архіві Кодимського району відсутні відомості про його роботу на посаді тракториста-машиніста, з виробленням встановленого мінімуму необхідного для трактористів - машиністів починаючи з 01.06.1981 року по 31.12.1992 року.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 09.10.2015 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Встановлено факт того, що ОСОБА_2 в період з 01.06.1981 року по 31.12.1992 року працював в колгоспі ім. Леніна (КСП «Загнітківське») в с. Загнітків, Кодимського району, Одеської області на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції і виконував встановлений мінімум трудової участі.

Не погодившись із рішенням суду, апеляційну скаргу подав начальник Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області ОСОБА_3, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення скасувати та закрити провадження у справі.

Свої вимоги ОСОБА_3обґрунтовував тим, що юридичний факт, який просить встановити заявник, не відноситься до переліку, визначеному у ч.1 ст. 256 ЦПК України та для підтвердження наявного трудового стажу законодавством передбачений інший, несудовий порядок його встановлення.

Сторони в судове засідання не зявились. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялись належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 т. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заява є обґрунтованою.

Колегія суддів вважає, що погодитися з таким висновком суду першої інстанції не можна. Суд першої інстанції дійшов такого висновку із порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлено, що заявник у звязку з відсутністю запису в трудової книжці про його роботу на посаді тракториста-машиніста, з виробленням встановленого мінімуму необхідного для трактористів - машиністів починаючи з 01.06.1981 року по 31.12.1992 року та відсутністю в трудовому архіві Кодимського району відомостей про виконання ним цієї роботи, просить встановити даний факт для підтвердження наявного трудового стажу з метою отримання пільгової пенсії.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з рекомендаціями, наданими у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 (зі змінами, внесеними постановою Пленуму від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Зокрема, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, якщо документи не збереглися, підтвердження трудового стажу провадиться районними (міськими) відділами соціального захисту населення на підставі показань свідків; у інших випадках наявність певного стажу роботи визначається у порядку, передбаченому законодавством, що регулює правовідносини, з якими пов'язана необхідність встановлення цього стажу.

Пунктом 20 вищезазначеного порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Згаданий порядок передбачає можливість встановлення судом лише факту належності документа, що підтверджує трудовий стаж (пункт 26), якщо зазначені в ньому прізвище, ім'я та по батькові не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

В усіх інших випадках згідно із пунктами 1, 2, 20 названого Порядку, підтвердження наявного трудового стажу здійснюється лише районним (міським) відділом (управлінням) соціального захисту населення шляхом витребування уточнюючих довідок з підприємств і організацій або на підставі показань свідків.

У разі незгоди з рішенням органу Пенсійного фонду України, прийнятого за заявою про призначення пенсії, воно може бути оскаржене в судовому порядку, визначеному КАС України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість розгляду заяви та її задоволення в порядку окремого провадження, адже для підтвердження наявного трудового стажу законодавством передбачений несудовий порядок встановлення такого факту, тобто справа не підлягала розгляду в порядку цивільного судочинства, що згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі.

Також колегія суддів розяснює ОСОБА_2 його право на звернення до відповідних органів з заявою про підтвердження трудового стажу і про призначення пенсії та у разі незгоди з рішенням органу, воно може бути оскаржене в порядку адміністративного судочинства.

За правилами, передбаченими п. 4 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 310 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду. Рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Керуючись п.1 ч. 1ст. 205, ст.ст. 209, 303, п. 4 ч. 1 ст. 307, ч.1 ст.ст. 310, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області - задовольнити.

Рішення Кодимського районного суду Одеської області від 09.10.2015 року - скасувати, провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Кодимському районі Одеської області, про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді О.М.Таварткіладзе

ОСОБА_4