АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Островерхова К.М.

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ДзюбенкаРостислава Вікторовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_6 про визнання дій протиправними та припинення договору поруки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №756/1177/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/9409/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_8 через свого представника звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він виступав поручителем за договором поруки № 218039 від 17 липня 2008 року, який було укладено для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0 від 17 липня 2008 року між банківською установою АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6, за умовами якого банком надано у тимчасове користування кошти в сумі 60 000 доларів США під фіксовану процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 14 %, та на строк користування кредитними коштами до 19 липня 2038 року.

Для здійснення погашення заборгованості за договором кредиту № 0 від 17 липня 2008 року позичальником здійснювалися платежі згідно графіку погашення кредиту встановленого умовами договору, що підтверджується квитанціями та випискою банку щодо формування платежів за кредитом.

Згодом він отримав інформацію про подання позовної заяви від 13 листопада 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення солідарно у тому числі з поручителя заборгованості за договором кредиту № 0 від 17 липня 2008 року у розмірі 47533,08 дол. США по кредиту та процентам та 25896 гривень 27 копійок пені за несвоєчасне погашення.

Ознайомившись з вказаною позовною заявою, довідкою-розрахунком заборгованості доданої до позовної заяви та листом-звернення позичальника щодо можливості скористуватися програмою рефінансування банку та керуючись умовами договорів кредиту та поруки, позивач (поручитель) отримав інформацію про порушення своїх прав.

Вивчивши довідку - розрахунок заборгованості за кредитом, позивач встановив необгрунтований зріст фіксованої процентної ставки а саме, починаючи з листопада 2010 року процентна ставка по кредиту частково змінювалася з 14 % до 28 %, що за період з листопада 2010 року по листопад 2015 року здійснило значне подорожчання кредиту.

Умовами договору поруки № 218039 від 17 липня 2008 року передбачено, що останній укладений для забезпечення зобов'язань за основним договором кредиту № 0 від 17 липня 2008 року, за виконання яких поручитель відповідає в обсязі обумовленому в договорі споживчого кредиту.

Згідно з п.1.3.1 кредитного договору № 0 від 17 липня 2008 року у випадку, якщо Банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці.

За користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін Банк автоматично нараховує на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки 14 %.

Зазначає, що враховуючи, що кредитні кошти, є загальною та не розривною сумою, яку кредитор надав позичальнику єдиним платежем в розмірі 60 000 доларів США на термін до 2038 року, а тому строк сплати якого станом на дату подання позовної заяви не настав, то наслідки вищевказаної умови договору про вдвічі збільшену процентну ставку за кредитом також не можуть бути застосовані.

В цей же час , умовами п.5.2 того ж договору кредиту № 0 від 17 липня 2008 року, передбачено, що банк згідно умов договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі порушення позичальником : кредитної дисципліни; погіршення фінансового стану позичальника; коливання процентних ставок за вкладами або змінами у грошово-кредитній політиці НБУ. Але така зміна передбачена лише за умови повідомлення позичальника банком не пізніше 14 днів до запланованої дати зміни процентної ставки.

Умовами договору не передбачено одностороння зміна процентної ставки до спливу терміну користування кредитом (19.07.2038 року) без повідомлення позичальника. Ніяких повідомлень про зміни ставки позичальник та поручитель від банку не отримував про збільшення процентної ставки.

Вказує, що ПАТ «УкрСиббанк» збільшував в односторонньому порядку процентну ставку по вищевказаному кредиту протягом дії договору кредиту, чим збільшив обсяг відповідальності (поручителя) без повідомлення та без погодження з останнім, що згідно ст.559 ЦК України є підставою для припинення поруки.

В зв'язку з чим просять суд визнати дії щодо збільшення обсягу відповідальності поручителя ОСОБА_5 за кредитним договором № 0 від 17 липня 2008 pоку, протиправними. Припинити дію договору поруки № 218039 від 17 липня 2008 року укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ «УкрСиббанк».

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Припинено дію договору поруки № 218039 від 17.07.2008 року укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ «УкрСиббанк».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача Дзюбенком Р.В., який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «УкрСиббанк», подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовти в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача Островерхов К.М., який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «УкрСиббанк», підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача та третьої особи ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреностей в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6, проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_5 виступав поручителем за договором поруки № 218039 від 17 липня 2008 року, який було укладено для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 0 від 17 липня 2008 року між банківською установою АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6, за умовами якого банком надано у тимчасове користування кошти в сумі 60 000 доларів США під фіксовану процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 14 % , та на строк користування кредитними коштами до 19 липня 2038 року.

Встановлено, що ОСОБА_5 отримав інформацію про подання позовної заяви від 13 листопада 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення солідарно у тому числі

з поручителя заборгованості за договором кредиту № 0 від 17 липня 2008 року у розмірі 47533,08 дол. США по кредиту та процентам та 25896 гривень 27 копійок пені за несвоєчасне погашення. Вивчивши довідку-рохрахунок заборгованості за кредитом, позивач встановив не обгрунтований зріст фіксованої процентної ставки а саме, починаючи з листопада 2010 року процентна ставка по кредиту частково змінювалася з 14 % до 28 %, що за період з листопада 2010 року по листопад 2015 року здійснило значне подорожчання кредиту.

Умовами договору поруки № 218039 від 17 липня 2008 року передбачено, що останній укладений для забезпечення зобов'язань за основним договором кредиту № 0 від 17 липня 2008 року , за виконання яких поручитель відповідає в обсязі обумовленому в договорі споживчого кредиту.

Згідно з п.1.3.1 кредитного договору № 0 від 17 липня 2008 року у випадку, якщо Банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці.За користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін Банк автоматично нараховує на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки 14 %.

П.5.2 того ж договору кредиту № 0 від 17 липня 2008 року, передбачено, що банк згідно умов договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі порушення позичальником: кредитної дисципліни; погіршення фінансового стану позичальника; коливання процентних ставок за вкладами або змінами у грошово-кредитній політиці НБУ. Але така зміна передбачена лише за умови повідомлення позичальника банком не пізніше 14 днів до запланованої дати зміни процентної ставки.

Умовами договору не передбачено одностороння зміна процентної ставки до спливу терміну користування кредитом (19.07.2038 року) без повідомлення позичальника.

В той же час, договір поруки не містить застереження стосовно того, що Банк автоматично нараховує проценти за прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в договорі поруки.

Доказів того, що поручитель був повідомлений про нарахування іншого розміру відсотків, а ніж того, що визначено договором поруки суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про припинення поруки, оскільки ПАТ «УкрСиббанк» збільшував в односторонньому порядку процентну ставку по вищевказаному кредиту протягом дії договору кредиту, чим збільшив обсяг відповідальності (поручителя) без повідомлення та без погодження з останнім, що згідно ч.1 ст.559 ЦК України є підставою для припинення поруки.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача Дзюбенка Ростислава Вікторовича, який діє на підставі довіреності в інтересах Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» - відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: