Справа №278/1002/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Баренко С. Г.,

за участю секретаря судового засідання Лабенської Л.І.,

позивача, його представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 петровича до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі Страхова компанія) про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 просив стягнути зі Страхової компанії 30513 грн. 51 коп., а з ОСОБА_3 - 5687 грн.( у тому числі 500 грн. франшизи і 5187 грн. поза лімітом відповідальності). Вимоги вмотивовані тим, що 28.10.2014 з вини ОСОБА_3, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля позивача Wolksvagen д.з. АМ4893ВІ, під час якої його автомобілю були завдані механічні пошкодження. Страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 18986 грн.49 коп., проте вартість відновлювального ремонту коштувало позивачу 54687 грн.

Ухвалою суду від 18.12.2015 провадження у справі щодо вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 було закрито, у зв 'язку з відмовою позивача від позову до останньої (а.с.96).

Позов було підтримано позивачем та його представником. Останні зазначили, що у даному випадку настав страховий випадок, а тому відповідач повинен відшкодувати позивачеві збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт (ст.ст.1166, 1192 ЦК України). Ремонт автомобіля позивачу здійснював ФОП ОСОБА_4 На підставі рахунків фактури та актам прийняття виконаних робіт позивач сплатив ОСОБА_4 за проведений ремонт пошкодженого автомобіля 54687 грн.(а.с.14-17).

Представник Страхової компанії вважає позов безпідставним. Стверджував, що виплата страхового відшкодування позивачу проведено правильно на підставі акту огляду пошкодженого автомобіля за участю останнього і за Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року. Зауважив, що Страхова компанія виплатила відшкодування позивачу лише у межах пошкодження страхувальником ОСОБА_3 задньої частини автомобіля, а передня частина пошкоджена з вини позивача. Просив у задоволенні позову відмовити, а справу розглядати без участі Страхової компанії.

Дослідженим матеріалам справи відповідають цивільні правовідносини. Суд розглядає позов у межах заявлених вимог, на підставі змагальності та диспозитивності.

28.10.2014 оо 15-00 год. на 151 км автодороги Київ-Чоп поблизу с. Камянка, Житомирського району сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю двох ТЗ автомобіля Wolksvagen д.з. АМ4893ВІ, яким керував ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок цієї ДТП з вини ОСОБА_3 автомобіль позивача отримав механічні пошкодження(задня його частина). У подальшому на цьому ж місце та в цей день позивач здійснив наїзд на автомобіль Ніссан Теана. Обидва ТЗ було пошкоджено.

Згідно постанови Володарсько-Волинського районного суду від 20.11.2014 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу(а.с.45). За постановою Коростишівського районного суду від 25.12.2014 позивача також визнано винним за ст. 124 КУпАП за здійснення зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, провадження у справі щодо останнього закрито у звязку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення(а.с.46).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів у відповідача з лімітом відповідальності в 50 000 грн.(а.с.18). Страховою компанією було виплачено позивачу 18 986 грн. 48 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля Wolksvagen, 2008 року випуску, згідно довідки про ДТП, актів огляду цього автомобіля спеціалістом компанії за участю позивача, ремонтної калькуляції з урахуванням коефіцієнту зношення деталей, відрахуванням франшизи у сумі 500 грн). При цьому механічні пошкодження передньої частини не враховувалися(а.с.8-10, 51-54).

За положеннями ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV) страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика. У ст. 29 цього Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином при настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування. Частиною 2 ст.59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Виходячи з аналізу зазначених норм та усталеної судової практики , визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність" та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395( рішення ВССУ від 07.12.2911 № 43298св.11, від 21.01. 2013 № 6-49399 св.12, рішення апеляційного суду Житомирської області від 22.01.2014 та інші).

Наведеним Законом також встановлено, що страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив ДТП.

На обґрунтування позову ОСОБА_2 надав рахунки - фактури, складені ФОП ОСОБА_4 та акти прийняття ним виконаних останнім робіт по ремонту автомобіля (а.с. 14-17). Доказів про оплату послуг ОСОБА_4 належними платіжними документами в розумінні Закону України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» позивач суду не представив. Призначена ухвалою суду від 18.08.2015 року за клопотанням позивача авто товарознавча експертиза, не була проведена, оскільки у експерта не було можливості

визначити обєм та характер пошкоджень автомобіля позивача, скласти акт технічного огляду та калькуляцію з урахуванням зносу. У суді експерт ОСОБА_5 підтвердив неможливість проведення експертизи. Зазначив, що для встановлення ринкової вартості автомобіля, у даному випадку мають бути досліджені дві калькуляції одна на пошкоджену передню частину автомобіля, інша - на задню його частину. Проте у справі є калькуляція лише на задню частину.

З урахування усіх обставин справи суд дійшов висновку, що Страхова компанія виконала свої зобовязання щодо відшкодуванню позивачу витрат на ремонт автомобіля позивача.

Керуючись: Законом України «Про судову експертизу», Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» ст.ст. 9, 22, 29, 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст.ст. 15, 16, 22, 802, 988-990,999, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57- 61, 66, 88, 130, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та судових витрат відмовити у повному обсязі за безпідставністю.

На рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, яка подається до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд.

Суддя: С. Г. Баренко