Справа№592/4649/16-ц
Провадження №2/592/1606/16

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Мазіної К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про перерахунок заробітної плати та зобов`язання видати довідку про заробітну плату встановленого зразка за роботу по ліквідації наслідків аваріії на ЧАЕС,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що в 1986 року він перебував у трудових відносинах з Сумським машинобудівним науково-виробничим обєднанням ім.М.В.Фрунзе, правонаступником якого є ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання». Після загальновідомих подій на Чорнобильській АЕС його через військкомат було призвано на військові збори для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У період з 14.07.1986 року по 26.08.1986 року ОСОБА_1 в складі військової частини № НОМЕР_1 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. На даний час він має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та 3 групу інвалідності. Захворювання, що викликало інвалідність, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 06.07.2014 року він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок заробітної плати та видачу довідки про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках встановленого законодавством зразка, при здійсненні перерахунку підвищити тарифну ставку на 100% (вдвічі) та нарахувати 60% премії. 31.07.2014 року листом № 18/71528 відповідачем відмовлено в перерахунку заробітної плати та видачі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках. Згідно ч.2 ст.233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Отже, на даний час діють та підлягають застосуванню нормативно-правові акти, які регулювали порядок оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У відповідності до постанови РМ УРСР та Української Республіканської ради професійних союзів № 207-7 від 10.06.1986 року оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій і першій зонах небезпеки, проводиться відповідно в чотирьох, трьох і двократному розмірах, понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої по основному місцю роботи. Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, ВР СРСР, КМ СРСР, ВЦРПС за № 524-156 від 07.05.1986 року та постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС за №153/10 - 43 від 07.05.1986 року надавалось право керівникам підприємств і організацій нараховувати заробітну плату працівникам, безпосередньо занятим на роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС по підвищеним до 100 % (тобто вдвічі) тарифним ставкам і посадовим окладам. Діяло розпорядження РМ СРСР № 964 рс від 17.05.1986 року (відповідно до якого оплата праці повинна проводитись 3-х, 4-х, 5-ти кратному розмірі). Відповідно до запису №17 військового квитка серії НОМЕР_2 в період проходження військових зборів у військовій частині № НОМЕР_1 у період часу з 13.07.1986 року по 26.08.1986 року він виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в особливо небезпечній зоні №3 Чорнобильської АЕС і отримав дозу опромінення 25.45 рентген. Згідно довідки наданої командиром військової частини № НОМЕР_1 зазначено, що ОСОБА_1 в період проходження військових зборів з 13.07.1986 року по 27.08.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в особливо небезпечній зоні №3 і отримав дозу опромінення 25,45 рентген. З вказаних вище документів вбачається, що позивач виконував складні, термінові та небезпечні для життя і здоров`я роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Так, відповідно до листа Міністерства праці України, Міністерства у справах захисту населення від наслідків аварії на ЧАЕС, Міністерства фінансів України від 29.10.92 року №09-3751 у разі невірного визначення особам, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС розміру заробітної плати підприємства, установи, організації на підставі первинних документів зобов`язані провести перерахунок заробітної плати згідно до вимог законодавства. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» провести перерахунок заробітної плати ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження у період часу з 13.07.1986 року по 26.08.1986 року, а саме збільшити на 100 % (тобто вдвічі) тарифну ставку, та зобов`язати ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» надати нову довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання ОСОБА_1 робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 13.07.1986 року по 26.08.1986 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з зазначених підстав.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала, пояснивши, що в листопаді 2012 року Товариством була видана позивачу довідка про заробітну плату за час його перебування на військових зборах та участі у заходах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Розрахунок оплати праці за час перебування позивача на військових зборах в зв`язку з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в період з 13.07.1986 року по 26.08.1986 року, зазначеній в довідці, проводився з урахуванням вимог наступних нормативних документів: Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року №1031-рс, Постанови ЦК КПРС, ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156, Постанови Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 05.06.1986 року №665-195. Розрахунок оплати праці проведений Товариством у відповідності до вимог нормативних документів, а тому вимоги позивача щодо перерахунку заробітної плати за підвищеною у два рази тарифною ставкою є необґрунтованими та безпідставними. Крім того, постанова №524-156 надавала саме право, а не встановлювала обов`язок, збільшувати до 100% тарифну ставку в залежності від характеру виконуваних робіт. В позовній заяві позивач наводить обставини, які, на його думку, підтверджують факт виконання ним складних та термінових робіт. Але наявність таких фактів, враховуючи положення Постанови №524-156, не породжує обов`язок керівника проводити підвищення тарифної ставки на 100%. Крім того, керівник підприємства мав право збільшити тарифну ставку на певний відсоток, який не перевищує 100% тарифної ставки, а не на всі 100% як вважає позивач. Таке збільшення, про яке йде мова у Постанові №524-156, застосовувалось саме до працівників підприємств та організацій зони ЧАЕС. Разом з цим, відповідно до документів, доданих до позовної заяви, позивач був призваний на військові збори та приймав участь у ліквідації аварії на ЧАЕС саме в статусі військовозобов`язаного. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в зв`язку з їх необґрунтованістю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що позивач в 1986 року перебував у трудових відносинах з Сумським машинобудівним науково-виробничим обєднанням ім.М.В.Фрунзе, правонаступником якого є ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», що підтверджуються копією трудової книжки позивача (а.с.13-16).

У період з 13.07.1986 року по 26.08.1986 року ОСОБА_1 в складі військової частини № НОМЕР_1 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

На даний час ОСОБА_1 має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, 3 групу інвалідності. Захворювання, що викликало інвалідність, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Викладені обставини підтверджуються копією посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, серія НОМЕР_3 та вкладкою до нього № НОМЕР_4 (а.с.9), експертним висновком № 9507 від 20.11.2003 року (а.с.10), довідкою МСЕК серії МСЕ № 003656 від 16.08.2004 року, якою встановлено 3 групу інвалідності захворювання якої отримане при виконанні обов`язків військової служби при ліквідації аварії на ЧАЕС (а.с.11), довідкою МСЕК серії СА № 003656 від 16.08.2004 року, якою визначено ступінь втрати професійної працездатності в розмірі 60% в зв`язку з ліквідацією аварії на ЧАЕС (а.с.12), архівна довідка галузевого архіву Міністерства оборони України № 24746 від 17.05.2013 відповідно до якої ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 13.07.1987 року по 26.08.1986 року в складі військової частини № НОМЕР_1 (а.с.17), військовим квитком серії НОМЕР_2 (а.с.20-22), відповідно до якої ОСОБА_1 виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в особливо небезпечній зоні №3, отримав дозу опромінення 25,45 рентген.

06.07.2014 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок заробітної плати за період з 14.07.1986 року по 26.08.1986 року відповідно до постанови ЦК КПРС, ВР СРСР, КМ СРСР, ВЦРПС за №524-156 від 07.05.1986 року та постанови Державного комітету СРСР по праці та соціальним питанням, Секретаріату ВЦРПС за №153/10-43 від 07.05.1986р., а саме збільшити тарифну ставку на 100%, нарахувати премію за роботу в зоні відчуження в сумі 60% від тарифної ставки (окладу) в місяць згідно з постановою Ради Міністрів СРСР, ВЦСПС від 05.06.1986 року №665-195 та видачу нової довідки про заробітну плату встановленого зразка (а.с.25-26).

Вимоги позивача, викладені в позовній заяві, стосуються перерахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження у період часу з 13.07.1986 р. по 26.08.1986 року, а саме збільшення на 100% тарифної ставки.

Згідно з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

31.07.2014 листом № 18/71528 відповідач відмовив в перерахунку заробітної плати та видачі нової довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986 році, зазначивши, що розрахунок оплати праці позивача проведений відповідно до вимог нормативних документів за підвищеною тарифною ставкою залежно від зони небезпеки, а саме у 4-х кратному розмірі тарифної ставки понад збереженого за постійним місцем роботи середнього заробітку (а.с.27-28).

Розрахунок оплати праці за час перебування ОСОБА_1 на військових зборах у зв`язку з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в період з 13.07.1986 року по 26.08.1986 року проводився на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 р. №1031-рс, постанови ЦК КПРС, ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156, постанови Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 05.06.1986 р.№665-195, постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06.1986 р. №207-7.

Так, постановою ЦК КПРС, ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони ЧАЕС» надано право керівникам підприємств проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по усуненню наслідків аварії на ЧАЕС, по підвищеним до 100% тарифним ставкам і посадовим окладам.

Згідно з листом від 15.09.1986 року №0595 Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань про порядок матеріального забезпечення призваних на збори військовозобов`язаних працівників підприємств, відповідно до постанови ЦК КПРС, ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони ЧАЕС» особам, призваним на збори і направленим для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, виплачується за місцем постійної роботи до 100% тарифної ставки (посадового окладу) за весь період виконання таких робіт. Також в цьому листі від 15.09.1986 року було зазначено, що відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року №1031-рс за виконання робіт у відповідних зонах небезпеки виплачується за місцем постійної роботи за фактично відпрацьований час тарифна ставка (посадовий оклад) в 3-х, 2-х і однократному розмірах; загальна кількість виплачуваних тарифних ставок (посадових окладів), понад збереження середнього заробітку за місцем роботи, не повинна перевищувати їх 4-х кратного розміру, в розрахунку на місяць. Згідно з постановою Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 05.06.1986 року №665-195, постановою Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06.1986 р.

№207-7 оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третій, другій, першій зонах небезпеки, проводиться відповідно у чотирьох-, трьох-, двухкратному розмірі понад середньомісячну заробітну плату.

В листопаді 2012 року відповідач видав позивачу довідку встановленого зразка (форма довідки затверджена наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 року №644), відповідно до якої розрахунок оплати праці позивача проводився за підвищеною тарифною ставкою залежно від зони небезпеки (третя зона небезпеки), а саме у 4-х кратному розмірі тарифної ставки понад збереженого за постійним місцем роботи середнього заробітку (а.с.23).

Лист від 15.09.1986 року №0595 містив вимогу про виплату військовозобов`язаним, призваним на збори, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які отримали гранично допустиму дозу радіації, одноразової винагороди в розмірі п`ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу). Виплата такої допомоги відображена в довідці, яка була видана позивачу в 2012 році (а.с.12).

Розпорядження Ради Міністрів СРСР №964 рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати», на яке посилається позивач щодо оплати праці в 3-х, 4-х, 5-ти кратному розмірі, дозволяло керівникам міністерств, відомств за погодженням з головою урядової комісії проводити у виключних випадках оплату праці працівників, зайнятих на роботах у 3-й зоні небезпеки у 5-ти кратному розмірі, у 2-й зоні у 4-х кратному розмірі і в 1-й зоні у 3-х кратному розмірі, не стосується позивача. Відносно позивача таке рішення зазначеними установами не приймалося.

Позивач приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме як військовозобов`язаний, оплата його праці проводилася відповідно до нормативних документів, що регулювали порядок оплати праці військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Отже, у задоволенні вимог позивача ОСОБА_1 необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.233 КЗпП України, постановою ЦК КПРС, ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони ЧАЕС», постановою Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 05.06.1986 року №665-195, постановою Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06.1986 р. №207-7, ст.ст. 10,11, 60, 88, 208, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про перерахунок заробітної плати та зобов`язання видати довідку про заробітну плату встановленого зразка за роботу по ліквідації наслідків аваріії на ЧАЕС, за необгрунтованістю.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під чає проголошення судового р ішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко