Справа № 146/1275/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"27" жовтня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого -судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, в якому просить змінити розмір стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини-сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 -на ? частину всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку по день її повноліття.

Позов обґрунтовано наступним.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який в жовтні 2008 року було розірвано.

Від шлюбу у сторін є дитина-син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження якої сторони у справі записані батьками.

На даний час сторони у справі не проживають разом, спільного господарства не ведуть; дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Батько дитини-відповідач у справі-згідно рішення Томашпільського районного суду № 2-820/2008 від 20 серпня 2008 року сплачує аліменти в твердій грошовій сумі 100 гривень.

Такий розмір аліментів позивачка вважає мізерним, який не дозволяє їй в повній мірі забезпечувати потреби дитини.

Відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату, розмір якої дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, більшому, ніж призначений. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї відповідач на утриманні не має.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, попросив зменшити розмір аліментів до суми 500 гривень щомісячно на утримання дитини, оскільки його заробітна плата становить не більше 1000 гривень щомісячно, заробітки його є тимчасовими.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні змінила позовні вимоги, попросила зменшити розмір аліментів із відповідача на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 змінені позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Пеньківка Томашпільського району Вінницької області народився ОСОБА_3. У свідоцтві про його народження батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно довідки селищного голови Вапнярської селищної ради № 4085 від 16 вересня 2016 року, дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.2).

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено сторонами у справі, сторони проживають окремо, зокрема позивачка проживає в смт Вапнярка Томашпільського району, відповідач-в с.Комаргород Томашпільського району.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі виконавчого листа у справі № 2-820/2008 від 20 серпня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вирішено стягувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 100 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 18 липня 2008 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.5).

Як вбачається із свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_9 року в с.Калинка Томашпільського району вінницької області помер ОСОБА_4 у віці 8 років (а.с.7).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 Сімейного кодексу України (коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі).

Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2016 рік в Україні втановлюються Законом "Пpo Державний бюджeт на 2016 рік" за пoданням Міністерства фінансів.

Так, станом на день подачі позову до суду прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1228 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років становить 1531 гривень.

Виходячи з прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років на день подачі позову до суду, 30 % становитиме 459,30 гривень.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Як встановлено, на підставі рішення Томашпільського районного суду від 20 серпня 2008 року аліменти із відповідача стягувалися в твердій грошовій сумі по 100 гривень на дитину.

На даний час відповідач ОСОБА_2 не працює, не має постійного місця роботи, однак працевлаштований по найму, де має доходи, тобто у відповідача змінився матеріальний стан, зокрема, покращився. Окрім того, інших дітей чи непрацездатних осіб на його утриманні не має.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, виходячи з встановлених обставин справи та рівності обов'язку обох батьків утримувати дітей, враховуючи мінімальний розмір аліментів на утримання дитини віком від 6 до 18 років згідно прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, інтереси самої неповнолітньої дитини, враховуючи визнання відповідачем змінених позовних вимог позивачки, суд приходить до висновку, що згідно з матеріальними потребами неповнолітньої дитини та відповідно до реальних матеріальних можливостей відповідача доцільно змінити розмір аліментів, визначених рішенням суду від 20 серпня 2008 року, із твердої грошової суми 100 гривень на тверду грошову суму 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом судовий збір у справах про стягнення аліментів.

Згідно п. 5 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів.

Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,-у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Отже, якщо станом на 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1378,00 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 551,20 гривень.

Таким чином з ОСОБА_2 підлягає стягненню в доход держави 551,20 гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статями 180-182, 191, 198-200 СК України, статями 10, 15, 57-62, 64, 88, 212-215, 224-227, 367 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Змінені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментівзадовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначених за рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 серпня 2008 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вирішено стягувати аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 100 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 18 липня 2008 року і до досягнення дітьми повноліття.

Призначити даним рішенням новий розмір аліментів, а саме стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1, місце реєстрації с.Калинка Томашпільського району Вінницької області, на користь ОСОБА_1, яка проживає в АДРЕСА_2, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі 500 (п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з набрання даним рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551,20 гривень (п'ятсот п'ятдесят одну гривню 20 копійок) судового збору.

Виконавчий лист, виданий на виконання рішення Томашпільського районного суду Вінницької області по справі № 2-820/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання дітей- відкликати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31 жовтня 2016 року.

Суддя: О. В. Пилипчук