Справа № 352/2467/15-ц
Провадження № 2/352/334/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2016 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Пилипів М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину домоволодіння у порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач 21.12.2015 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину домоволодіння у порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою суду від 21.03.2016 р. до участі у справі в якості співвідповідачів залучені ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Заявлений позов обґрунтовував тим, що його дід ОСОБА_5 був головою колгоспного двору, якому належало домоволодіння № 10 (на даний час № 9) по вул. Шевченка в с. Рибне Тисменицького району Івано-Франківської області, 16.10.1989 р. дід отримав свідоцтво про право власності, тоді ж 16.10.1989 р. за дідом як головою колгоспного двору зареєстровано право власності на спірне домоволодіння. Станом на 1991 р. у дворі проживали два члени, а саме дід ОСОБА_5 і баба ОСОБА_2, які стали співвласниками домоволодіння по ? частині. Інвентаризаційна вартість домоволодіння на даний час складає 119220 грн. 21.03.2008 р. дід склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Рибненської сільської ради, згідно якого все належне йому на день смерті майно заповів позивачу. Після смерті 13.06.2015 р. діда відкрилась спадщина на все належне йому майно, у тому числі на ? частину вказаного домоволодіння. Позивач як єдиний спадкоємець за заповітом прийняв спадщину після смерті діда у порядку ст.1269 ЦК України, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. Спадкоємці за законом першої черги дружина померлого та його діти, які є відповідачами у справі, у передбаченому законом порядку відмовились від отримання обовязкових часток у спадщині, на спадщину не претендують. Нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки домоволодіння мало статус колгоспного двору. Просив визнати за ним право власності на ? частину вказаного домоволодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого діда.

Позивач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви, у яких вони позов визнали, просили справу розглянути у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що предметом спору по справі є право власності на ? частину домоволодіння № 9 (колишній № 10) по вул. Шевченка в с. Рибне Тисменицького району Івано-Франківської області, інвентаризаційна вартість вказаної частини на даний час складає 59610 грн. Вказане домоволодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності. Станом на 1991 р. у дворі проживали ОСОБА_5 голова двору та його дружина ОСОБА_2 відповідачка у справі. Ці двоє членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сімєю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили, вони стали співвласниками будинковолодіння по ? частині.

ОСОБА_5 16.10.1989 р. отримав свідоцтво про право власності, тоді ж 16.10.1989 р. за ним як головою колгоспного двору зареєстровано право власності на спірне домоволодіння.

Після смерті 13.06.2015 р. ОСОБА_5 позивач прийняв спадщину як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 21.03.2008 р. секретарем виконкому Рибненської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини від 04.12.2015 р.

Спадкоємці за законом першої черги дружина померлого та його діти, які є відповідачами у справі, у передбаченому законом порядку відмовились від отримання обовязкових часток у спадщині, на спадщину не претендують.

Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що у звязку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач позбавлений можливості отримати таке свідоцтво у нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на ? частину домоволодіння у порядку спадкування за заповітом після померлого діда.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст.ст. ст.ст. 1223, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину домоволодіння № 9 по вул. Шевченка в с. Рибне Тисменицького району Івано-Франківської області вартістю 59610 грн. у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 21.03.2008 р. секретарем виконкому Рибненської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлого ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча М.М.Хоминець