Справа №639/1178/16-ц
№2/639/883/16
31 березня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,
за участю секретаря - Тущенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_2» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП ОСОБА_2» (далі ОСОБА_2) та ОСОБА_1 (далі Відповідач) був укладений кредитний договір № СМ-SМЕ 708/393/2008 (далі Кредитний договір), згідно з яким Відповідач отримав кредит в сумі 282 000,00 доларів США строком до 26 вересня 2023 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі.
З метою забезпечення виконання зобовязань Відповідачем перед Банком за вищевказаним Кредитним договором, 26.09.2008 між Банком та Відповідачем був укладений договір іпотеки (майнової поруки) № PM- SМЕ 708/393/2008 (далі Договір іпотеки).
Згідно з умовами вказаного договору предметом іпотеки було встановлено нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення підвалу № 1-7 та першого поверху № 8-18, антресолі 1-го поверху № 16-18 в літ. «А-3» загальною площею 272 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, пр-т Ілліча, буд.115.
29 квітня 2010 року між ПАТ «ОТП ОСОБА_2» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю № б/н та договір про відступлення права вимоги б/н. Відповідно до умов вищевказаних договорів до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за вищевказаними договорами від 26 вересня 2008 року.
Отже, до Позивача перейшли усі права Банку щодо права вимоги до Відповідача, за кредитним договором та договором іпотеки.
Пунктом 1.1. частини № 2 Кредитного договору СМ-SМЕ 708/393/2008 сторони погодили його предмет, відповідно до якого в порядку, передбаченому договором ОСОБА_2 надав Позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначених у частині № 1 ОСОБА_2, а Позичальник прийняв кредит та зобовязався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання, як вони визначені у ОСОБА_2.
Відповідно до п. 1.4. частини № 2 ОСОБА_2 за користування кредитом Позичальник зобовязався сплатити Банку відповідну плату в порядку та на умовах, що були визначені ОСОБА_2. Згідно із п. 1.5. частини № 2 ОСОБА_2 повернення відповідної частини кредиту мало здійснюватися Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів, шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок, якщо інше не передбачено ОСОБА_2.
У відповідності до п. 3 ч.1 кредитного договору сторони Кредитного договору визначили відсоткову ставку, як FIDR+6% відсотків річних, де FIDR це процентна ставка по строковим депозитам фізичних осіб в гривні, що розміщені в Банку на строк 366 днів, з виплатою відсотків після закінчення строку дії депозитного договору. Інформація щодо розміру ставки FIDR (в залежності від зміни вартості кредитних ресурсів Банку може змінюватись) розміщується на сайті Банку, а також в приміщеннях Банку на інформаційних стендах.
Як встановлено п. 1.7.2 ОСОБА_2 здійснює видачу кредиту Позичальнику однією сумою чи траншами згідно з кредитною заявкою Позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом дебатування позичкового рахунку Позичальника та перерахування кредитних коштів за реквізитами, вказаними у кредитній заявці Позичальника, зменшених на утриману комісію Банку у відповідності до тарифів та умов цього ОСОБА_2. Кожний наступний транш надається Позичальнику за умови підтвердження ним цільового використання кожного попереднього Траншу, якщо інше не передбачено цим ОСОБА_2.
Проте, відповідач ОСОБА_1 умови договору не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором.
Слід також зазначити те, що 19.06.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми боргу за кредитним договором СМ-SМЕ 708/393/2008 від 26.09.2008 року у розмірі 16 365 433,20 грн., що складається із заборгованості за кредитом у сумі 309 850,16 доларів США, що еквівалентно у гривні станом на дату розрахунку (04.02.2013 року) 2 476 632,33 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом за період з 26.09.2008 року по 04.02.2013 року включно 147 401,87 доларів США, що еквівалентно у гривні станом на дату розрахунку (04.02.2013 року) 1 178 183,15 грн.; пеня за прострочення не виконання зобовязань за кредитним договором у сумі 12 710 617,75 грн.
Однак, на даний час рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором СМ-SМЕ 708/393/2008 перебуває на стадії виконавчого провадження і залишається не виконаним.
Тому, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення підвалу № 1-7 та першого поверху № 8-18, антресолі 1-го поверху № 16-18 в літ. «А-3» загальною площею 272 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, пр-т Ілліча, буд.115, що належить Відповідачу на праві власності, що підтверджується ОСОБА_2 купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_3, 26 вересня 2008 року, 17 годин 42 хвилин, реєстраційний № 3158858, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 656992, виданий тим же нотаріусом.
Відповідно до п.3.2. Склад предмета іпотеки. Предмет іпотеки складається з : нежитлових приміщень підвалу № 1-7 та першого поверху № 8-18, антресолі 1-го поверху № 16-18 в літ. «А-3» загальною площею 272 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, пр-т Ілліча, буд.115.
Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 20375202 від 26.09.2008 року, загальна вартість відчужуваних нежитлових приміщень за реєстраційним № 2320200 становить 1 414 000,00 гривень.
Відповідно до п.4.4. Оцінка предмета іпотеки. Вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем та іпотеко держателем та становить 1 861 939,00 гривень, що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 382 981,56 доларів США (1 USD = 4 8617 грн.).
Відповідно до п. 6.2. ОСОБА_2 іпотеки Іпотекодержатель (Позивач) має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин:
-несплати Боржником (Відповідачем) Позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі;
-порушення Відповідачем будь-якого із зобовязань за ст. 5 ОСОБА_2 іпотеки;
-інших обставин, передбачених чинним законодавством України.
За рахунок предмета іпотеки Позивач може задовольнити всі боргові зобовязання, не сплачені Відповідачем, і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням Відповідачем його зобовязань за договором іпотеки, а також всіх фактичних витрат, понесених Позивачем у звязку із реалізацією його права (п.6.1. іпотечного договору).
Позивач зазначив, що позовні вимоги в частині звернення стягнення та реалізації предмета іпотеки ґрунтуються на положеннях Закону України «Про іпотеку».
Таким чином, Позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
З огляду на вищевикладене, загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором СМ-SМЕ 708/393/2008 від 26.09.2008 року становить 16 365 433,20 грн., що складається із заборгованості за кредитом у сумі 309 850,16 доларів США, що еквівалентно у гривні станом на дату розрахунку (04.02.2013 року) - 2 476 632,33 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом за період з 26.09.2008 року по 04.02.2013 року включно 147 401,87 доларів США, що еквівалентно у гривні станом на дату розрахунку (04.02.2013 року) 1 178 183,15 грн.; пеня за прострочення не виконання зобовязань за кредитним договором у сумі 12 710 617,75 грн., про що Червонозаводським районним судом м. Харкова було ухвалено відповідне рішення від 19.06.2013 року по справі № 646/1905/13-ц.
Майно на яке бажає звернути стягнення Позивач, розташовано за адресою: м. Харків, пр-т Ілліча, 115. Оскільки, нежитлові приміщення, що є предметом іпотеки знаходяться на території Жовтневого районного суду м. Харкова, даний позов підсудний саме цьому суду.
Позивач додатково зазначив, що з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач звертається після вирішення вимоги про виконання основного зобовязання, а саме стягнення заборгованості за Кредитним договором № СМ-SМЕ 708/393/2008 від 26.09.2008 року, про що Червонозаводським районним судом м. Харкова було ухвалено відповідне рішення від 19.06.2013 року по справі № 646/1905/13-ц.
Представник позивача ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності від 14 березня 2016 року, в судове засідання не зявилася, 15 березня 2016 року надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю та ухвалити заочне рішення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення .
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог, та необхідність їх задоволення, виходячи з наступного.
Згідно вимогам ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Так, 26 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП ОСОБА_2» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП ОСОБА_2» (далі ОСОБА_2) та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № СМ-SМЕ 708/393/2008, згідно з яким Відповідач отримав кредит в сумі 282 000,00 доларів США строком до 26 вересня 2023 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі (а.с.11-18)
З метою забезпечення виконання зобовязань Відповідачем перед Банком за вищевказаним Кредитним договором, 26.09.2008 між Банком та Відповідачем був укладений договір іпотеки (майнової поруки) № PM- SМЕ 708/393/2008 (а.с. 19-28).
Згідно з умовами вказаного договору предметом іпотеки було встановлено нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення підвалу № 1-7 та першого поверху № 8-18, антресолі 1-го поверху № 16-18 в літ. «А-3» загальною площею 272 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, пр-т Ілліча, буд.115.
30 квітня 2010 року між ПАТ «ОТП ОСОБА_2» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі продажу кредитного портфелю № б/н та договір про відступлення права вимоги б/н. Відповідно до умов вищевказаних договорів до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшло право вимоги за вищевказаними договорами від 26 вересня 2008 року (а.с.33-36).
Отже, до Позивача перейшли усі права Банку щодо права вимоги до Відповідача, за кредитним договором та договором іпотеки.
Згідно ст. ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договорів та вимог закону.
Таким чином, відповідно до умов кредитних договорів позивачем були надані відповідачу грошові кошти, чим позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем, а взяті відповідачем на себе договірні зобовязання перед позивачем не виконано.
19.06.2013 року Червонозаводським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суми боргу за кредитним договором СМ-SМЕ 708/393/2008 від 26.09.2008 року у розмірі 16 365 433,20 грн., що складається із заборгованості за кредитом у сумі 309 850,16 доларів США, що еквівалентно у гривні станом на дату розрахунку (04.02.2013 року) 2 476 632,33 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитом за період з 26.09.2008 року по 04.02.2013 року включно 147 401,87 доларів США, що еквівалентно у гривні станом на дату розрахунку (04.02.2013 року) 1 178 183,15 грн.; пеня за прострочення не виконання зобовязань за кредитним договором у сумі 12 710 617,75 грн. (а.с.38-39).
Однак, на даний час рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором СМ-SМЕ 708/393/2008 перебуває на стадії виконавчого провадження і залишається не виконаним.
Тому, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийнято рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення підвалу № 1-7 та першого поверху № 8-18, антресолі 1-го поверху № 16-18 в літ. «А-3» загальною площею 272 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, пр-т Ілліча, буд.115, що належить Відповідачу на праві власності, що підтверджується ОСОБА_2 купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом ОСОБА_3, 26 вересня 2008 року, 17 годин 42 хвилин, реєстраційний № 3158858, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 656992, виданий тим же нотаріусом.
Непогашення боржником заборгованості перед Банком за кредитними договорами свідчить про грубе порушення ним їх умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобовязань. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідком порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Стаття 1054 ЦК України встановлює, що до відносин за кредитними договорами застосовуються норми параграфу 1 глави 71 ЦК України, тобто норми ст.ст. 1046-1053 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржники не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ними грошового зобовязання та на вимогу кредитора зобовязані виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржників в повному розмірі, незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України.
Як вже було зазначено вище, в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 26.09.2008 між Банком та Відповідачем був укладений договір іпотеки (майнової поруки) № PM- SМЕ 708/393/2008.
Відповідно до п.3.2. Склад предмета іпотеки. Предмет іпотеки складається з : нежитлових приміщень підвалу № 1-7 та першого поверху № 8-18, антресолі 1-го поверху № 16-18 в літ. «А-3» загальною площею 272 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, пр-т Ілліча, буд.115.
Згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 20375202 від 26.09.2008 року, загальна вартість відчужуваних нежитлових приміщень за реєстраційним № 2320200 становить 1 414 000,00 гривень.
Відповідно до п.4.4. Оцінка предмета іпотеки. Вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем та іпотеко держателем та становить 1 861 939,00 гривень, що за курсом НБУ на дату укладання цього договору становить 382 981,56 доларів США (1 USD = 4 8617 грн.).
Відповідно до п. 6.2. ОСОБА_2 іпотеки Іпотекодержатель (Позивач) має право задовольнити із вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги негайно після виникнення будь-якої із таких обставин:
-несплати Боржником (Відповідачем) Позивачу будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі;
-порушення Відповідачем будь-якого із зобовязань за ст. 5 ОСОБА_2 іпотеки;
-інших обставин, передбачених чинним законодавством України.
За рахунок предмета іпотеки Позивач може задовольнити всі боргові зобовязання, не сплачені Відповідачем, і вимоги стосовно повного відшкодування всіх збитків, завданих порушенням Відповідачем його зобовязань за договором іпотеки, а також всіх фактичних витрат, понесених Позивачем у звязку із реалізацією його права (п.6.1. іпотечного договору).
Позивач зазначив, що позовні вимоги в частині звернення стягнення та реалізації предмета іпотеки ґрунтуються на положеннях Закону України «Про іпотеку».
Статтєю 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель має право звернутися у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором.
Приписами ст.6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом іпотечні сертифікати» встановлено, що позивач має право організувати продаж предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу між іпотекодавцем та покупцем або продати від свого імені , якщо це передбачено іпотечним договором, або іпотеко держатель та іпотекодавець досягли відповідної згоди шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотеко держателя, який підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому кошти за придбану нерухомість покупець сплачує на банківські рахунки іпотеко держателя.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» договором про задоволення також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, яке визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.
Пунктом 6.4 договору іпотеки передбачено, що позивач має право застосувати спосіб позасудового врегулювання в порядку, передбаченому чинним законодавством України, у тому числі згідно зі ст. ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку».
Відповідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, якщо рішення суду передбачає право іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотеко держатель зобовязаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця.
Відповідно до ч. 5 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотеко держателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
Таким чином, позивач має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
Відповідно до п. 61 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, при нотаріальному посвідченні договорів про відчуження нерухомого майна, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає подання документів, які підтверджують право власності на вказане майно та, у передбачених законодавством випадках, документи, що підтверджують державну реєстрації прав на це майно в осіб, які його відчужують.
Відповідно до п. 63 «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», крім право встановлювального документа на житловий будинок, садибу та інше нерухоме майно (за винятком земельної ділянки), якщо воно підлягає реєстрації, нотаріус вимагає документи, передбачені наказом Міністерства юстиції України, «Про надання витягів з реєстру прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтв про право власності на нерухоме майно на спеціальних бланках» від 20.09.2002 року №84/5 , зареєстрований у Міністерстві юстиції України 20.09.2002 року №773/7061 (із змінами та доповненнями, внесеними Наказом Міністерства юстиції України від 23.10.2002 року №92/5).
Відповідно до п.5.1.2 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, право на отримання витягу та інформації з Реєстру прав мають тільки власник (власники), його спадкоємці та правонаступники юридичних осіб, уповноважені особи, або відповідні органи державної влади, та зокрема суд. Отже, для замовлення вимог позивача, як законного іпотекодержателя, шляхом продажу нерухомого майна, необхідне отримання зазначених документів.
Відповідно ст. 34 Закону України «Про іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки із метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотеко держателем або рішення суду може бути передано іпотеко держателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає зі суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно з вимогам ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом України.
Враховуючи, що відповідач не виконує свій обовязок зі своєчасного повернення суми кредиту та відсотків за користування ним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 212 - 215, 217, 224 226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Закон України «Про іпотеку», суд -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму сплаченого судового збору в розмірі 1 378,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.В. Іванова