АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі Лознян О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 2-367/12
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1797/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Козлов Р.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця, посилаючись на те, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 35032968 з примусового виконання виконавчого листа № 2-367/2012, виданого 29 жовтня 2012 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми боргу.

18 березня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магдою С. Г. винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні № 35032968.

Згідно даної постанови ОСОБА_4 передано в рахунок погашення боргу відповідно до оцінки, за якою воно було передано на реалізацію 1/2 частину катеру Chappal 276 Signature, на загальну суму 350 940, 34 грн., що належить боржнику ОСОБА_1

За результатами передачі, державним виконавцем складено акт про передачу майна стягувачу від 18 березня 2015 року. Посилаючись на те, що дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві Магди С.Г. при передачі майна стягувачу у виконавчому провадженні № 35032968 є неправомірними, а постанова про передачу майна стягувачеві в рахунок погашення боргу 18 березня 2015 року та акт про передачу майна стягувачеві у рахунок погашення боргу від 18 березня 2015 року у виконавчому провадженні №35032968 є незаконними та такими, що підлягають скасуванню, просив задовольнити вимоги скарги.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм матеріального і процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нову про задоволення скарги в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених вимог апелянт посилався на те, що суд першої інстанції не правильно трактував норми матеріального права та помилково прийшов до висновку, що законодавством не передбачено обов'язку державного виконавця повторно оцінювати майно в процесі торгів та проведення в зв'язку із цим торгів спочатку, оскільки в ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» чітко встановлено, що звіт про оцінку річкових суден дійсний шість місяців.

На думку апелянта судом першої інстанції незаконно проігноровано, що дії державного виконавця суперечать нормам ст.73 СК України та ч.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим є незаконними, оскільки передано було майно, яке є об'єктом спільної сумісної власності, без попереднього визначення частки боржника та виділення її в натурі. Крім того, річковий катер є неподільною річчю, а тому, на думку апелянта, його передача взагалі неможлива.

Також апелянтом наголошується на тому, що суд першої інстанції на власний розсуд тлумачить положення ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», вказуючи на те, що поняті залучаються державним виконавцем тільки у випадку одночасного вилучення та передачі майна, в той час як законом передбачено залучення понятих до вказаних дій окремо.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив її відхилити.

Представник Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу, на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України, у відсутності не з'явившихся осіб.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення представників сторін, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 35032968 з примусового виконання виконавчого листа № 2-367/2012, виданого 29 жовтня 2012 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми боргу.

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем було підготовлено та передано на реалізацію належну ОСОБА_1 1/2 частину судна моделі Chappal 276 Signature, ідентифікаційний номер корпуса НОМЕР_1.

Згідно звіту ТОВ «Українська експертна група» станом на 08 травня 2014 року вартість даного майна становила 350 940 грн. 34 коп.

Відповідно повідомлення ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України від 28 жовтня 2014 року за № 01-03/7603, електронні торги по лоту № №7376 не відбулися, про що складено протокол № 8334 від 27 жовтня 2014 року, у зв'язку з чим проведено уцінку майна, вартість якого після уцінки склала 280 7252 грн. 27 коп.

З наявного в матеріалах виконавчого провадження повідомлення ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України вбачається, що електронні торги по лоту № 17977 не відбулися, про що складено відповідний протокол та проведено уцінку майна, вартість якого після уцінки склала 210 564 грн. 20 коп.

Торги також проводилися 15 грудня 2014 року та 23 лютого 2015 року з уцінкою майна, однак у зв'язку з відсутністю покупців чергові прилюдні з реалізації арештованого майна не відбулися.

18 березня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магдою С. Г. винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні № 35032968.

За результатами передачі, державним виконавцем складено акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 18 березня 2015 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що ст. ст. 58 та 62 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають обов'язку державного виконавця проводити повторне оцінювання майна при передачі майна стягувачу, після торгів які не відбулися, а відтак державний виконавець правомірно здійснив передачу майна стягувачу без проведення повторної оцінки.

Суд також прийшов висновку, що частка ОСОБА_1 в праві власності на судно моделі Chappal 276 Signature вже визначена рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2013 року у цивільній справі №757/9794/13-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визначення частки із майна, що перебуває у спільній власності подружжя, а за таких обставин у державного виконавця були відсутні підстави для додатково звернення до суду з поданням у порядку ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, суд першої інстанції вказав, що при складанні державним виконавцем постанови та акту про передачу майна стягувачу, вилучення катеру не відбувалось, у зв'язку з чим державний виконавець не був зобов'язаний залучати понятих до вчинення вказаної виконавчої дії у порядку ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої ін6станції було вірно встановлено, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 35032968 з примусового виконання виконавчого листа № 2-367/2012, виданого 29 жовтня 2012 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми боргу.

В ході здійснення виконавчого провадженню виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві у відповідності до вимог чинного законодавства було підготовлено та передано на реалізацію належну ОСОБА_1 1/2 частину судна моделі Chappal 276 Signature, ідентифікаційний номер корпуса НОМЕР_1.

Згідно звіту ТОВ «Українська експертна група» станом на 08 травня 2014 року вартість майна становила 350 940 грн. 34 коп.

Відповідно повідомлення ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України за № 01-03/7603, електронні торги по лоту № №7376 не відбулися, про що свідчить протокол № 8334 від 27 жовтня 2014 року, у зв'язку з чим проведено уцінку майна, вартість якого після уцінки склала 280 7252 грн. 27 коп.

З наявного в матеріалах виконавчого провадження повідомлення ДП «Інформаційний Міністерства юстиції України вбачається, що електронні торги по лоту № №17977 не відбулися, про що складено відповідний протокол та проведено уцінку майна, вартість після уцінки склала 210 564,20 грн.

У зв'язку з відсутністю покупців чергові прилюдні торги з реалізації арештованого майна не відбулися.

18 березня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Магдою С.Г. винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу у виконавчому провадженні № 35032968.

Згідно даної постанови стягувану ОСОБА_4 було передано в рахунок погашення боргу, відповідно до оцінки, за якою воно було передано на реалізацію 1/2 частину катеру Chappal 276 Signature, що належить боржнику ОСОБА_1, на загальну суму 350 940, 34 грн.

За результатами передачі, державним виконавцем складено акт про передачу майна стягувачу від 18 березня 2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону, у відповідності до вимог вищенаведених норм майно боржника було передано на реалізацію раніше 08 листопада 2014 року за ціною, визначеною звітом від 08 травня 2014 року, за якою 27 жовтня 2014 року були проведені торги, а саме: 350 940, 34 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, торги по реалізації катеру проводилися 15 грудня 2014 року та 23 лютого 2015 року з уцінкою майна, але вони не відбулися у зв'язку з відсутністю покупців.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що Закон «Про виконавче провадження» не зобов'язує державного виконавця проводити додаткову оцінку при передачі майна стягувану в рахунок погашення заборгованості, а тому державний виконавець правомірно здійснив передачу майна стягувачу без проведення оцінки.

Також колегія суддів погоджується з судом першої інстанції в тій частині, що державним виконавцем було правомірно передано стягувачу частку майна яка є об'єктом спільної власності подружжя, оскільки відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 12 серпня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про визначення частки із майна, що перебуває у спільній сумісної власності подружжя (т. 3 а.с. 54-55) була визначена частка ОСОБА_7 в спільній частковій власності подружжя у майні яким є прогулянковий катер «Chappal 276 Signature» становить 1/2.

Інша 1/2 частина катеру належить ОСОБА_1, що підтверджується також вказаним рішенням суду.

Тобто у державного виконавця були відсутні підстави для додаткового звернення до суду з поданням у порядку ч. 6 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» для визначення частки боржника.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності необхідності залучення понятих при передачі майна стягувачу.

Відповідно до 2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що присутність понятих є обов'язковою під час проведення вилучення і передачі майна.

Разом з тим, при складанні державним виконавцем постанови та акту про передачу стягувачу вилучення катеру не відбувалось.

Колегія суддів вважає, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у м. Києві Магда С.Г. при складанні оскаржуваних постанови та акту діяла в межах передбачених законом повноважень державного виконавця. Даними процесуальними документам права скаржника не порушені.

Судом першої інстанції вирішено спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права та підстав для скасування законного рішення суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 218,303-305, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді