Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» при визнання нечинним та скасування наказу,

Установив

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» та просить визнати незаконним наказ №327-к Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 05 жовтня 2015 року «Про введення в дію організаційної структури філії «МПРС» та скасувати його.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2015 р. до філії «МПРС» надійшов наказ Голови Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_2 № 327-к від 05.10.2015 «Про введення в дію організаційної структури філії «МПРС» відповідно до якого:

- з 12.10.2015 року відповідачем введено в дію організаційну структуру філії «МПРС» згідно додатку до Наказу;

- дію організаційної структури філії «МПРС», затверджену наказом філії «МПРС» від 01.09.2015 № 257-н, припинено;

- начальника філії «МПРС» зобовязано, зокрема, вжити заходів щодо внесення змін до штатного розпису згідно нової затвердженої організаційної структури, попередньо сповістивши про це виборний орган профспілкової організації філії «МПРС» згідно статті 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» вирішити питання щодо вивільнення працівників з дотриманням вимог Кодексу законів про працю України.

Згідно затвердженої цим Наказом організаційної структури зі штатного розпису філії «МПРС» виключено посади 24 працівників, у тому числі і позивачки, а саме:

- заступника начальника філії;

- головного бухгалтера;

- заступника головного бухгалтера (2 працівники);

- провідного бухгалтера (3 працівники);

- бухгалтера І категорії (2 працівники);

- завідувача сектору економічного планування та прогнозування;

- економіста І категорії сектору економічного планування та прогнозування;

- економіста II категорії сектору економічного планування та прогнозування;

- начальника відділу управління персоналом;

- провідного економіста з праці;

- старшого інспектора з кадрів;

- інспектора з кадрів;

- начальника відділу юридичної роботи та міжнародно-правових відносин;

- юрисконсульта І категорії відділу юридичної роботи та міжнародно-правових відносин;

- фахівця відділу юридичної роботи та міжнародно-правових відносин;

- завідувача сектору міжнародно-правових відносин;

- фахівця сектору міжнародно-правових відносин;

- завідувача канцелярії;

- інженера загального відділу;

- інспектора канцелярії.

Таким чином, з організаційної структури філії «МПРС» повністю виключено 3 відділи та посаду заступника начальника філії «МПРС».

Позивачка вважає, що вказаний наказ є нечинним та просить скасувати його у звязку з численними порушенням, а саме:

- порушенням порядку повідомлення профспілки про планування вивільнення працівників;

- порушенням порядку затвердження та погодження організаційної структури

- підписанням наказу особою з порушенням повноважень;

- порушенням у складі організаційної структури

- відсутності обґрунтування причин звільнення працівників

- необґрунтованості причин та мети внесення змін до організаційної структури філії «МПРС»;

- недотримання міжнародних вимог щодо складових системи пошуку і рятування та ін.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила скасувати оскаржуваний наказ.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, підтримав заперечення на позов та пояснення, вважає, що позов містить надуманий характер та не знаходить свого підтвердження при системному аналізі норм чинного законодавства, Наказ №327-к ДП «АМПУ» видано з дотриманням чинного законодавства України.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні докази у їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що 05.10.2015 було видано наказ ДП «АМПУ» № 327-к «Про введення в дію організаційної структури філії «МПРС». (а.с. 47).

Відповідно до пункту 7.1 Статуту ДП «АМПУ», управління ДП «АМПУ» здійснюється відповідно до цього Статуту.

Пунктом 7.5. Статуту передбачено, що Голова ДП «АМПУ» самостійно, в межах своєї компетенції, вирішує питання діяльності ДП «АМПУ», за винятком тих, що віднесені цим Статутом до компетенції Уповноваженого органу управління.

На підставі ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України передбачено, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

При чому, керівник має право зменшити чисельність працівників певної спеціалізації та кваліфікації, чисельність одних посад, здійснити звільнення працівників, одночасно приймаючи рішення про прийняття на роботу працівників іншої спеціальності та кваліфікації, збільшити чисельність інших посад тощо з дотриманням вимог трудового законодавства України.

Відповідно до п. 5 ст. 65 Господарського кодексу України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Таким чином, з метою оптимізації процесу управління ДП «АМПУ» та забезпечення ефективного виконання підприємством в цілому завдань, функцій, передбачених Законом України «Про морські порти України», 05.10.2015 року було видано наказ ДП «АМПУ» № 327-к «Про введення в дію організаційної структури філії «МПРС».

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи був попереджений він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Суд не може перевіряти доцільність скорочення чисельності або штату працівників, оскільки власник має право на власний розсуд приймати таке рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об'єднання беруть участь у розробленні державної політики зайнятості населення, державних та територіальних програм зайнятості, проводять спільні консультації з цих проблем з роботодавцями, їх об'єднаннями, а також з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пропонують заходи щодо соціального захисту членів профспілок, які вивільняються в результаті реорганізації або ліквідації підприємств, установ, організацій, здійснюють контроль за виконанням законодавства про зайнятість.

Згідно з ч. З ст. 22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Пунктом 3 Наказу № 327-к начальника філії «МПРС» зобовязано вжити і заходів щодо внесення змін до штатного розпису згідно нової затвердженої організаційної структури, попередньо сповістивши про це виборний орган первинної профспілкової організації філії «МПРС» згідно ст. 22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та вирішити питання щодо вивільнення працівників з дотриманням вимог КЗпП України.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 відповідно до Наказу ДП «АМПУ» від 12.11.2015 № 383-к «Про внесення змін до штатного розпису філії «Морська пошуково-рятувальна служба» було запропоновано посаду юрисконсульта юридичного відділу юридичної служби апарату управління ДП «АМПУ» з посадовим окладом 11 000, 00 гривень. Проте, ОСОБА_1 відмовилась від запропонованої вище посади, про що складений ОСОБА_2. (а.с. 170), та підтвердила в своїх поясненнях в судовому засіданні .

Та, відповідно до Наказу ДП «АМПУ» № 51-К від 08.02.2016 «Про звільнення», ОСОБА_1 було звільнено з 08.02.2016 року за п.1 ст.40 КЗпП України - у звязку зі скороченням штату. (а.с. 163).

Відповідно до норм ст.10 ЦПК України, судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В статті 13 ЦК України зазначено, що цивільній права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов,язана утримуватися від дій,які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків ст.61 цього Кодексу.

Отже, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» при виданні наказу від 05 жовтня 2015 року «Про введення в дію організаційної структури філії «МПРС» будь-яких порушень не встановлено, тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10,11,14, 57-64 , 77, 169, 158, 212- 215, 218, 294 ЦПК України, ст..ст.12-16 ЦК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» при визнання нечинним та скасування наказу №327-к Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» від 05 жовтня 2015 року «Про введення в дію організаційної структури філії «МПРС» - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя