З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
24 лютого 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Василенка В.В.
при секретарі Костроміній Л.В.
з участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав.
Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2006 року по 2009 рік. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. Відповідач життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні, про стан її здоров'я не піклується, матеріально не забезпечує. На даний час вона звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача алміентів на її користь на утримання неповнолітнього сина.
З урахуванням вказаних обставин позивачка просить позбавити відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Народної Республіки Бангладеш, зареєстрованого АДРЕСА_1, батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просила позбавити відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Народної Республіки Бангладеш, зареєстрованого АДРЕСА_1, батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про що свідчать матеріали справи.
Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Черкаської міської ради в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без й ого участі, вказує що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує та вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 попереджені про кримінальну відповідальність та приведені до присяги, в судовому засіданні дали аналогічгі покази, що відповідач ОСОБА_6 на протязі шести років не цікавиться життям неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, матеріальної допомоги на його утримання позивачці не надавав.
Зі згоди позивачки, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі на підставі ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивачки, свідків розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, суд оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до частини 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно вимог частини 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, виник спір.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2006 року по 25.03.2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, з ним не проживає, не спілкується, матеріальної допомоги не надає та не цікавиться його станом здоров'я та вихованням.
Відповідно до висновку доцільності позбавлення батьківських прав наданого Виконавчим кимітетом Черкаської міської ради № 52/30-03-03 від 22.02.2016 року, доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачкою у справі створені належні умови для проживання, виховання і всестороннього розвитку сина ОСОБА_3, ОСОБА_2 у вихованні сина участі не приймає, тому позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина відповідає інтересам дитини.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.
Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну їм оцінку, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, з нею не проживає, не спілкується, матеріальної допомоги не надає.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 164, ст. 166 СК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця Народної Республіки Бангладеш, зареєстрованого АДРЕСА_1, батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Василенко