У х в а л а

іменем україни

4 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Гвоздика П.О., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» про визнання договору поруки припиненим, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 20 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» (далі - ПАТ «Мегабанк») про визнання договору поруки припиненим, в обґрунтування якого зазначив, що 1 червня 2006 року між ним та ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк», укладено договір поруки, відповідно до умов якого він, як солідарний боржник, зобов'язався відповідати перед кредитором у повному обсязі за порушення позичальником зобов'язань щодо повернення кредиту в розмірі 25 000 доларів США до 31 травня 2021 року, укладеного 1 червня

2006 року між ВАТ «Мегабанк» та ОСОБА_2

Посилаючись на те, що з 2 грудня 2008 року банк підвищив процентну ставку за кредитом і про вказані зміни умов договору його не повідомив, з новим графіком платежів не ознайомив, згоду він, як поручитель, на продовження договору поруки на нових умовах, пов'язаних зі збільшенням обсягу його відповідальності, не надавав, а про порушення своїх прав дізнався лише у березні 2015 року, просив суд поновити йому строк для звернення до суду із вказаним позовом, визнати припиненим із 2 грудня 2008 року договір поруки

№ 146в/2006-п-1 від 1 червня 2006 року, укладений між ним та ВАТ «Мегабанк».

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 18 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 20 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом.

Визнано припиненим із 2 грудня 2008 року договір поруки № 146в/2006-п-1 від 1 червня 2006 року, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Мегабанк».

Стягнуто із ПАТ «Мегабанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 грн та витрати на правову допомогу в сумі 1 000 грн.

У касаційній скарзі ПАТ «Мегабанк» просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 20 жовтня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_1

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із доведеності та обґрунтованості позову.

Судом встановлено, що 1 червня 2006 року між ВАТ «Мегабанк», правонаступником якого є ПАТ «Мегабанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір. З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 того ж дня укладено договір поруки, за умовами якого останній поручився перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором; встановлена солідарна відповідальність поручителя та боржника і визначено обсяг відповідальності поручителя у такому ж розмірі, що й у боржника.

Відповідно до п. 2.4.1. договору поруки, кредитор має право змінити умови кредитного договору без згоди поручителя, якщо внаслідок цього не збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Пунктом 4.2 цього договору передбачено, що зміна або розірвання договору здійснюється лише за згодою сторін та оформлюється у письмовій формі.

Згідно з п. 5.2 договору поруки, порука припиняється у разі зміни зобов'язання за кредитним договором без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Спірним договором поруки передбачено обсяг відповідальності поручителя, який підлягає зміні лише за згодою сторін, яка має бути оформлена у письмовій формі.

Додатковою угодою № 2 до кредитного договору № 146в/2006 від 1 червня 2006 року банк із 2 грудня 2008 року підвищив процентну ставку за кредитом із 12,5 % до 17 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Таким чином, зважаючи на те, що банком з власної ініціативи і без згоди поручителя були змінені умови договору, що призвело до збільшення обсягу його зобов'язань та істотно порушило умови укладеного договору поруки, суди обґрунтовано дійшли висновку про припинення поруки відповідно до положень

ст. 559 ЦК України.

Такі висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Під час вирішення спору судами правильно визначено характер спірних правовідносин, правильно визначено норму права, яка регулює спірні правовідносини, та надано належну оцінку усім доказам, зібраним у справі.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 20 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
П.О. Гвоздик
І.М. Завгородня