Справа № 760/4118/16-ц
Провадження № 2/760/3017/16
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

22 березня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В., розглянувши позовну заяву Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва до ОСОБА_1, про стягнення надміру виплачених коштів,

в с т а н о в и в:

01.03.2016 УПФ України в Солом'янському районі м. Києва звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, про стягнення надміру виплачених коштів.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 04.03.2016 зазначена позовна заява залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам, встановленим статтею 119 ЦПК.

Так, частина п'ята статті 119 ЦПК передбачає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач не додав документ, що підтверджує сплату судового збору, однак додав клопотання, у якому просив звільнити від сплати судового збору, оскільки відповідно до тимчасового кошторису УПФ України в Солом'янському районі м. Києва складеного на І квартал 2016 року та Закону «Про Державний бюджет України на 2015 рік» кошти на сплату судового збору не передбачалися.

За правилами статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору.

У задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору було відмовлено, оскільки обставини, на які він посилається, не свідчать про тяжкий майновий стан позивача та не є підставою для звільнення від сплати судового збору у розумінні Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, позивачу необхідно було сплатити судовий збір.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Ціна позову складає 7 295,35 грн. Таким чином, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 1 378 грн. Реквізитами для сплати судового збору є: розрахунковий рахунок № 0010, утримувач коштів ГУДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: ГУ ДК у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу 22030001; 050, «судовий збір».

Ухвалою від 04.03.2016 про залишення позовної заяви без руху позивачу було запропоновано усунути недоліки шляхом подання належного доказу сплати судового збору.

Строк для усунення недоліків був встановлений - три дні з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

21.03.2016 до загальної канцелярії суду від позивача надійшло клопотання, у якому він просив відстрочити сплату судового збору, оскільки відповідно до тимчасового кошторису УПФ України в Солом'янському районі м. Києва складеного на І квартал 2016 року кошти на сплату судового збору не передбачалися.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Однак у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору належить відмовити з таких підстав.

Європейський суду з прав людини у своєму рішенні у справі «Кечко проти України» зазначив, що «суд не приймає аргументи Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань».

На підставі вищезазначеного слід зазначити, що обставини, на які посилається позивач як на підставу відстрочення сплати судового збору, не можуть бути причиною не виконання позивачем свого обов'язку, який визначений Законом «Про судовий збір».

З матеріалів справи випливає, що вимогою ухвали про залишення позовної заяви без руху від 04.03.2016 було надання суду належного доказу сплати судового збору.

Однак, позивач вимоги ухвали про залишення позову без руху від 04.03.2016 не виконав.

Частина друга статті 121 ЦПК передбачає «якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві».

Таким чином, позовну заяву належить визнати неподаною та повернути позивачеві.

Керуючись статтями 119, 121 ЦПК, суддя

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва до ОСОБА_1, про стягнення надміру виплачених коштів, вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Шевченко