Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 310/5175/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Ревуцький С.І.
Провадження № 22-ц/778/686/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Крилової О.В.

Суддів: Трофимової Д.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про розірвання договору довічного утримання,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, просила суд:

- розірвати договір довічного утримання, укладений 01.09.1999р. у м. Шахтарськ Донецької області між нею та ОСОБА_5, ОСОБА_6, посвідчений державним нотаріусом Першої Шахтарської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 2733;

- скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на АДРЕСА_1, що зареєстровано в КП «БТІ» м. Шахтарськ за реєстровим № 88 в книзі № 1 від 14.01.2000р.;

- скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 0,0182 га, яка знаходиться за адресою: буд. № 8а по вул. Павлова у м. Шахтарськ, та яка належить їй на підставі державного акту серії ІІІ-ДН № 160950 від 08.12.1999р., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3669;

- скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,0182 га, яка знаходиться за адресою: буд. № 8а по вул. Павлова у м. Шахтарськ, та яка належить йому на підставі державного акту серії ІІІ-ДН № 160949 від 08.12.1999р., який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 3668.

ОСОБА_4 померла 25.08.2015р. (а.с. 70).

У жовтні 2015 року ОСОБА_3, який є сином ОСОБА_4, подав до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с. 75-76).

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про уточнення позовних вимог (а.с. 96).

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 листопада 2015 року провадження по справі закрито на підставі п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 листопада 2015 року, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що померла фізична особа - ОСОБА_4, яка була позивачем, а спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Проте, погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна з наступних підстав.

Так, законодавством України кожній особі гарантоване право на судовий захист своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997р. щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України, частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Статтею 37 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно із п. 1 ч. 1 статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обовязків, незалежно від його вини.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у звязку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обовязків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (ч. 1 ст. 756 ЦК України).

За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Правовідносини, що не допускають правонаступництво, визначені у ст. 1219 ЦК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема, особисті немайнові права.

Вимоги позову ОСОБА_4 носять майновий характер, оскільки були спрямовані на розірвання договору довічного утримання з метою захисту її права власності на квартиру та на земельну ділянку, в разі обґрунтованості позову нерухоме майно може бути успадковано відповідно до ст. 1216 ЦК України.

Тому, коли відчужувачем нерухомого майна за договором довічного утримання предявлено до суду позов про розірвання такого договору, факт його смерті до вирішення справи не може бути підставою для застосування положення п. 6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Оскільки позов про розірвання договору довічного утримання предявлено за життя ОСОБА_4, факт смерті відчужувача до вирішення справи судом допускає правонаступництво у спірних правовідносинах, тому судом помилково, відповідно до статті 37 ЦПК України, не залучено до участі у справі правонаступника відчужувача ОСОБА_3, до якого унаслідок розірвання договору довічного утримання згідно зі статтею 1218 ЦК України перейшли всі права та обовязки ОСОБА_4

Такого висновку дійшов Верховний Суд України в Постанові від 25 грудня 2013 року по справі № 6-142цс13.

Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво, проте суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув і безпідставно закрив провадження у справі.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду в іншому складі (ч. 1 ст. 21 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 21, 303, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 листопада 2015 року по цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: