Провадження № 2/185/504/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Юдіної С.Г.

за участю секретаря Заверуха О.А.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів, суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» в якому просив суд: стягнути з відповідача на його користь 180 000 грн. вкладу та нараховані проценти за вкладом за період з 23 лютого 2015 року по 25 березня 2015 року за договором банківського вкладу № 4173 «Лояльний on-line» від 23 лютого 2015 року.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 23.02.2015 року він уклав з ПАТ «Дельта Банк» договір банківського вкладу № 4173 «Лояльний on-line» на суму 180 000 грн. з процентною ставкою на суму вкладу 13% річних строком до 25 березня 2015 року. Після закінчення строку дії договору банк вклади не повернув та не сплатив нараховані за вкладами проценти. Він звертався до відділення банку у м. Павлограді і йому було розяснено, що кошти у банку відсутні.

У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача суму вкладу та відсотки за ним, крім того стягнути з відповідача судові витрати та витрати на надання юридичної допомоги. Уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала посилаючись на доводи викладені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні.

Представник відповідача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнала, посилаючись на доводи викладені в запереченнях на позов, відповідно до змісту яких зазначила, що постановою НБУ № 150 від 02.03.2015 року АТ «Дельта Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних. У звязку з чим, виконавчою дирекцією ФГВФО було прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 року про процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 03.03.2015 року. Постановою НБУ № 664 від 02.10.2015 року прийнято рішення відкликати банківську ліцензію АТ «Дельта Банк». Договір банківського вкладу № 4173 «Лояльний on-line» припинив свою дію 23.03.2015 року під час дії тимчасової адміністрації. Отже після введення у АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації з 03.03.2015 року діяв спеціальний порядок повернення коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. 12.06.2015 року та 06.07.2015 року позивачу було виплачено суму граничного розміру відшкодування коштів за вкладами 200 000 грн., отже підстав для задоволення позову немає.

Суд, вислухав учасників процесу, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таки підстави.

В судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2015 року між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу № 4173 «Лояльний on-line» у гривнях. Сума вкладу становила 180 000 грн. Строк дії договору до 23 березня 2015 року зі сплатою відсотків, відповідно до умов договору в розмірі 13 % річних. (а.с. 3)

Як пояснив в судовому засіданні позивач, після закінчення строку дії договору він звертався до відповідача з вимогою повернення суми банківських вкладів, однак до теперішнього часу ні кошти по вкладу ні відсотки не повернуті.

25 червня 2015 року позивач звертався до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з метою отримання своїх коштів. (а.с. 15)

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, строк розміщення вкладу закінчився.

Згідно рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 51 від 02.03.2015 року в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.03.2015 року.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Пунктом 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом.

Відтак, у спорах повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми Закону є спеціальним, а даний закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Частиною 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з моменту введення в банку тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб банк не відповідає за своїми зобов'язаннями за договорами банківського вкладу перед вкладниками, оскільки згідно з ч. 1 ст. 26 цього Закону виплати за вкладами здійснюються Фондом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку, яка не може бути меншою 200000 грн.

Так, згідно з ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під поняттям вкладник розуміється фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката. Вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Як вбачається з витягу з персональних даних клієнта (а.с. 46) та підтверджено позивачем в судовому засіданні, 06 червня 2015 року та 12 червня 2015 року ним отримані кошти, відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в межах суми, що гарантується Фондом, 200 000 грн., однак як він зазначив повернуті кошти йому були по іншим його рахункам відкритим в ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 664 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: у четверту чергу - вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

Позивач в позовній заяві із позовними вимогами до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не звертався, просив стягнути невиплачені суми депозиту та відсотки саме з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 137, 212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживачів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_5