Справа № 159/4587/16-ц
Провадження № 2/159/1607/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого-судді Бондара В.М.

з участю: секретаря Рижко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей та обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що з відповідачем проживали у шлюбі з 20.06.2008 року по 28.04.2015 рік та мають трьох синів - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Діти перебувають повністю на її утримані, вони часто хворіють, тому вона витрачає значні кошти на їх лікування. Старші діти навчаються в школі, тому потрібні додаткові кошти для забезпечення їх навчання. Відповідач жодним чином не приймає участі у цих додаткових витратах. На лікування нею витрачено 4 318.28 гривень та 19 492.51 гривень на підготовку дітей до школи. Просить стягнути з ОСОБА_2 в її користь половину додаткових витрат на дітей на утримання синів ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, в загальному розмірі 11 820.83 гривень.

У судове засідання позивач не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просить його задовольнити з викладених підстав. Відповідач по справі у судове засідання не зявився, подав суду заяву з якої слідує, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглядати у його відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, зважаючи на позицію сторони позивача, відповідачів та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 092895 стверджується, що ОСОБА_3 народився 03.04.2009 року, копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 120408 стверджується, що ОСОБА_4 народився 14.09.2010 року, копією свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 157939 стверджується, що ОСОБА_5 народився 24.05.2012 року та їх батьками зареєстровано ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Наданими копіями платіжних документів підтверджується сума понесених позивачкою додаткових витрат на лікування та навчання дітей, проти чого не заперечує відповідач.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 офіційно працює муляром у ТОВ «Бетон брук сервіс», має постійний дохід, є здоровою і працездатною особою. Суд оцінює, що при таких обставинах відповідач має можливість сплачувати аліменти, надавати іншу матеріальну допомогу неповнолітнім дітям.

Задовольняючи позов суд виходить з того, що вважає підставними витрати позивачки на лікування та навчання синів, вони зроблені виключно з інтересів та на користь дітей. Також, суд керується принципами справедливості та обєктивності і враховує, що обидва батьки повинні приймати участь в утриманні неповнолітніх дітей.

Згідно з вимогами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед, покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дану дитину в разі спору.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, вимоги позивачки та позицію відповідача, суд вважає, що з відповідача слід стягнути половину витрат понесених позивачкою на лікування та навчання неповнолітніх дітей.

Надані позивачем докази свідчать про відсутність матеріальної можливості позивача самостійно забезпечити оплату необхідного лікування та навчання дітей. Також судом враховується те, що разом з позивачкою проживають всі діти, вона здійснює постійний нагляд за ними і позбавлена можливості працевлаштуватися з метою отримання додаткового заробітку. Будь-яких доказів, які б свідчили про неможливість відповідача надати матеріальну допомогу на лікування та навчання дітей, останнім суду не надано.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача половини додаткових витрат на лікування та навчання дітей, які мають разовий характер, в сумі 11 820 грн. 83 коп.

Відповідно до ст. 88 КПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 212-115 ЦПК України, С У Д, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_9 Вікторівни до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7, 11 820 (одинадцять тисяч вісімсот двадцять) гривень 83 копійки, як половину понесених нею додаткових витрат на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 21 копійку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_10