У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотової Ольги Віталіївни, третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ФедотовоїО.В., обґрунтовуючи вимоги тим, що 12 травня 2008 року між ОСОБА_6 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір № 195 КМ_В, згідно з умовами якого позивачу було надано кредит у розмірі 124 000 євро. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором було укладено договір поруки № 195 КМ_В/Р. Єдиним законним засобом платежу, який застосовується при проведенні розрахунків між резидентами на території України, положеннями чинного законодавства визначено гривню і відповідно зобов'язання, в тому числі й за основним зобов'язанням та відповідними йому зобов'язаннями за спірним договором має бути виконане у гривнях. Умови спірного договору щодо вираження зобов'язань в іноземній валюті суперечать нормам законодавства, що є підставою недійсності спірного договору. Позивач вказував, що з розрахунку визначення сукупної вартості кредиту за кожним платіжним періодом, як окремого додатку до договору взагалі не складалось та сторонами не підписувалось. Також, зазначив, що в графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди складений тільки порядок оплати тіла кредиту. Розрахунок сплати процентів у вказаному графіку взагалі відсутній. Посилаючись на викладене, позивач вважав, що банк надав йому неповну інформацію щодо здорожчання кредиту, чим ввів в його в оману щодо сукупної вартості кредиту, тому просив визнати недійсними з моменту укладення договір від 12 травня 2008 року № 195 КМ_В, договір іпотеки від 14 травня 2008 року та стягнути на його користь з ПАТ КБ «ПриватБанк» 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що оскаржувані рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходив із того, що відсутні правові підстави для визнання спірних договорів недійсними відповідно до положень частини першої статті 230 ЦК України як укладених унаслідок введення в оману позичальника з боку банку та положень статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки кредитний договір укладено в письмовій формі та підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі та позивач був ознайомлений з інформацією про умови кредитування. Також суд дійшов правильного висновку про те, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки ним не підтверджено факту заподіяння йому моральних страждань.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанціїне дають підстав для висновку про те, що судами допущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ФедотовоїОльги Віталіївни, третя особа - ОСОБА_5, про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 грудня 2015 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова