Справа № 1423/8347/2012
Провадження № 22-ц/784/446/16 Суддя першої інстанції: Тішко Д.А.
Категорія 27 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Крамаренко Т.В.,

суддів - Буренкової К.О., Лівінського І.В.

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на додаткове рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (надалі ТОВ «Укрпромбанк»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіфа» (надалі ТОВ «Кіфа»), Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (надалі ПАТ «Дельта Банк») про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и л а:

В квітні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив до ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «Кіфа» про визнання договору поруки припиненим.

Позивач зазначав, що 24 липня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ТОВ «Кіфа» було укладено кредитний договір, за умовами якого Банк зобовязався надати кредит у сумі 2000 000 грн. зі сплатою 18% річних за користування кредитними коштами на строк до 21 липня 2017 року.

В забезпечення виконання вказаного кредитного договору, в той же день укладено договір поруки між ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «Кіфа» та ОСОБА_4, відповідно до якого останній зобовязався відповідати за невиконання боржником кредитних зобовязань.

Посилаючись на те, що без його згоди, як поручителя 7 серпня 2008 року та 30 червня 2009 року до кредитного договору були внесені зміни, внаслідок чого збільшився його обсяг відповідальності, позивач просив суд на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України припинити з 7 серпня 2008 року договір поруки, укладений 24 липня 2007 року між ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «Кіфа» та ОСОБА_4

Ухвалою Центрального районного суду від 24 вересня 2012 року до участі у справі залучено в якості співвідповідача ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2013 року позов ОСОБА_4 до ТОВ «Укрпромбанк» та ТОВ «Кіфа» задоволено. Визнано припиненим договір поруки №12/МС/К-07-02 від 24 липня 2007 року, укладений між ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «Кіфа» та ОСОБА_4 з 7 серпня 2008 року.

Додатковим рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2015 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання припиненим договору поруки. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просило додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України та ч. 1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

З розяснень, що містяться в п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вбачається, що відповідно до частин першої статті 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, якими визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

З матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2007 року ТОВ «Кіфа» уклало з ТОВ «Укрпромбанк» кредитний договір № 12/МС/К-07, за умовами якого банк зобовязався надати кредит в сумі 2 000 000 грн. з цільовим використанням поповнення обігових коштів та інвестиційні цілі, зі сплатою за користування 18% річних на строк до 21 липня 2017 року (а.с.6-12).

Того ж дня, на забезпечення виконання умов кредитного договору між ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «Кіфа» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № №12/1/МС/К-07-02, за умовами якого позивач поручився відповідати перед банком за невиконання боржником кредитних зобовязань щодо повернення кредиту у розмірі 2 000 000 грн., сплати процентів за користування кредитом у розмірі 18% річних, комісій та штрафних санкцій у розмірі і у випадках передбачених кредитним договором (а.с. 5-7).

7 серпня 2008 року між ТОВ «Укрпромбанк» та ТОВ «Кіфа» було укладено додатковий договір №12/1/МС/К-07, відповідно до п. 1 якого було збільшено розмір щомісячної комісії за управління кредитом з 0,06% до 0,17% від суми кредиту та на підставі п. 3 збільшено процентну ставку з 20% до 26 % річних, що нараховується у разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її погашення (а.с.16).

Також 30 червня 2009 року між ТОВ «Кіфа» та ТОВ «Укрпромбанк» було укладено договір про внесення змін до кредитного договору за яким було змінено Графік погашення заборгованості та додатково встановлено, що у випадку невиконання позичальником умов п. 6.1.14 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом підвищується з 1% до 2% річних (а.с.17-18).

Пункт 9.1. кредитного договору передбачає, що у випадку зміни умов придбання кредитних ресурсів або порядку виконання зобовязань сторін за цим договором за погодженням з позичальником та його поручителями (в т.ч. майновими поручителями, гарантами, тощо) вносяться зміни до цього договору та до договорів забезпечення, протягом 10 (десяти) календарних днів, з дати надіслання банком позичальнику відповідної пропозиції.

Відповідно до п.13 договору поруки всі зміни та доповнення до нього вносяться в письмовій формі шляхом укладання додаткових договорів, підписаних уповноваженими представниками сторін та засвідчених печатками сторін.

Як свідчать матеріали справи, така додаткова угода між банком та поручителем про збільшення обсягу його відповідальності не укладалась.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, розміру комісії призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя, що є підставною для визнання договору поруки припиненим.

30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта банк», ТОВ «Укрпромбанк» та Національний банк України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк» в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, внаслідок чого останній отримав право вимоги від боржників, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема і за договором поруки від 24 липня 2007 року (а.с.34-39).

Відповідно до положень ст. 37 ЦПК України, зокрема у разі заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» є правонаступником ТОВ «Укрпромбанк».

Як вбачається з матеріалів справи ПАТ «Дельта Банк» було залучено до участі у справі в якості співвідповідача.

Між тим, при ухваленні рішення 26 лютого 2013 року судом першої інстанції не було ухвалено рішення стовно вимог до ПАТ «Дельта Банк».

За положеннями статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативі ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, суд першої інстанції правильно ухвалив додаткове рішення відносно вимог ОСОБА_4 до ПАТ «Дельта Банк» та визнав договір поруки припиненим.

Крім того, рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 22 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року скасовано рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2013 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до ТОВ «Укрпромбанк» про визнання договору поруки припиненим та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову з задоволені цих вимог (а.с. 211-213).

Доводи апеляційної скарги про те, що додаткове рішення ухвалено у відсутність представника ПАТ «Дельта Банк» не заслуговують на увагу, оскільки присутність сторін не є обовязковою. Крім того, під час розгляду справи представник ПАТ «Дельта Банк» приймав участь у справі та давав свої пояснення з приводу позовних вимог ОСОБА_4

Посилання в апеляційній скарзі про те, що додаткове рішення ухвалено з пропуском строку для його ухвалення є безпідставні. Так, ч. 2 ст. 220 ЦПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Зі змісту ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема виконавчі листи, що видаються судами.

За положеннями ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предявлені, зокрема виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом та встановлюються для: виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Рішення, яке ухвалено судом по даній справі щодо визнання договору поруки припиненим виконанню в примусовому порядку не підлягає. Крім того, якщо додаткове рішення і підлягало б виконанню, то строк його виконання починається з наступного дня після набрання ним законної сили.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення суду, ухваленого відповідно до вимог закону.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Додаткове рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча:

Судді: