Справа № 699/784/16-ц
Номер провадження 2/699/511/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комарівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_2 пред'явила у суд даний позов і просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 право власності на земельну ділянку площею 2.1450 га, що знаходиться на території Комарівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області посилаючись на те, що після смерті чоловіка відкрилася за законом спадщина на зазначену земельну ділянку. Незважаючи на це, оформити спадщину вона не може у зв'язку з тим, що право власності на земельну ділянку не було зареєстроване за померлим.

У суд представник позивача ОСОБА_1 не з'явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та підтриманням позовних вимог.

Представник відповідача у суд не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності та визнання вимог позивача.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

В суді встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане 24 липня 2015 року виконавчим комітетом Комарівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області), який за життя набув право власності на земельну ділянку площею 2,1450 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Комарівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВРІ № 211869 виданого державним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. 17 березня 2011 року за реєстровим номером 1-476, але право власності не зареєстровано.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на дану земельну ділянку.

Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця АДРЕСА_1. Разом з ним до дня його смерті постійно проживала та була зареєстрована його дружина - позивачка по справі ОСОБА_2 Зареєстровані, але не проживали ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Крім них, в господарстві ніхто не був зареєстрований та не проживав. Дана обставина підтверджується довідкою №260 виданою 07 жовтня 2016 року виконкомом Комарівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області на підставі книги по господарського обліку №2, особовий рахунок НОМЕР_4 за 2011-2015 роки.

Померлий заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги після померлого є його дружина - позивачка по справі ОСОБА_2

Позивач прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не заявила про відмову від неї.

З метою успадкування права власності на земельну ділянку, позивачка звернулася з заявою до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Корсунь - Шевченківською державною нотаріальною конторою Черкаської області 21 серпня 2015 року було заведено спадкову справу за № 291/2015. Незважаючи на це, видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку нотаріус не може, тому що право власності на дане майно не зареєстроване. Належність земельної ділянки площею 2,1450 га померлому ОСОБА_3 підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом виданого нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. 17 березня 2011 року за реєстровим номером 1-476. У зв'язку з цим, їй у видачі свідоцтва було відмовлено.

Зазначена обставина підтверджується постановою нотаріуса від 28 жовтня 2016 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та довідки Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори від 28 жовтня 2016 року за № 1201/01-16, що із заявами на прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 у нотаріальну контору крім позивача ніхто не подавав.

Згідно витягу із звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки виданого 31 жовтня 2016 року оцінювачем ОСОБА_8 вартість земельної ділянки площею 21450 м.кв. в межах Комарівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області становить 80009,00 грн.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивач внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на нерухоме майно не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом.

Відповідно до п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи або смерті власника.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту реєстрації цих прав.

Положення ст. 126 ЗК України в редакції, яка діяла на час видачі Державного акту на право власності на земельну частку, тобто на 2001 рік, передбачали посвідчення права власності на земельну ділянку державними актами, форми яких затверджувались Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.126 ЗК України у редакції після 01.01.2013 року «Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) визначає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень визначені в ст.19 Закону, відповідно до якої державна реєстрація прав проводиться на підставі, в тому числі і державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.

Ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

А тому, враховуючи викладене, суд вважає за позивачкою слід визнати право власності на спадкове майно, оскільки вона є спадкоємцем зазначеного майна та своєчасно прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини.

Згідно ст. ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Свідки у справі відсутні.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Оскільки позивач не має можливості оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, то згідно ст.1 Протоколу № 11 Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» право мирно володіти своїм майном підлягає судовому захисту.

А тому, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач не пред'явив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі.

Керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1225, 1258, 1261, 1269 ЦК України, суд

вирішив :

Задовольнити повністю позов.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка, зареєстрована і проживає с. Комарівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, паспорт НОМЕР_5 виданий 05 грудня 1996 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане 24 липня 2015 року виконавчим комітетом Комарівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області) за законом право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1450 га, кадастровий номер НОМЕР_6, розташовану на території Комарівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори Гончаренко Ю.І. 17 березня 2011 року за реєстровим номером 1-476.

Стягнути з Комарівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області с. Комарівка Корсунь-Шевченківський район Черкаської області поштовий індекс 19455 (інші відомості про особу суду невідомі) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка, зареєстрована і проживає с. Комарівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, паспорт НОМЕР_5 виданий 05 грудня 1996 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 800,09 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Савранський О.&nbsp; А.