АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7318/15 Головуючий 1 інст. - Бобко Т.В.
Справа № 635/75/15-ц Доповідач - Бурлака І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22»лютого 2016 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Україна молода» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Турбоатом» до Приватного підприємства «Україна молода», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про захист ділової репутації, ІНФОРМАЦІЯ_9 поширеної недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Турбоатом» звернувся до суду з зазначеним та у подальшому уточненим позовом до Приватного підприємства «Україна молода», ОСОБА_1, ОСОБА_2.

В обґрунтування свого позову посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в мережі інтернет та у щоденній інформаційно-політичній газеті «Україна молода» у виданні НОМЕР_1 опублікована стаття під назвою ІНФОРМАЦІЯ_2, в якій викладені фактичні дані, які не відповідають дійсності, знижують престиж та підривають довіру до господарської діяльності підприємства. Автором цієї статті є ОСОБА_2, який посилаючись на слова ОСОБА_1 зазначає дані, які не відповідають дійсності. Поширена інформація є негативною, неправдивою, принижує ділову репутацію, дискредитує та завдає шкоди підприємству, як розробника та виробника унікального турбінного обладнання, включеного до переліку підприємств, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, імідж та ділова репутація якого є складовою міжнародного іміджу України. Підприємство стабільно працює та нарощує темпи виробництва, своєчасно здійснює бюджетні платежі, платежі до пенсійного та інших позабюджетних фондів, виплату заробітної плати та дивідендів.

Проте, останнім часом колишній перший заступник генерального директора підприємства ОСОБА_1 та інші особи намагаються дестабілізувати роботу підприємства шляхом подання до засобів масової інформації, інших органів заяв, звернень з викладенням обставин, які не відповідають дійсності.

Інформація, наведена в статті жодними об'єктивними підставами для публічного звинувачення не підтверджена, є голослівною, а тому підлягає спростуванню. Після цієї публікації на підприємстві спостерігаються негативні тенденції, зокрема втрата довіри працівниками підприємства до його керівництва; зниження виробничої та трудової дисципліни; недовірливе ставлення до підприємства його багаторічних ділових партнерів; необхідність проведення керівництвом підприємства дій, спрямованих на ІНФОРМАЦІЯ_9 серед ділових партнерів недостовірних даних, опублікованих відповідачами, що також знижує рівень ділової репутації.

Вважав, що у зв'язку з публікацією відповідачами недостовірної інформації товариству завдано моральну шкоду, яку підприємство оцінює в розмірі 30000,00 грн.

Просив з метою відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів ВАТ «Турбоатом» визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію, інформацію, автором якої є ОСОБА_2, джерелом якої є ОСОБА_1, розміщену ПП «Україна молода» на своєму сайті www.umoloda.kiev.ua (на сторінці сайту - НОМЕР_2)та в щоденній інформаційно-політичній газеті «Україна молода» у виданні НОМЕР_1 (НОМЕР_3) у статті під назвою ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: «Бо фінансові зловживання на підприємстві, як свідчать наші джерела, не припиняються!»; «…масштабні зловживання на підприємстві не припинилися»; «Показник абсолютно дутий!... Реально завод заробив близько 300 млн…»; «…завод продав замовникові у Російській Федерації дві турбіни. «Ринкова вартість такої турбіни-«мільйонника» становить 157 млн. доларів…Але пан ОСОБА_3 вирішив їх продати чомусь по 90 мільйонів за кожну!»; «…сторони домовилися про банальний «відкат». Завод при цьому зазнав збитків на 134 мільйони доларів.»; «Нині на «Турбоатомі» готується чергова, не менш геніальна оборудка: продаж двох «нових» турбін-«мільйонників»; «Усього ж до 1 березня «під ніж» скорочення потраплять 1, 5 тис. висококваліфікованих працівників»; «…вчинок нашого керівництва, коли в серпні нинішнього року, саме перед днем народження ОСОБА_4, перерахували 28 мільйонів гривень Артемівському заводу «Цвєтмет»?...саме через клюєвські структури відбулися, принаймні на перших порах, організація та фінансування квазіреспубліки «ДНР»; «На «Турбоатомі» переконані: мільярдні крадіжки на підприємстві - це лише квіточки. А ягідки - це цілеспрямована діяльність зi знищення заводу»; зобов'язати ПП «Україна молода», ОСОБА_1, ОСОБА_2 не пізніше десяти днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати розповсюджену (опубліковану) ними ІНФОРМАЦІЯ_1 року недостовірну та негативну інформацію про ВАТ «Турбоатом», яка міститься в статті під назвою ІНФОРМАЦІЯ_2 на сайті www.umoloda.kiev.ua (на сторінці сайту - НОМЕР_2) та в щоденній інформаційно-політичній газеті «Україна молода» у виданні НОМЕР_1 (НОМЕР_3) в такий самий спосіб, шляхом розміщення на тому ж саме інтернет сайті та друкованому виданні (газеті) статті відповідного змісту під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_9», зазначивши, що така інформація, а саме: «Бо фінансові зловживання на підприємстві, як свідчать наші джерела, не припиняються!»; «…масштабні зловживання на підприємстві не припинилися»; «Показник абсолютно дутий!... Реально завод заробив близько 300 млн…»; «…завод продав замовникові у Російській Федерації дві турбіни. «Ринкова вартість такої турбіни-«мільйонника» становить 157 млн. доларів…Але пан ОСОБА_3 вирішив їх продати чомусь по 90 мільйонів за кожну!»; «…сторони домовилися про банальний «відкат». Завод при цьому зазнав збитків на 134 мільйони доларів.»; «Нині на «Турбоатомі» готується чергова, не менш геніальна оборудка: продаж двох «нових» турбін-«мільйонників»; «Усього ж до 1 березня «під ніж» скорочення потраплять 1, 5 тис. висококваліфікованих працівників»; «…вчинок нашого керівництва, коли в серпні нинішнього року, саме перед днем народження ОСОБА_4, перерахували 28 мільйонів гривень Артемівському заводу «Цвєтмет»?...саме через клюєвські структури відбулися, принаймні на перших порах, організація та фінансування квазіреспубліки «ДНР»; «На «Турбоатомі» переконані: мільярдні крадіжки на підприємстві - це лише квіточки. А ягідки - це цілеспрямована діяльність зi знищення заводу» є недостовірною та не відповідає дійсності; стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача завдану моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн. та судовий збір.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року позов ПАТ «Турбоатом» - задоволено частково, визнано недостовірною, такою, що не відповідає дійсності та принижує ділову репутацію публічного акціонерного товариства «Турбоатом», розміщену на сайті приватного підприємства «Україна молода» www.umoloda.kiev.ua та в щоденній інформаційно-політичній газеті «Україна молода» у виданні НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 року у статті під назвою ІНФОРМАЦІЯ_2, інформацію наступного змісту: «Бо фінансові зловживання на підприємстві, як свідчать наші джерела, не припиняються!»; «…масштабні зловживання на підприємстві не припинилися»; «…завод продав замовникові у Російській Федерації дві турбіни. «Ринкова вартість такої турбіни-«мільйонника» становить 157 млн. доларів…Але пан ОСОБА_3 вирішив їх продати чомусь по 90 мільйонів за кожну!»; «…сторони домовилися про банальний «відкат». Завод при цьому зазнав збитків на 134 мільйони доларів»; «Нині на «Турбоатомі» готується чергова, не менш геніальна оборудка: продаж двох «нових» турбін-«мільйонників»; «Усього ж до 1 березня «під ніж» скорочення потраплять 1,5 тис. висококваліфікованих працівників»; «…вчинок нашого керівництва, коли в серпні нинішнього року, саме перед днем народження ОСОБА_4, перерахували 28 мільйонів гривень Артемівському заводу «Цвєтмет»?...саме через клюєвські структури відбулися, принаймні на перших порах, організація та фінансування квазіреспубліки «ДНР».»; зобов'язано приватне підприємство «Україна молода», не пізніше одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати недостовірну інформацію про публічне акціонерне товариство «Турбоатом», яка міститься в статті під назвою ІНФОРМАЦІЯ_2 на сайті приватного підприємства «Україна молода» www.umoloda.kiev.ua та в щоденній інформаційно-політичній газеті «Україна молода» у виданні НОМЕР_1 за ІНФОРМАЦІЯ_1 року в такий саме спосіб, шляхом розміщення на тому ж саме Інтернет сайті приватного підприємства «Україна молода» www.umoloda.kiev.ua та в щоденній інформаційно-політичній газеті «Україна молода» статті відповідного змісту під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_9», в якій зазначити, що інформація наступного змісту: «Бо фінансові зловживання на підприємстві, як свідчать наші джерела, не припиняються!»; «…масштабні зловживання на підприємстві не припинилися»; «…завод продав замовникові у Російській Федерації дві турбіни. «Ринкова вартість такої турбіни-«мільйонника» становить 157 млн. доларів…Але пан ОСОБА_3 вирішив їх продати чомусь по 90 мільйонів за кожну!»; «…сторони домовилися про банальний «відкат». Завод при цьому зазнав збитків на 134 мільйони доларів.»; «Нині на «Турбоатомі» готується чергова, не менш геніальна оборудка: продаж двох «нових» турбін-«мільйонників»; «Усього ж до 1 березня «під ніж» скорочення потраплять 1,5 тис. висококваліфікованих працівників»; «…вчинок нашого керівництва, коли в серпні нинішнього року, саме перед днем народження ОСОБА_4, перерахували 28 мільйонів гривень Артемівському заводу «Цвєтмет»?...саме через клюєвські структури відбулися, принаймні на перших порах, організація та фінансування квазіреспубліки «ДНР» є недостовірною та не відповідає дійсності; стягнуто солідарно з приватного підприємства «Україна молода», ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Турбоатом» в рахунок відшкодування моральної шкоди 9000,00 грн., стягнуто з приватного підприємства «Україна молода» на користь ПАТ «Турбоатом» судові витрати у розмірі 455, 40 грн., стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Турбоатом» судові витрати у розмірі по 211, 80 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду Приватне підприємство «Україна молода» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення - скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. При цьому посилався на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі не звернув уваги, що поняття «негативна інформація» не встановлює презумпцію недостовірності такої інформації; що в листах Генеральної Прокуратури України від 03.03.2014 року та 18.11.2014 року йдеться мова щодо порушення кримінального провадження стосовно посадових осіб підприємства за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України; що спричинення немайнової шкоди не підтверджено; що позивач вимагає спростувати інформацію, яка вирвана із контексту, яку він сконструював на власний розсуд, а не та, що дійсно була поширена; що судом вибірково застосовано практику Європейського суду з прав людини; що принцип невинуватості не порушено, оскільки преса є фігурантом дифамаційної справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Приватного підприємства «Україна молода» необхідно задовольнити, рішення суду - скасувати.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що поширена інформація є негативною, тому вважається недостовірною.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична та юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на ІНФОРМАЦІЯ_9 цієї інформації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: зокрема опублікування її у пресі чи з використанням інших засобів масової інформації хоча б однієї особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його права.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що інформація, достовірність якої оспорюється Публічним акціонерним товариством «Турбоатом», була поширена шляхом публікації статті ОСОБА_5 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» в щоденній інформаційно-політичній газеті «Україна молода» номер НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року та розміщена на сайті Приватного підприємства «Україна молода» www.umoloda.kiev.ua.

Із змісту постанови Вищого господарського суду України від 17 березня 2009 року у справі за позовом Державного підприємства «Авіаційний науково-технічний комплекс імені О.К.Антонова» до редакції газети «Україна молода», ПП «Україна молода» про ІНФОРМАЦІЯ_9 недостовірної інформації, змісту ухвали Апеляційного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року вбачається, що «ОСОБА_5» це псевдонім ОСОБА_2.

Із висновку експертного дослідження писемного мовлення від 27 липня 2015 року, на яку посилався позивач, вбачається, що його зроблено за наданими на дослідження статтями «ІНФОРМАЦІЯ_5» від ІНФОРМАЦІЯ_7 року, «ІНФОРМАЦІЯ_6» від ІНФОРМАЦІЯ_8 року, які не були предметом спору по цій справі, та «ІНФОРМАЦІЯ_4» від ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В цьому висновку зазначено, що в тексті статті «ІНФОРМАЦІЯ_4» міститься негативна інформація про Публічне акціонерне товариство «Турбоатом» та його генерального директора ОСОБА_3, який як вбачається з матеріалів справи з позовом не звертався.

Дана інформація виражена як у формі тверджень про факти, так і у формі оціночних суджень, а також - у формі припущень, (а. с. 20-51, т. 2).

Частину 3 статті 277 ЦК України, в якій зазначено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного виключено на підставі Закону № 1170-VII від 27 березня 2014 року.

Визнаючи на підставі вказаного висновку поширену про особу негативну інформацію недостовірною, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що зазначену норму права виключено ще до того, як розміщено статтю.

Статтею 34 ГК України передбачено, що дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних із особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Із змісту вказаної публікації вбачається, що вона містить повідомлення автором статті зі слів ОСОБА_1, колишнього директора Публічного акціонерного товариства «Турбоатом», інших джерел Публічного акціонерного товариства «Турбоатом», яких не зазначено, про існуючі, на його думку, порушення на підприємстві, в тому числі згадується тривале досудове розслідування щодо порушень.

Згідно листів Генеральної прокуратури України від 03 березня 2014 року та 18 листопада 2014 року за заявою ОСОБА_1 03 березня 2014 року щодо порушень внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000056 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 КК України за фактом привласнення та розтрати майна підприємством та заволодіння чужим майном, ухилення від сплати податків службовими особами ПП «Інкла-Київ» в особливо великих розмірах за ознаками, передбачених ч. 5 ст.191, ч. 3 ст. 212 КК України.

В цих листах зазначено, що у кримінальному провадженні тривають слідчі дії, спрямовані на повне і неупереджене розслідування всіх обставин кримінального правопорушення; досудове розслідування здійснюється слідчою групою Генеральної прокуратури України відповідно до вимог чинного законодавства; за результатами слідства буде прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Посилання позивача на те, що листи, які надішли від ТОВ «ВО «ОСКАР» 24 грудня 2014 року та ДІТЦ «Контакт» 19 січня 2015 року підривають довіру до господарської діяльності підприємства у зв'язку з публікацією статті є необгрунтованими і судова колегія відноситься до них критично, оскільки лист від ТОВ «ВО «ОСКАР» стосується публікації статті «ІНФОРМАЦІЯ_6» від ІНФОРМАЦІЯ_8 року, а лист ДІТЦ «Контакт» не є доказом того, що саме публікація «ІНФОРМАЦІЯ_4» була підставою для зупинення договірних відносин між Публічним акціонерним товариством «Турбоатом» та ДІТЦ «Контакт».

Крім того, із матеріалів справи не вбачається причинно-наслідкового зв'язку між фактом виходу зазначеної статті та зниженням вартісних показників вартості ділової репутації (гудвіл).

Таким чином, доказів того, що поширена інформація вплинула на ділову репутацію підприємства або мала для нього інші негативні наслідки, матеріали справи не містять і в суді апеляційної інстанції їх не надано.

Оспорювані позивачем фрази та висловлювання, а саме «Бо фінансові зловживання на підприємстві, як свідчать наші джерела, не припиняються!»; «…масштабні зловживання на підприємстві не припинилися»; «Показник абсолютно дутий!... Реально завод заробив близько 300 млн…»; «…завод продав замовникові у Російській Федерації дві турбіни. «Ринкова вартість такої турбіни-«мільйонника» становить 157 млн. доларів…Але пан ОСОБА_3 вирішив їх продати чомусь по 90 мільйонів за кожну!»; «…сторони домовилися про банальний «відкат». Завод при цьому зазнав збитків на 134 мільйони доларів.»; «Нині на «Турбоатомі» готується чергова, не менш геніальна оборудка: продаж двох «нових» турбін-«мільйонників»; «Усього ж до 1 березня «під ніж» скорочення потраплять 1, 5 тис. висококваліфікованих працівників»; «…вчинок нашого керівництва, коли в серпні нинішнього року, саме перед днем народження ОСОБА_4, перерахували 28 мільйонів гривень Артемівському заводу «Цвєтмет»?...саме через клюєвські структури відбулися, принаймні на перших порах, організація та фінансування квазіреспубліки «ДНР»; «На «Турбоатомі» переконані: мільярдні крадіжки на підприємстві - це лише квіточки. А ягідки - це цілеспрямована діяльність зi знищення заводу» є вираженням суб'єктивної думки поглядів автора; вони відірвані від контексту статті, їх неможливо спростувати, як неможливо довести правдивість оціночного судження.

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34).

Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію.

Чинне законодавство не містять визначення понять гідності, честі та ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту, тому вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року із змінами та доповненнями інформація - це будь - які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. На відміну від них згідно до статті 30 зазначеного Закону оціночні судження (за винятком наклепу) є висловлювання, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема, з огляду на характер використання мовно-стилистичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

При цьому судова колегія звертає увагу на практику Європейського суду, яка відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом права.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки для запобігання заворушенням чи злочинам для охорони здоров'я чи моралі для захисту репутації чи прав інших осіб для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду. Таким чином, обмеження цього права допускається у виняткових випадках та за обов'язковою відповідністю умовам: а)передбачуваності законом конкретного втручання; б)відповідності втручання легітимній меті; та в)за умови необхідності втручання в демократичному суспільстві.

Так, в рішенні у справі «Фельдек проти Словаччини» від 12 липня 2001 року зазначено, що суд повинен розрізняти фактичні повідомлення та оціночні судження. Вимогу щодо доведення істинності оціночного судження неможливо дотримати, така вимога порушує свободу вираження поглядів, яка є основною частиною права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (1950). Подібне твердження міститься в рішенні у справі «Українська прес-група проти України» про те, що завжди має проводитися межа щодо фактичних даних та оціночних суджень, які не підлягають доведенню. Зокрема зазначено, що вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції.

В рішенні (Oberschlick v. Austria (№1) від 23 травня 1991 року, параграф 57) зазначено, що захисту підлягає не тільки суть висвітлених ідей та інформації, але також і форми, в якій вони надані; в рішенні (Prager and Oberschlick v. Austria (no.1) від 26 квітня 1995 року, параграф 38) зазначено, що журналістська свобода передбачає також використання висловлювань, деякою мірою перебільшених або, навіть, провокативних. При дотриманні умов параграфу 2 статті 10 Конвенції право вільно передавати інформацію поширюється не лише на «інформацію» та «ідеї», які сприймаються сприятливо або вважаються необразливими чи нейтральними, але й такі, які ображають, шокують чи викликають стурбованість. Такі вимоги плюралізму, толерантності і лібералізму, без яких немає «демократичного суспільства» (в рішенні Handyside v. The United Kingdom) від 07 грудня 1976 року, параграф 49).

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Виходячи з наведених норм закону, судова колегія вважає, що оспорювані позивачем фрази та висловлювання є оціночним судженням. При цьому зазначає, що порушень меж допустимого втручання у права позивача при поширенні оспорюваної інформації не було та було забезпечено належний баланс між конституційним правом на свободу вираження поглядів та правом на повагу до ділової репутації інших осіб, у зв'язку з чим підстав для задоволення позову в частині захисту ділової репутації, ІНФОРМАЦІЯ_9 поширеної недостовірної інформації не вбачається.

Критична оцінка певних фактів і недоліків, думки і судження не можуть бути підставою виходячи з роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди», тому судова колегія вважає, що підстав для відшкодування моральної шкоди також немає.

Оскільки в порушення вимог ст. 212 - 214 ЦПК України суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним у справі доказам, не встановив фактично обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, рішення підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2. ч. 1. ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч.2.ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Україна молода» - задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 18 серпня 2015 року - скасувати і в задоволенні позову Публічному акціонерному товариству «Турбоатом» -відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії