Справа № 464/9090/15-ц
пр.№ 2/464/111/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого Мички Б.Р.

при секретарі Янишин М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 12 лютого 2010 року Сихівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №12.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12 лютого 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, між ними виникали постійні суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом останніх декількох місяців вони проживають окремо, не ведуть спільний побут та господарство, втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаємодопомоги. Стверджує, що на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, а тому примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, категорично заперечивши можливість примирення. В судове засідання призначене на 15 лютого 2016 року не з'явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить змінити її прізвище на дошлюбне «ОСОБА_1».

Відповідач в судовому засіданні позов заперечив, пояснив, що вони дійсно з жовтня 2015 року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо, однак він бажає зберегти сім'ю, оскільки в них є неповнолітні діти, які повинні проживати в повноцінній сім'ї. В подальшому, після строку наданого судом для примирення, в судове засідання призначене на 15 лютого 2016 року не з'явився, подав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов визнає в повному обсязі та просить задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши її дійсні обставини та причини позову, повно та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 12 лютого 2010 року в Сихівському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №12. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2010 року, міцної сім'ї вони не утворили, між ними систематично сварки, конфлікти та непорозуміння, які привели до розпаду сім'ї. З жовтня 2015 року сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Позивач категорично ствердила суду, що вона втратила до відповідача почуття любові, поваги та взаєморозуміння, без яких повноцінна сім'я існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконана, що не буде вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу. Строк наданий судом на примирення сторін жодних позитивних результатів не дав.

Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить інтересам сторін, сім'я розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. А відтак, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 487,20рн. судового збору.

На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, с у д , -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 лютого 2010 року Сихівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №12.

Після розірвання шлюбу змінити прізвище ОСОБА_1 на дошлюбне - «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 487 /чотириста вісімдесят сім/ грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал рішення виготовлено в одному примірнику, який зберігається в справі №464/9090/15-ц.