Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/9637/14 Головуючий у 1-й інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/778/4474/16 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Спас О.В.,

Воробйової І.А.

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про стягнення витрат на поліпшення спадкового майна,-

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, про стягнення витрат на поліпшення спадкового майна, який згодом уточнила.

В обґрунтування позову зазначала, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_5 у 1988 році за рахунок спільних коштів ними було виплачено вартість пайового внеску за квартиру АДРЕСА_1.

16 серпня 2007 року шлюб між нею та ОСОБА_5 розірвано.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2005 року за нею визнано право власності на 1/2 частину спірної квартири, інша частина квартири залишилась у власності ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Згідно заповіту складеного ОСОБА_5 у 2010 році, єдиним спадкоємцем після його смерті є рідна племінниця померлого ОСОБА_4

Зазначала, що з 1996 року ОСОБА_5 в спірній квартирі постійно не проживав, а з 2006 року був виключений з членів кооперативу.

За цей час вона вимушена була нести повністю всі витрати за сплату комунальних платежів, оскільки на квартиру було заведено один особовий рахунок.

Крім того, вона здійснила необхідні витрати на сплату послуг електрозв'язку, поточний ремонт квартири, на встановлення та обслуговування домофону, встановлення у житлі стаціонарних побутових приладів, кухонних меблів, внаслідок чого загальний стан квартири та її комфортність значно підвищилась.

Розмір половини понесених нею вказаних витрат становить 18 898,83 грн.

Враховуючи вищевикладене просила суд стягнути з відповідача на її користь 18 898,83 грн. витрат на утримання і поліпшення спадкового майна та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5..

На підставі довідки, виданої ЖБК № 17 «Машинобудівник» від 12.10.1993 року, у ОП «ЗМТІ» було зареєстроване право власності ОСОБА_5 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Шевченківського районного суду від 15 червня 2016 року було визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Інша частина вказаної квартири належить позивачеві на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2005 року.

Згідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За положеннями ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Як зазначає ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (чч.1-3).

За життя ОСОБА_5 позивач не пред'являла до нього жодних вимог щодо витрат, пов'язаних із квартирою сторін, чи поліпшень їх спільного майна.

Звернувшись до суду ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача, яка є спадкоємицею померлого за заповітом половину витрат на оплату житлово-комунальних послуг, пов'язаних із квартирою сторін та наданих ЖБК «Машинобудівник» № 17, а також половину витрат на оплату послуг: ВАТ «Запоріжжяобленерго», ПАТ «Запоріжгаз», з встановлення та обслуговування домофону, та витрат на оплату послуг електрозв'язку, наданих ПАТ «Укртелеком».

Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Пунктом 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно довідки -відповіді голови ЖБК «Машинобудівник» № 17 ОСОБА_6 від 19.11.2014 року, ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_1 проживав лише по 1996 рік.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.12.2005 року було визначено порядок користування квартирою сторін з виділенням позивачеві окремої ізольованої кімнати.

Нарахування за надані житлово-комунальні послуги ЖБК «Машинобудівник» № 7 здійснював саме на ім'я позивача, особовий рахунок на постачання електроенергії також було відкрито на ім'я ОСОБА_3, як і на постачання природного газу.

Суд першої інстанції ,розглянувши справу обґрунтовано визначився ,що ОСОБА_3 не надала суду належних, допустимих та переконливих доказів того, що між нею та ОСОБА_5 виникли зобов'язальні правовідносини з приводу витрат на оплату житлово-комунальних послуг, пов'язаних із квартирою сторін та наданих ЖБК «Машинобудівник» № 17, а також з приводу витрат на оплату послуг ВАТ «Запоріжжяобленерго», ПАТ «Запоріжгаз», ПАТ «Укртелеком» та з встановлення та обслуговування домофону.

Також правомірно районним судом відмовлено в частині заявлених ОСОБА_3 позовних вимог щодо стягнення половини витрат на ремонтні роботи у квартирі сторін, на встановлення у ній метало пластикових вікон та вбудованих кухонних меблів, на придбання побутових приладів .

Згідно до ч.5 ст. 357 ЦК України визначає, що поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

За матеріалами справи не встановлено жодних домовленостей між позивачем та ОСОБА_5

Частина 3 вказаної вище норми права вимагає наявності згоди іншого співвласника на поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, та які зроблені коштом, в цьому випадку, як зазначає позивач, нею самою, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна..

За матеріалами справи наявність такої згоди з боку ОСОБА_5 не встановлена ,окрім цього відсутні будь-яки докази встановлення порядку використання такого спільного майна, з урахуванням того ,що було визначено порядок користування квартирою за судовим рішенням та фактичного не проживання померлого в квартирі з 1996 року.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308.317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2016 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: