Ухвала

іменем україни

6 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Південний Буг - ВВ», треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про виділення частки майна учасника товариства у статутному капіталі товариства для звернення на неї стягнення та припинення його участі у товаристві, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2015 року,

встановила:

У лютому 2012 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Савранського районного суду Одеської області від 24 лютого 2010 року з ОСОБА_4 на його користь стягнуто 780 761 грн боргу за договором позики. 22 липня 2010 року відділом державної виконавчої служби Савранського районного управління юстиції Одеської області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Савранського районного суду Одеської області від 21 липня 2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на його користь боргу за договором позики.

На час пред'явлення позову розмір непогашеної частини боргу ОСОБА_4 за зазначеним виконавчим листом становив

675 251,72 грн.

Під час виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Савранського РУЮ Одеської областіне виявлено майна, яке належить ОСОБА_4 та на яке може бути звернено стягнення, достатнього для задоволення вимог кредитора за вказаним виконавчим листом.

Оскільки ОСОБА_4 є засновником товариства з обмеженою відповідальністю «Південний Буг - ВВ» (далі - ТОВ «Південний Буг - ВВ»), якому належить частка у статутному капіталі цього товариства у розмірі

50 %, просив, на підставі ст. 57 Закону України «Про господарські товариства», виділити частину майна зазначеного товариства, пропорційну частці ОСОБА_4, у розмірі 50 % його статутного капіталу та звернути на неї стягнення за непогашеними борговими зобов'язаннями ОСОБА_4 у розмірі 675 251,72 грн.

Рішенням Савранського районного суду Одеської області від

11 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 серпня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Виділено в статутному капіталі ТОВ «Південний Буг - ВВ» частку

50 відсотків, яка належить боржнику ОСОБА_4 в розмірі

515 000 грн для звернення на неї стягнення за непогашеним борговим зобов'язання перед ОСОБА_3 за виконавчим листом від 21 липня 2011 року, виданим Савранським районним судом Одеської області, в сумі 592 619, 88 грн та припинено участь ОСОБА_4 у ТОВ «Південний Буг - ВВ».

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду з направленням справи на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що кредитор має право звернутись до суду з вимогою до товариства з обмеженою відповідальністю, учасником якого є боржник, про виплату вартості частини майна цього товариства, пропорційної частці боржника у статутному капіталі зазначеного товариства, або виділу відповідної частини майна для звернення на нього стягнення.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Установлено, що рішенням Савранського районного суду Одеської області від 24 лютого 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 травня 2010 року, позовну заяву ОСОБА_3 задоволено: стягнуто з ОСОБА_4 780 761 грн боргу за договором позики, судові витрати та 39 000 грн витрат на правову допомогу.

Ухвалою Верховного Суду України від 16 лютого 2011 року рішення Савранського районного суду Одеської області від 24 лютого 2010 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 травня 2010 року скасовано в частині стягнення з ОСОБА_4 витрат на правову допомогу, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції; у решті - судові рішення залишено без змін.

Згідно з постановою начальника відділу Державної виконавчої служби Савранського РУЮ Одеської області від 9 грудня 2010 року Савранським районним судом Одеської області видано виконавчий лист 21 липня

2010 року за рішенням Савранського районного суду Одеської області від

24 лютого 2010 року; 22 липня 2010 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом.

У процесі виконання судового рішення встановлено недостатність майна ОСОБА_4 для задоволення вимог кредитора за зазначеним виконавчим листом

Згідно довідки відділу ДВС Савранського РУЮ Одеської області залишок боргу, станом на 12 листопада 2012 року, складає

592 619,88 грн.

Відповідно до п. 5.2 Статуту ТОВ «Південний Буг-ВВ» частка ОСОБА_4 у статутному фонді цього товариства складає 50 %.

Частиною 5 ст. 124 Конституції Українивстановлено обов'язковість судових рішень, ухвалених судами іменем України, до виконання на всій території України.

Положеннями ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 149 ЦК України, ст. 57 Закону України «Про господарські товариства» звернення стягнення на частину майна товариства з обмеженою відповідальністю, пропорційну частці учасника товариства у статутному капіталі, за його особистими боргами допускається лише у разі недостатності у нього іншого майна для задоволення вимог кредиторів. Кредитори такого учасника мають право вимагати від товариства виплати вартості частини майна товариства, пропорційної частці боржника у статутному капіталі товариства, або виділу відповідної частини майна для звернення на нього стягнення. Частина майна, що підлягає виділу, або обсяг коштів, що становлять її вартість, встановлюється згідно з балансом, який складається на дату пред'явлення вимог кредиторами. Звернення стягнення на всю частку учасника в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю припиняє його участь у товаристві.

Отже, вартість частини майна боржника - учасника товариства з обмеженою відповідальністю, на яку можливо звернути стягнення, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна , що належить товариству та обліковується на його балансі. Де відображається вартість активів товариства та джерел їх формування, а тому, в основу розрахунку вартості частини майна боржника-учасника товариства, що підлягає виділу та на яку можливо звернути стягнення, за загальним правилом повинна братись балансова вартість майна товариства.

Тобто, майно товариства може бути виділено пропорційно частці боржника в статутному капіталі або виплачена його вартість пропорційно частці боржника в статутному капіталі товариства на вимогу кредитора.

Установлено, що баланс підприємства станом на 6 лютого 2012 року не складався.

Згідно листа Головного управління статистики в Одеській області від 16 червня 2015 року ТОВ «Південний Буг - ВВ» востаннє надавало фінансову звітність до органів державної статистики за 2009 рік.

Відповідно до довідки від 21 липня 2015 року Головного управління статистики в Одеській області відділу статистики у Балтському районі баланс ТОВ «Південний Буг - ВВ» за 2009 рік становить 1 030 000 грн, тому відповідно частка 50%, що належить ОСОБА_4, становить

515 000 грн.

При визначенні вартості частки майна боржника - учасника товариства, апеляційний суд виконав вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України щодо висновків, які викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2013 року.

ОСОБА_4 не подав доказів щодо іншої вартості цього майна, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Установивши дійсні обставини справи, вірно застосувавши положення ч. 1 ст. 149 ЦК України, ст. 57 Закону України «Про господарські товариства», апеляційний суд прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_4 не залучений відповідачем є безпідставні, так як позовні вимоги стосуються виділу частки учасника у статутному капіталі ТОВ «Південний Буг - ВВ», яке залучено до участі у розгляді справи відповідачем.

При цьому, суд не звертав стягнення на частку, яка належить ОСОБА_4, а виділив його частку для можливого у подальшому зверненні стягнення на стадії відкритого виконавчого провадження.

ОСОБА_4 був залучений до участі у справі. Він та його представник мали можливість брати участь у справі, давати пояснення і заперечення проти позову.

Посилання заявника на те, що у зв'язку з відсутністю при розгляді справи в апеляційному суді він позбавлений можливості скористатися своїм правом на проведення експертизи чи незалежного аудиту не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою апеляційного суду від

4 березня 2015 року справу було призначено до судового розгляду на

24 березня 2015 року, про що ОСОБА_4 було повідомлено особисто під розпис (а. с. 318). У справі неодноразово оголошувалась перерва.

У силу з ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно із матеріалами справи, представник ТОВ «Південний Буг - ВВ» та ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи апеляційним судом, давав пояснення у суді апеляційної інстанції по суті пред'явленого позову, тому не можна вважати, про процесуальні права ОСОБА_4 були порушені.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки, під час розгляду справи судом не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи висновок суду не спростовують, тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 18 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська