Справа № 146/227/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"04" березня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

у складі:головуючого судді Ставнійчука В.С.

за участю секретаря Кізлевич О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Томашпільського РУЮ у Вінницькій області про встановлення факту смерті,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що його мати ОСОБА_2 померла 25 лютого 2015 року в м.Севастополь Російської Федерації. Мотивуючи свої вимоги, заявник вказує, що документом що підтверджує факт смерті його матері є свідоцтво про смерть матері, видане відділом РАЦС Ленінського району м.Севастополь 25 лютого 2015 року , а також витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 42710657 , наданий 20.01.2016 року Ямпільською державною нотаріальною конторою. В зв»язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів наданих «Державними органами» на території не підконтрольній Україні, йому було відмовлено нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, в зв»язку з чим змушений звернутися до суду з даною завою.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з»явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі , заяву підтримує повністю .

Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Томашпільського РУЮ Вінницької області в судове засідання не з»явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення заявлених вимог не заперечує.

Судом встановлено слідуючі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно п.2 ч.1 ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

У відповідності до ч.ч. 2, 3ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 лютого 2015 року на тимчасово окупованій території України в м. Севастополь Російської Федерації померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КМ № 503349 виданим 25 лютого 2015 року в м. Севастополь, Російської Федерації.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла 25 лютого 2015 року в м.Севастополь , Автономної Республіки Крим .

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398 -VIдержавній реєстрації підлягає, зокрема, смерть.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398 -VIорганами державної реєстрації актів цивільного стану є : центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398 -VI державна реєстрація смерті проводиться державним органом реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою чи рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398 VI, передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» внутрішнього переміщення осіб» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно доКонституціїта законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачен і Конституцієюта законами України.Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Пунктом 1 Розділу 5 "Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", затвердженихнаказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Оскільки заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті матері на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2,яка померла 25 лютого 2015 року в м.Севастополь , Автономної Республіки Крим , підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту, що має юридичне значення. Крім того, іншого порядку для вирішення зазначеної ситуації Законодавством України не визначено.

Відповідно до ч. 2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 235, 256, 258, 259 ЦПК України, ч.ч. 2,3 ст. 49 ЦК України, ст.ст. 2,17Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» внутрішнього переміщення осіб», суд -

В и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа : відділ державної реєстрації актів цивільного стану Томашпільського РУЮ у Вінницькій області про встановлення факту смерті, задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , яка померла 25 лютого 2015 року в м. Севастополь Автономної Республіки Крим Україна.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, в цей же строк з дня отримання копії рішення, до Апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: ОСОБА_3