Справа № 202/567/16-ц
Провадження 2-о/202/58/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за заявою ОСОБА_1 Худувича, заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту смерті -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року заявник звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначив, що він постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. В іншій частині будинку за цією ж адресою проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_3. 18 січня 2007 року між ним та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено Договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передають заявнику у власність ? частину житлового будинку з надвірними побудовами, який розташований за адресою: вул. Осипенко, буд. №8, м. Донецьк. Зазначені особи перебували на утриманні заявника та фактично проживали спільно. 18 березня 2008 року ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого належні йому грошові кошти, які зберігаються на банківському рахунку заповів заявнику. 04 березня 2010 року ОСОБА_2 померла. З моменту початку АТО на території Донецької області ОСОБА_1 вимушений був переїхати до м. Дніпропетровська, де став на облік у відповідності до вимог діючого законодавства України щодо взяття на облік осіб, переміщених з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, про що отримав відповідну довідку. Однак постійно відвідував ОСОБА_3 у м. Донецьку. 17 листопада 2015 року ОСОБА_3 помер. За фактом його смерті було видано лікарське свідоцтво про смерть №384 від 18.11.2015. Згодом заявник звернувся до Індустріального РАЦС у м. Дніпропетровську з метою отримання свідоцтва про смерть, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено. У звязку з наведеним, заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_3, яка настала 17 листопада 2015 року.

Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій свої вимоги підтримав та просив розглянути справу в його відсутність.

Представник Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що заявник є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, проживає в Індустріальному районі міста Дніпропетровська, що підтверджується довідкою № НОМЕР_1 від 21 липня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що до переміщення з тимчасово окупованої території України в м. Дніпропетровськ заявник постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2. В іншій частині будинку за цією ж адресою проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

18 січня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено Договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 передають заявнику у власність ? частину житлового будинку з надвірними побудовами, який розташований за адресою: вул. Осипенко, буд. №8, м. Донецьк.

18 березня 2008 року ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого належні йому грошові кошти, які зберігаються на банківському рахунку у Філії 8143/010 Калінінського відділення ВАТ «Державний ОСОБА_4 України» заповів заявнику.

04 березня 2010 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НО №455879 виданим 04 березня 2010 року.

17 листопада 2015 року помер ОСОБА_3 На підтвердження факту його смерті заявник надав лікарське свідоцтво про смерть № 384 від 18 листопада 2015 року, яке видане Центром первинної медико-санітарної допомоги №3 м. Донецька.

Враховуючи, що документи, які підтверджують факт смерті ОСОБА_3, видані установою на тимчасово непідконтрольній Україні території, ці документи є недійними і не створюють правових наслідків.

У відповідності до п. 8 частини 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

В матеріалах справи міститься лист Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції № 1370/10.4-29 від 11.12.2015 року, згідно з якими заявнику було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Отже, враховуючи, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є обєктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_3, яка настала 17 листопада 2015 року.

Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 Худувича, заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: с. Новоселівка, Оріхівський район, Запорізька область; місце смерті: м. Донецьк, вулиця Осипенко, буд. №8, яка настала 17 листопада 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Волошин Є.В.