Cправа № 563/167/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2016

Корецький районний суд Рівненської області

в особі:

головуючого судді - Кулика Є.В.

при секретарі - Федичканич В.Ю.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника ОСОБА_3

міської ради - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Корець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 районної ради Рівненської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Реєстраційна служба ОСОБА_3 районного управління юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок № 21 по вул. Дерманка в с.Богданівка Корецького району Рівненської області. Вказує, що в будинок заселився з дозволу ОСОБА_3 районної ради народних депутатів, яка за договором купила належний ОСОБА_6 житловий будинок з господарськими спорудами для передачі у власність позивачу, як переселеному із радіоактивної забрудненої зони. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що з 1996 року по сьогоднішній день проживає у вказаному житловому будинку, добросовісно та безперервно володіє, відкрито користується даним нерухомим майном, доглядає за будинком, утримує його, оскільки вважає себе його власником. На даний час постало питання про передачу цього будинку у спадок, однак при зверненні до приватного нотаріуса ОСОБА_1 було відмовлено, у зв'язку з тим, що наявних документів не вистачає для підтвердження права власності на будинок. Тому позивач просить винести рішення, яким визнати за ним право власності на нерухоме майно за набувальною давністю на вказаний житловий будинок.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовну заяву та просили суд задоволити позов в повній мірі.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної ради Рівненської області не заперечував щодо задоволення вказаного позову.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про час та місце був повідомлений вчасно та належним чином.

Представник третої особи, що не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з'явився, але подав заяву про розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд вважає позов слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 03.10.1995 року № 33 "Про придбання житлового будинку в с.Богданівка, що знаходиться у особистій власності у гр.ОСОБА_6Т." вирішено придбати житловий будинок за адресою: с.Богданівка Корецького району Рівненської області, вул.Дерманка, 21, що знаходився в особистій власності ОСОБА_6 та передати безкоштовно в особисту власність ОСОБА_1

З договору купівлі-продажу житлового будинку від 09 жовтня 1995 року вбачається, що будинок за адресою: с.Богданівка Корецького району Рівненської області, вул.Дерманка, 21, був придбаний ОСОБА_3 районною радою Рівненської області у ОСОБА_6.

Згідно довідки № 422 від 19 червня 2014 року, виданої Бриківською сільською радою Корецького району Рівненської області, будинок № 21 по вул.Дерманка в с.Богданівка Корецького району Рівненської області рахується за ОСОБА_3 районною радою.

Відповідно до довідки № 1329 від 01 грудня 2015 року, виданої Бриківською сільською радою Корецького району Рівненської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 22 жовтня 1996 року.

ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації права власності на житловий будинок № 21 по вул.Дерманка в с.Богданівка Корецького району Рівненської області, згідно рішення про відмову у державній реєстрації пра та їх обтяжень від 23.11.2015 року № 26363224.

З долучених до матеріалів справи документів, вбачається, що позивач відкрито, безперервно, та вже понад десять років, володіє житловим будинком № 21 по вул.Дерманка в с.Богданівка Корецького району Рівненської області з 22 жовтня 1996 рокута має право оформити його у власність за набувальною давністю, згідно ст. 344 ЦК України.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається.

Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей об'єкт третіми особами за набувальною давністю.

Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Отже, ОСОБА_1 добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном з 1 січня 2001 року по сьогоднішній час, понад 15 років.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Таким чином, ОСОБА_1, проживає в зазначеному будинку, добросовісно, відкрито та безперервно володіє будівлями, які примикають до будинку, і відповідно, в розумінні ст. 344 ЦК України набув право власності на це майно в порядку набувальної давності.

Судом встановлено, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог і підтверджені ним письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. У зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. ст.10, 60, 61, 212-215 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими надвірними спорудами, що розташований за адресою: Рівненська область, Корецький район, с. Богданівка, вул.Дерманка, 21.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області через Корецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Є.В. Кулик