АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження: 22-ц/791/342/16 Єдиний унікальний номер справи: 657/2188/15-ц
Головуючий в І інстанції Ковальчук О.В.
Доповідач: Приходько Л.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

говуючогоОСОБА_1.
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_5 на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 02 грудня 2015 року у справі

за позовом

фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_6, фермерського господарства «Південне» про визнання договорів оренди землі недійсними та визнання договору оренди землі поновленим,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2015 року ФОП ОСОБА_5 звернувся в суд до ОСОБА_6 та ФГ «Південне» із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 9 липня 2010 року між ним та ОСОБА_7 було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 6,12га строком дії на п'ять років, який зареєстровано 26 липня 2010 року в Херсонській регіональній філії Центр державного земельного кадастру за № 00. За умовами договору, орендар має переважне перед іншими право на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Зважаючи на належне виконання умов договору позивач заздалегідь, ще 24 січня 2012 року уклав з ОСОБА_6 додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 09 липня 2010 року, за змістом якої сторони договору домовились внести до п.8 Договору зміни щодо строку дії договору, встановивши строк дії договору 15 років (до 2025 року).

Листом від 03 липня 2015 року ОСОБА_6 підтвердив свій намір продовжити дію договору оренди землі. На виконання домовленості щодо продовження дії договору орендар виплатив ОСОБА_6 орендну плату за користування земельними ділянками по 2021 рік включно.

Після закінчення дії договору позивач продовжує належним чином виконувати умови договору оренди та користуватися земельними ділянками за їх цільовим призначенням. Проте, 30 липня 2015 року ОСОБА_6 уклав договори оренди належних йому земельних ділянок з ФГ «Південне».

Посилаючись на те, що укладені між ОСОБА_6 та ФГ «Південне» договори оренди земельних ділянок не відповідають вимогам закону та порушують його переважне право на укладення договору оренди на новий строк, просив суд визнати недійсними: договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :07:003:0055 загальною площею 1,9993га, укладений 30 липня 2015 року між ОСОБА_6 та ФГ «Південне»; договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :07:003:0034 загальною площею 0,8163га, укладений 30 липня 2015 року між ОСОБА_6 та ФГ «Південне»; договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :07:003:0056 загальною площею 3,3041га, укладений 30 липня 2015 року між ОСОБА_6 та ФГ «Південне», а також визнати поновленим договір оренди землі сільськогосподарського призначення площею 6,1197га (яка складається із земельних ділянок площею 0,8163га кадастровий номер :07:003:0034, площею 3,3041га кадастровий номер :07:003:0056, площею 1,9993га кадастровий номер :07:003:0055, розташовані в адміністративних межах Олексіївської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, право власності на які належить ОСОБА_7С.), укладений 09 липня 2010 року між ОСОБА_7 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5

Рішенням Каланчацького районного суду Херсонської області від 02 грудня 2015 року у задоволені позовних вимог ФОП ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ФГ«Південне» про визнання договору оренди землі недійсним та визнання договору оренди землі поновленим відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_5посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Під час розгляду справи ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_8, приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі за обставинами викладеними у скарзі. Просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_6, приймаючи участь в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу визнав в повному обсязі, зазначивши, що уклав договори оренди земельних ділянок з ФГ «Південне» під впливом, оскільки однією з умов прийняття його на роботу в ФГ «Південне» було передача земельних ділянок в оренду фермерському господарству. Позивач належним чином виконував умови договору оренди землі та продовжує використовувати належні йому земельні ділянки, проти чого він не заперечував. Між ними існувала домовленість про продовження дії договору до 2025 року, у звязку із чим орендну плату йому виплачено на перед.

Заперечуючи проти апеляційної скарги представники ФГ «Південне» ОСОБА_9 та ОСОБА_10, приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, зазначили, що, на їх думку, рішення суду є законним та обґрунтованим. Просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_11 на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 6.12га, розташована на території Олексіївської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 087032 від 11 липня 2005 року, яка складається із земельних ділянок площею 0,8163га(0.82га) кадастровий номер :07:003:0034, площею 3,3041га(3.30га) кадастровий номер :07:003:0056, площею 1,9993га(2.00) кадастровий номер :07:003:0055 (а.с.7, 27-29)

09 липня 2010 року між ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 6.12га строком на пять років, що почав перебіг з моменту його державної реєстрації 26 липня 2010року (а.с.8-14).

Пунктом 8 Договору визначено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про наміри продовжити його дію.

24 січня 2012 року між ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 укладена додаткова угода №01, за умовами якої сторони домовились про внесення змін до Договору оренди землі від 09 липня 2010 року, зокрема строк дії договору збільшено до 15 років. Однак державна реєстрація вказаної додаткової угоди не здійснена(а.с.18).

01 червня 2015 року, ФОП ОСОБА_5, маючи намір продовжити дію договору оренди землі від 09 липня 2010 року, направив ОСОБА_6 лист-повідомлення разом з додатковою угодою.

Вказаний факт визнаний в судовому засіданні ОСОБА_6, а також підтверджується листом-відповіддю ОСОБА_6 від 03.07.2015 року, в якому він підтверджуючи факт отримання ним від ФОП ОСОБА_5 орендної плати за договором оренди землі за наступні роки (до 2021 року) погодився на продовження дії договору оренди землі на умовах додаткової угоди №01 від 24 січня 2012 року (а.с.33).

З ОСОБА_4 обстеження земельної ділянки №14/14 від 09 вересня 2015 року вбачається, що земельні ділянки, що розміщені в адміністративних межах Олексіївської сільської ради, власником яких є ОСОБА_6 та згідно договору оренди землі від 26 липня 2010 року, орендовані ФОП ОСОБА_5 засіяні рисом (а.с.25).

Однак, незважаючи на своє погодження на продовження дії договору оренди землі, ОСОБА_6 30 липня 2015 року уклав з ФГ «Південне» договори оренди належних йому земельних ділянок, державна реєстрація яких здійснена 31 липня 2015 року.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, та пояснень позивача та його представника під час розгляду справи, ФОП ОСОБА_5, вважаючи, що його переважне право на укладення договору оренди на новий строк порушено, звернувся до суду за його захистом. Крім того, позивач зазначав, що договори оренди землі від 30 липня 2015 року між ОСОБА_6 та ФГ «Південне» є недійсним з підстав передбачених ч.1 ст. 203 , ч.1 ст. 215 ЦК України, у звязку з невизнанням орендодавцем права орендаря, передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі», на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт направлення ним та отримання орендодавцем листа-повідомлення про свій намір скористатися переважним правом.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Відповідно до частин 1-6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст.ст. 319, 626 ЦК України реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: продовження користування виділеною земельною ділянкою, належне виконання своїх обовязків за договором; відсутність письмового повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; укладення додаткової угоди про поновлення договорів оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до ст. 3 ЦК України, буде передусім при укладенні договору оренди:

- з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у разі укладення з новим орендарем договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- у разі укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати обєкт оренди для власних потреб.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 10 червня 2015 року у справі №6-70цс15, в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Під час розгляду справи доказів неналежного виконання зобов'язання за договором оренди земельної ділянки між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду не надано, натомість, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_6 визнав факт належного виконання зобовязань позивачем за договором оренди землі. Крім того, ОСОБА_6 також визнав факт отримання, у строк визначений законом та договором, листа-повідомлення орендаря від 01 червня 2015 року разом із додатковою угодою, у звязку із чим ці обставини не потребують доказування в силу ст. 61 ЦПК України.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_6, а також його листа-відповіді від 03 липня 2015 року, він прийняв пропозицію орендаря про поновлення договору оренди. Крім того орендодавцем наперед отримана орендна плата від ФОП ОСОБА_5, що підтверджується як поясненнями самого ОСОБА_6, так і документами наданими позивачем (а.с.33, 42-49).

Після закінчення дії договору ФОП ОСОБА_5 продовжив використовувати земельні ділянки, що підтверджується актом №14/14 від 09 вересня 2015 року. Будь-які повідомлення від орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди, а ні протягом одного місяця після закінчення дії договору, а ні пізніше, позивачу не надходили.

Разом з тим, як вбачається із заяви ОСОБА_6 до Реєстраційної служби Каланчацького РУЮ Херсонської області від 09.06.2015 року, орендодавець просив не продовжувати дію договору, посилаючись на намір самостійно обробляти земельну ділянку, тобто ОСОБА_6 уклав договори оренди землі з іншим орендарем, фактично відмовивши попередньому орендарю в поновленні договору оренди у звязку із наміром використовувати обєкт оренди для власних потреб.

За таких обставин колегія суддів вважає, що у позивача, в силу вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», наявне переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк, яке порушено у звязку з укладенням орендодавцем договору з іншим орендарем.

Захист порушеного переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк підлягає шляхом визнання недійсним договору оренди спірної земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем.

Доводи представників ФГ «Південне» про те, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту, зокрема звернення до суду з позовом до орендодавця та нового орендаря про визнання недійсними укладених договорів оренди земельної ділянки, яка раніше перебувала в оренді в позивача, є неналежним, та про відсутність у позивача правових підстав захистити своє порушене право в такий спосіб, позбавлені правового обґрунтування.

Так, ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права повязане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання субєктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст. 16 ЦК України.

Згідно з п. 2 ч.2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч.2 ст. 16 ЦК України).

Звертаючись до суду з позовом про захист свого порушеного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, ФОП ОСОБА_5 посилався на невизнання орендодавцем його переважного права, передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі», унаслідок чого останнім було укладено договір оренди цієї самої земельної ділянки з іншим орендарем.

Отже, з огляду на загальні засади цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обовязків сторін (ст.ст. 3, 1215, 20 ЦК України; ст.ст. 35, 11, 15, 31 ЦПК України) необхідно дійти висновку про те, що в разі невизнання орендодавцем права орендаря, передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі», на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк таке право підлягає захисту судом за позовом орендаря шляхом визнання недійсним договору оренди цієї самої земельної ділянки, укладеного орендодавцем з іншим орендарем, на підставі п. 2 ч.2 ст. 16 ЦК України.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 15 квітня 2015 року у справі №6-55цс15, та, в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України, має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_5 про визнання поновленим договору оренди землі, укладеного 09 липня 2010 року між ним та ОСОБА_6, а також вимоги щодо визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, укладених 30 липня 2015 року між ОСОБА_6 та ФГ «Південне» підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене колегія суду вважає, що рішення суду, з підстав визначених ст.309 ЦПК України, слід скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені та документально підтверджені позивачем в розмірі 2557,80грн (а.с.1, 86) підлягають стягненню в рівних частках з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів -

вирішила:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_5задовольнити

Рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 02 грудня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги фізичної особи підприємця ОСОБА_5 - задовольнити.

Визнати недійсними:

- договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :07:003:0055 загальною площею 1,9993га, укладений 30 липня 2015 року між ОСОБА_6 та фермерським господарством «Південне».

- договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :07:003:0034 загальною площею 0,8163га, укладений 30 липня 2015 року між ОСОБА_6 та фермерським господарством «Південне».

- договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :07:003:0056 загальною площею 3,3041га, укладений 30 липня 2015 року між ОСОБА_6 та фермерським господарством «Південне».

Договір оренди землі сільськогосподарського призначення площею 6,1197га (яка складається із земельних ділянок площею 0,8163га кадастровий номер :07:003:0034, площею 3,3041га кадастровий номер :07:003:0056, площею 1,9993га кадастровий номер :07:003:0055, розташовані в адміністративних межах Олексіївської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, право власності на які належить ОСОБА_7), укладений 09 липня 2010 року між ОСОБА_7 та фізичної особи підприємця ОСОБА_5визнати поновленим.

Стягнути з ОСОБА_6 та фермерського господарства «Південне» на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_5 судовий збір у загальному розмірі 2557,80грн. в рівних частинах по 1278,90грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: О.В. Бездрабко

ОСОБА_3