АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2287/16 Справа № 209/4976/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Романюк М.М., Козлова С.П.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 листопада 2015 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року Дніпровський ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобовязання за виконавчим листом №202/28001/13-ц виданим 27 жовтня 2015 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 120 1546,10 грн., посилаючись на невиконання в добровільному порядку рішення суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 листопада 2015 року подання задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали як незаконної та про відмову у задоволенні подання.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Зі справи вбачається, що в провадженні Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції з 02 листопада 2015 року знаходиться виконавчий лист Індустріального районного суду м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу, де місцем проживання боржника значиться квартира АДРЕСА_1.

Задовольняючи подання, суд, керуючись ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», виходив із того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду, на виклик до державного виконавця не зявляється, нехтує законними вимогами державного виконавця, а тому подання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

З такими висновками погодитися не можна, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_2 мешкала на території м.Дніпродзержинська, викликалася до виконавчої служби і ухилялась від сплати боргу.

Крім того, ухвала суду не відповідає п.3 ч.1 ст.210 ЦПК України.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» (зі змінами), громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобовязань, або розвязання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Дніпровським ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції не доведено ухилення ОСОБА_2 від сплати боргу, а також те, що на виклик до державного виконавця вона не зявлялася.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що вона ніколи не проживала і навіть тимчасово не перебувалана території м.Дніпродзержинська, в тому числі й за адресою, яка зазначена в оскаржуваній ухвалі.

Розглядаючи подання, суд не перевірив викладених фактів, не мотивував та не обґрунтував ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань за судовим рішенням.

З дослідженої судом апеляційної інстанції цивільної справи №202/28001/13-ц Індустріального районого суду м.Дніпропетровська за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка знаходилась в провадженні суду протягом 2013-2015 років, вбачається, що місце проживання ОСОБА_2 знаходиться у м.Івано-Франківську. Дані про її проживання на території м.Дніпродзержинська у справі відсутні.

Крім того, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції, за яким видано виконавчий лист, що знаходиться в провадженні Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції і у задоволенні позову відмовлено.

За таких обставин оскаржена ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити .

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 11 листопада 2015 року скасувати. У задоволенні подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Романюк М.М.

ОСОБА_3