18 січня 2016 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Марусій І.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом прокурора м. Запоріжжя, який діє в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Пята Запорізька державна нотаріальна контора про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
Прокурор м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, в обґрунтування позову вказавши наступне.
10 жовтня 2014 року між ОСОБА_3 з однієї сторони, та ОСОБА_1, з іншої сторони, укладено договір дарування, відповідно до умов якого, Дарувальник передає у власність Обдаровуваної безоплатно, квартиру, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської УкраїниАДРЕСА_1. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_1М в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
В ході розгляду справ було зясовано, що Дарувальник за договором від 10.10.2014 року ОСОБА_3 померла 05 січня 2014 року.
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2015 року визнано недійсним з моменту вчинення договір дарування квартири АДРЕСА_2 Радянської України в м. Запоріжжя, укладений 10 жовтня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1844.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2015 року визнано відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_2 Радянської України в м. Запоріжжя після смерті ОСОБА_3, яка померла 05 січня 2014 року. Передано квартиру АДРЕСА_2 Радянської України в м. Запоріжжя, як від умерлу спадщину, у власність Територіальній громади в особі Запорізької міської ради.

На теперішній час власником вищевказаної спірної квартири є Територіальна громада в особі Запорізької міської ради.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухома майно від 16.11.2015 року, власником № 17 в буд. 76 по вул. Сорок років Радянської України в м. Запоріжжя зазначена ОСОБА_2, на підставі договору купівлі-продажу від 12.06.2015 року.

Позивач посилаючись на те, що на сьогоднішній день Запорізька міська рада як власник вказаної спірної квартири не має можливості нею розпоряджатися, оскільки це нерухоме майно вибуло з її володіння, просить суд витребувати з володіння ОСОБА_2 на користь Територіальної громади Запорізької міської ради квартиру АДРЕСА_3 Радянської України в м. Запоріжжя та зобовязати Пяту Запорізьку державну нотаріальну контору скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 Радянської України в м. Запоріжжя за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 10020739 від 12.06.2015 року.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не зявилась, причину неявки суду не сповістила.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явилась, заперечень на позов суду не надала. Від представника відповідача надійшла заява про відкладення слухання справи у звязку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи та зайнятістю через участь у проведенні слідчих дій.

Враховуючи передбачені законом строки розгляду справ та відсутність заперечень з боку Відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2014 року між ОСОБА_3 з однієї сторони, та ОСОБА_1, з іншої сторони, укладено договір дарування, який посвідчений та зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 в реєстрі за № 1844.

Відповідно до п.п. 1, 2 договору, Дарувальник передає майно у власність Обдаровуваної безоплатно. Квартира, що відчужується за цим договором, розташована за адресою: місто Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської УкраїниАДРЕСА_1.

Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за ОСОБА_1М в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу за № 27956987 від 10.10.2014 року.

Встановлено, 05 січня 2014 року ОСОБА_3 померла, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 417 від 23 січня 2014 року та видано свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 283989 від 23 січня 2014 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2015 року у справі № 335/4414/15-ц позовні вимоги задоволено, визнано недійсним з моменту вчинення договір дарування квартири АДРЕСА_2 Радянської України в м. Запоріжжя, укладений 10 жовтня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1844.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2015 року визнано відумерлою спадщиною квартиру АДРЕСА_2 Радянської України в м. Запоріжжя після смерті ОСОБА_3, яка померла 05 січня 2014 року. Передано квартиру АДРЕСА_2 Радянської України в м. Запоріжжя, як відумерлу спадщину, у власність Територіальній громади в особі Запорізької міської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На сьогоднішній день єдиним власником вищевказаної спірної квартири є Територіальна громада в особі Запорізької міської ради.

З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2015 року між ОСОБА_1, від імені якої діяв ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 Радянської України в м. Запоріжжя, посвідчений 12.06.2015 року державним нотаріусом Пятої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 3-634.

Право власності на вказану квартиру за ОСОБА_2 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 22039324 від 12.06.2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). Якщо в такій ситуації предявлений позов про визнання недійсними договорів про відчуження майна, суду під час розгляду справи слід мати на увазі правила, встановлені статтями 387, 388 ЦК.

У звязку із цим суди повинні розмежовувати, що коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Крім цього, у абз. 2 п. 25 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року розяснено, що до вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця).

Згідно з ч. 1 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Відповідно до ст. 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати, власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника не з їхньої волі, що передбачено ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 набула право власності на спірну квартиру за договором, який визнано судом недійсним на підставі ч.1 ст. 215 ЦК України, ОСОБА_1, відчужуючи вказане нерухоме майно на користь ОСОБА_2, знала про незаконність своїх дій та відсутність у неї права на продаж цього майна, що свідчить про наявність підстав для витребування майна на підставі ч.1 ст. 388 ЦК України.

З огляду на наведене, оскільки майно вибуло з власності Запорізької міської ради без волі власника, всупереч його інтересам, спірне майно може бути витребуване з чужого незаконного володіння ОСОБА_2

На підставі викладеного, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з Відповідача ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1410, 37 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 197, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги прокурора м. Запоріжжя, який діє в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа Пята Запорізька державна нотаріальна контора про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

Витребувати з володіння ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Територіальної громади Запорізької міської ради квартиру АДРЕСА_3 Радянської України в м. Запоріжжя.

Скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 Радянської України в м. Запоріжжя за ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 10020739 від 12.06.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1410 (одна тисяча чотириста десять) гривень 37 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Калюжна