Справа № 738/462/16-ц
№ провадження 2/738/136/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

головуючого - суддi Сова Т.Г.,

секретарів судового засідання Костюк І.А., Зубкович Н.Ф.,

з участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернiгiвської областi цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, зареєстрованого мiж ними 04.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №94.

Позов мотивує тим, що подружнє життя між ними не склалось, оскільки мають протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки, свідком яких є їх дитина, що тяжким чином впливає на її психічний стан. Мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї є неможливим, практично сім'я розпалась і зберегти її не можливо. Крім цього, позивачка в позовній заяві вказує на те, що вона в змозі створити належні умови для розвитку та проживання її сина, тому просить суду визначити місце проживання дитини разом з матір'ю, де він проживає і на даний час.

В судовому засідання позивачка підтримала позовну заяву, посилаючи на обставини викладеній в ній.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог чинного законодавства України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №94 (а.с.5) .

Подружжя має малолітню дитину, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується його свідоцтвом про народження (а.с.8).

Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за згодою батьків.

При цьому у відповідності до вимог ст. 161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1989 року і яка набула чинності для України з 27 вересня 1991 року передбачено, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги обставини життя подружжя, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 110, 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, 04.02.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 94 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «ОСОБА_2».

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова