Справа № 134/1937/15-ц Провадження № 22-ц/772/1310/2016Головуючий в суді першої інстанції Зарічанський В. Г.
Категорія 50 Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Медвецького С.К.,

суддів: Оніщука В.В., Чорного В.І.,

з участю секретаря Маркевич Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Близнюка Віктора Васильовича в інтересах ОСОБА_3 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановила:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 травня 2006 року з ОСОБА_3 стягнуто на її користь аліменти на двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2006 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 05 березня 2015 року з ОСОБА_3 на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 643 грн., на кожну дитину щомісячно, починаючи з 05 березня 2015 року і до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) за рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 травня 2006 припинено. На підставі рішення Апеляційного суд Вінницької області від 05 березня 2015 року видано виконавчий лист.

Відповідач належним чином не сплачував аліменти на дітей, у зв'язку з чим виникла заборгованість за аліментами.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_4, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 7 720,46 грн.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 лютого 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 7 720,46 грн.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі заявник просить ухвалене у справі судове рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його адвокат Близнюк В.В. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких міркувань.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач належним чином не виконує обов'язку по сплаті аліментів на утримання дітей, внаслідок чого виникла заборгованість, а відтак одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів на утримання дітей за кожен день прострочення.

Також суд першої інстанції взяв до уваги розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 05 березня 2015 року до 15 січня 2016 року, відповідно до якого пеня нарахована на суму чергового несплаченого місячного платежу. При цьому її нарахування не обмежується тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти, а здійснюється за кожен день прострочення за кожним місячним платежем окремо до 15 січня 2016 року.

Однак, повністю погодитись з такими висновками суду не можна.

За змістом ч. 3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення

Установлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 травня 2006 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 квітня 2006 року і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 05 березня 2015 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, по 643 грн. на кожного, щомісячно, починаючи з 05 березня 2015 року і до їх повноліття. Стягнення аліментів на дітей в розмірі 1/3 заробітку (доходу) за рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 травня 2006 припинено.

На виконанні в відділі державної виконавчої служби Крижопільського районного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 134/27/15-ц, виданий Крижопільським районним судом Вінницької області 05 березня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів у твердій грошовій сумі на дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 643 гривні щомісячно, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в сумі 643 гривні щомісячно, починаючи з 05 березня 2015 року і до їх повноліття (а.с. 8).

Згідно з розрахунком відділу державної виконавчої служби Крижопільського районного управління юстиції від 05 січня 2016 року № 20 загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів на дітей становить 5 997,95 грн. (а.с.44).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із засобів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно зі ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За змістом ст. 196 Сімейного кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань.

Визначаючись із розміром неустойки, що підлягає стягненню з відповідача, суд першої інстанції не врахував правову позицію, висловлену Верховним Судом України в постанові від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування, та полягає в тому, що з урахуванням правової природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, за який не сплачено аліменти.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічний правовий висновок Верховний Суд України висловив і в постанові від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості зі сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувача і боржника.

Згідно з розрахунком відділу державної виконавчої служби Крижопільського районного управління юстиції загальний розмір заборгованості із сплати аліментів на дітей становить 5 997,95 грн. (а.с.44).

Таким чином, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на дітей за період з лютого 2015 року до січня 2016 року становить 2 690,68 грн., з яких:

1) за лютий 2015 року:

381,85 (заборгованість за аліментами станом на 05 березня 2015 року) х 1% х 28 день (кількість днів місяця)=106,918 грн.;

2) за березень 2015 року:

1 286,00 грн. (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 26 день (кількість днів місяця)= 334,36 грн.;

3) за квітень 2015 року:

неустойка (пеня) не нараховується, зважаючи на сплату відповідачем аліментів за цей місяць;

4) за травень 2015 року:

враховуючи часткову сплату відповідачем аліментів в сумі 824,00 грн., неустойка (пеня) нараховується на залишок від основної суми в розмірі 462,00 грн. х 1% х 31 день (кількість днів місяця) = 143,22 грн;

5) за червень 2015 року:

враховуючи часткову сплату відповідачем аліментів в сумі 824,00 грн., неустойка (пеня) нараховується на залишок від основної суми в розмірі 462,00 грн. х 1% х 30 днів (кількість днів місяця) = 138,60 грн;

6) за липень 2015 року:

неустойка не нараховується, зважаючи на сплату відповідачем аліментів за цей місяць;

7) за серпень 2015 року:

1 286,00 грн. (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 31 день (кількість днів місяця)= 398,66 грн.;

8) за вересень 2015 року:

1 286,00 грн. (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 30 днів (кількість днів місяця)= 385,80 грн.;

9) за жовтень 2015 року:

1 286,00 грн. (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 31 день (кількість днів місяця)= 398,66 грн.;

10) за листопад 2015 року:

1 286,00 грн. (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 30 днів (кількість днів місяця)= 385,80 грн.;

11) за грудень 2015 року:

1 286,00 грн. (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 31 день (кількість днів місяця)= 398,66 грн.;

12) за січень 2016 року:

Неустойка (пеня) не нараховується, зважаючи на сплату відповідачем аліментів за цей місяць.

При обчисленні розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину, суд першої інстанції правильно застосував норми ст. 196 СК України, врахував, що зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, з'ясував розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, однак невірно визначав неустойку в розмірі 1% від розміру заборгованості за кожним місячним платежем окремо до повного погашення заборгованості, не обмежуючись тільки тим місяцем, коли мали бути сплачені аліменти.

Доводи апеляційної скарги про відсутність вини відповідача у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, а відтак і підстав стягнення неустойки за прострочення їх сплати, судова колегія не бере до уваги з огляду на таке.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, за передбачених ст. 197 СК України умов.

При цьому ОСОБА_3, відповідно до ст. 60 ЦПК України, не довів, що його матеріальний стан незадовільний, а також те, що він потребує матеріальної або соціальної допомоги.

Разом з тим, той факт, що ОСОБА_3 не працює, не має постійного доходу, не зареєстрований в Крижопільському районному центрі зайнятості як особа, що потребує працевлаштування, не веде підсобне господарство, не вирощує та не утримує продуктивні тварини не є підставами для невиконання рішення суду про сплату аліментів.

Також суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що він змушений значну частину часу приділяти догляду за його батьками, які є інвалідами, в зв'язку з чим не може сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі, так як відповідач не надав достовірно допустимих доказів, що підтверджують стан здоров'я батьків та їх потребу в постійному догляді.

Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Виходячи із розміру ставки судового збору, яка підлягала сплаті на момент звернення позивачки із позовом, судова колегія вважає, що з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 169,80 грн.

Оскільки судом правильно встановлені фактичні обставини справи, а неправильно застосовані норми матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне змінити судове рішення, відповідно до приписів ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2016 року в частині стягнення неустойки (пені) та судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на дітей у розмірі 2 690,68 (дві тисячі шістсот дев'яносто) грн., 68 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 169,80 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий /підпис/ С.К. Медвецький

Судді: /підпис/ В.В. Оніщук

/підпис/ В.І. Чорний

Згідно з оригіналом: