Cправа № 127/3284/16-ц
Провадження № 2/127/2288/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 лютого 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» ДОЗ Вінницької міської ради в особі головного лікаря ОСОБА_2 про визнання наявності підстав для набуття додаткової соціальної відпустки, забовязання відповідача надати позивачу залишки додаткових відпусток за 2014 та 2015 роки, а також стягнення коштів за завдану моральну шкоду в розмірі 3000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» ДОЗ Вінницької міської ради в особі головного лікаря ОСОБА_2, в якій просила:

1) визнати наявність у позивача двох підстав для набуття додаткової соціальної відпустки за підставами «одинока мати» та «жінка, яка працює і має двох або більше дітей віком до 15 років» станом на дату подачі заяви про надання залишків цієї відпустки;

2) зобовязати відповідача надати позивачу залишки додаткових відпусток за 2014 і 2015 роки у встановленому законом порядку протягом 2016 року;

3) стягнути з відповідача кошти за завдану моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно до ч. 5 вказаної статті до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як вбачається з позовної заяви позивачем при звернені до суду одночасно заявлено дві позовних вимоги немайнового характеру: 1) визнання наявності у позивача двох підстав для набуття додаткової соціальної відпустки; 2) зобовязання відповідача надати позивачу залишки додаткових відпусток. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача коштів за завдану моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 13 Постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » розяснив судам, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Однак, доказів сплати судового збору позивачем з жодної з позовних вимог немайнового характеру до позовної заяви позивачем не додано.

Разом з тим, відповідно до абз. 3 п.п. 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотку ціни позову, але не менше 1 розміру заробітної плати.

Однак, доказів сплати судового збору з вимог про відшкодування моральної шкоди, позивачем також не надано.

При цьому, посилання позивача на те, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає помилковим, з огляду на таке.

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» №3674-VI цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Отже, саме Закон України «Про судовий збір» є спеціальним законом, який визначає порядок сплати та звільнення від сплати судового збору та має пріорітет застосування у даних правовідносинах.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII внесено ряд змін до Закону України «Про судовий збір» та зокрема статтю 5 названого закону викладено в новій редакції. Вказані зміни набули чинності з 1 вересня 2015 року.

Так, статтею 5 Закону №3674-VI , чинного з 01.09.2015р., закріплено перелік осіб які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, вказаною нормою передбачено два випадки, повязані з трудовими правовідносинами, у яких позивачі звільняються від сплати судового збору, а саме:

1) у справах про стягнення заробітної плати;

2) у справах про поновлення на роботі.

При цьому, жодна з зазначених вище позовних вимог не є предметом спору у даній справі.

Як вбачається з позовної заяви, предметом позовних вимог є визнання наявності підстав для набуття додаткової соціальної відпустки, забовязання відповідача надати позивачу залишки додаткових відпусток за 2014 та 2015 роки, а також стягнення коштів за завдану моральну шкоду, а відтак, при звернені до суду з такими позовними вимогами позивачі зобовязані сплачувати судовий збір в порядку та у розмірі визначеному Законом України «Про судовий збір» №3674-VI .

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» ДОЗ Вінницької міської ради в особі головного лікаря ОСОБА_2 про визнання наявності підстав для набуття додаткової соціальної відпустки, забовязання відповідача надати позивачу залишки додаткових відпусток за 2014 та 2015 роки, а також стягнення коштів за завдану моральну шкоду в розмірі 3000 грн., підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» ДОЗ Вінницької міської ради в особі головного лікаря ОСОБА_2 про визнання наявності підстав для набуття додаткової соціальної відпустки, забовязання відповідача надати позивачу залишки додаткових відпусток за 2014 та 2015 роки, а також стягнення коштів за завдану моральну шкоду в розмірі 3000 грн., залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: