УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Колодійчука В.М., Висоцької В.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Орган з сертифікації «ПромСтандарт» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди, за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Орган з сертифікації «ПромСтандарт» до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Орган з сертифікації «ПромСтандарт» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому, збільшивши позовні вимоги, просив стягнути з ТОВ «Орган з сертифікації «Промстандарт» на його користь середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку з урахуванням індексів інфляції в сумі 96 838 грн 82 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн. Також просив стягнути витрати на проведення експертиз на загальну суму 8 675 грн 20 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у період з 08 жовтня 2009 року по 20 грудня 2011 року він працював на посаді директора і заступника директора ТОВ «Орган з сертифікації «Промстандарт». 20 грудня 2011 року при його звільненні відповідачем було порушено трудове законодавство, що виявилося у внесенні невірного запису до трудової книжки про звільнення з посади директора, невнесенні записів про роботу позивача на посаді заступника директора та його звільнення з цієї посади. Також зазначив, що відповідач під час звільнення не сплатив позивачу заборгованість з заробітної плати. Посилаючись на вказані обставини, просив позов задовольнити.

У жовтні 2013 року ТОВ «Орган з сертифікації «Промстандарт» пред'явило зустрічний позов до ОСОБА_4, у якому просило стягнути з відповідача матеріальну шкоду, заподіяну підприємству у розмірі 387 898 грн 93 коп. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_4 за час праці у позивача шляхом обману, з умислом, в інтересах третіх осіб, перевищив свої службові обов'язки, розтратив грошові кошти підприємства, які знаходилися на рахунку ТОВ, перерахував на розрахункові рахунки інших компаній, чим завдав підприємству матеріальні збитки в розмірі 434 798 грн 93 коп. У зв'язку з цим, стосовно ОСОБА_4 було відкрите кримінальне провадження за ознаками ч. 1 ст. 191 КК України. Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2013 року провадження було закрито у зв'язку із зміною обстановки. Станом на 01 листопада 2013 року сума збитків, завданих підприємству, склала 387 898 грн 93 коп., оскільки до вирішення судом питання про закриття справи він відшкодував підприємству суму 46 900 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Орган з сертифікації «Промстандарт» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку з урахуванням індексів інфляції в сумі 96 838 грн 82 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн., всього стягнуто 98 838 грн 82 коп.

Стягнуто з ТОВ «Орган з сертифікації «Промстандарт» на користь ОСОБА_4 витрати на проведення судових експертиз 8675 грн 20 коп.

У решті позовних вимог відмовлено у зв'язку з необґрунтованістю.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Орган з сертифікації «Промстандарт» відмовлено у зв'язку з необґрунтованістю.

ТОВ «Орган з сертифікації «Промстандарт», не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх повністю скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом першої інстанції повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, виходив з того, що у порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП УкраїниТОВ «Орган з сертифікації «Промстандарт» не здійснило виплату всієї заробітної плати при звільненні позивача. Вказані обставини підтверджені листом територіальної Державної інспекції України з питань праці у Дніпропетровській області від 11 березня 2013 року № 735 та витягом з акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди виходили з його необґрунтованості, оскільки постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2013 року встановлено розмір збитків, завданих ОСОБА_4, який складає 46 900 грн. Вказана сума коштів була відшкодована ним в повному обсязі до ухвалення даної постанови, а тому підстави для стягнення матеріальної шкоди у розмірі 387 898 грн 93 коп. відсутні.

Таким чином, при вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Орган з сертифікації «ПромСтандарт» відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.М. Колодійчук
В.С. Висоцька