Справа №471/827/15-ц 22.02.2016 22.02.2016 22.02.2016
Провадження №22-ц/784/439/16
Головуюча першої інстанції: Скарницька І.Б.
Категорія-55 Суддя-доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1І
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2016 р. Судова колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Лисенка П.П.

ОСОБА_2 із секретарем

судового засідання: ОСОБА_3

з участю:

представника

заявника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_5 на рішення Братського районного суду Миколаївської області від 23.07.2015 р., постановлене за

заявою

ОСОБА_6 про встановлення факту родинних відносин,

встановила:

24.06.2015 р. ОСОБА_6 звернувся з заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_7.

Заявник зазначав, що ОСОБА_7 є його троюрідною сестрою, яка померла 23.08.2013 р.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді обєктів нерухомості.

У померлої немає спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину.

Посилаючись на те, що іншим шляхом немає можливості встановити наявність родинних відносин з померлою для прийняття спадщини, заявник просила про задоволення заяви.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 23.07.2015 р. постановлено про встановлення юридичного факту третього ступеня споріднення ОСОБА_6 та його троюрідної сестри ОСОБА_7 померлої 23.08.2013 р.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення і ухвалення нового про відмову у задоволенні заяви, з посиланням на невідповідність рішення вимогам закону.

При цьому вона зазначала, що цим рішенням порушуються її права спадкоємця за заповітом посвідченого приватним нотаріусом 18.08.2009 р., адже у жовтні 2015 р. заявник звернувся до суду з позовом до неї та ОСОБА_8 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 292 ЦПК України, у особи, яка не брала участь у розгляді справи право на апеляційне оскарження рішення суду виникає у тому разі, якщо оскаржуваним рішенням вирішено питання про про її права та обовязки.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.255 ЦПК України, суд має залишити заяву без розгляду, якщо при її розгляді в порядку окремого провадження виявиться спір про право.

Відповідно до приписів ст.256. п.1 ст. 273 ЦПК України та розяснень, що містяться у п. 7 постанови Пленуму верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд ухвалює про встановлення юридичного факту, якщо цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки та відсутня можливість встановити його іншим несудовим шляхом.

Згідно з положеннями ст. ст. 1235, 1236, 1245, 1257 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних або родинних відносин.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах.

Якщо заповіт буде визнано недійсним, то за відсутності іншого заповіту спадщина переходить до спадкоємців за законом.

Як вбачається з матеріалів справи, після смерті ОСОБА_7, яка настала 23.08.2013 р. відкрилася спадщина у вигляді обєктів нерухомості.

18.08.2009 р. спадкодавець зробила заповіт на належну їй земельну ділянку площею 8,22 га в межах території Сергіївської сільської ради Братського району на користь ОСОБА_5

13.08.2013 р. спадкодавець склала новий заповіт на ту ж саму земельну ділянку на користь ОСОБА_8

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 09.04.2015 р. встановлено нікчемність останнього заповіту з підстав перевищення повноважень секретарем сільської ради, яка посвідчила такий заповіт.

Оскільки останній заповіт є недійсним за законом, то він не відновлює дію попереднього заповіту від 18.08.2009 р. на користь ОСОБА_5, оскільки його недійсність не повязана з обставинами , зазначеними у ч.4 ст. 1254 ЦК України.

Ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_8 не являються спадкоємцями ОСОБА_7 за законом.

Таким чином, на час розгляду заяви окремого провадження про встановлення юридичного факту родинних відносин, ОСОБА_5 не була спадкоємцем померлої.

Зазначене свідчить про відсутність спору про право та відсутність доказів того, що зазначене рішення порушує права ОСОБА_5.

Належними доказами у справі підтверджено юридичний факт родинних відносин померлої з заявником, оскільки, крім особистих та архівних документів про походження самого заявника та його родичів по низхідній лінії, родинні відносини заявника підтверджені також свідками з числа добре обізнаних сусідів та рідної сестри померлої.

Цей факт породжує для заявника юридичні наслідки щодо можливості оформлення спадкових прав після померлої.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги про наявність спору про право не підлягають врахуванню, оскільки належними доказами не підтверджені, а ґрунтуються на припущеннях. Посилання на наявність родичів померлої більш вищого ступеня споріднення не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів справи та долучених до неї рішень судів у справі щодо визнання заповіту недійсним, вбачається, що спадкова справа відкрита за заявою спадкоємця за недійсним заповітом, а спадкоємці за законом заяв про прийняття спадщини не подавали.

Інші доводи також не заслуговують на увагу, оскільки висновків судового рішення не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 314, 315 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Братського районного суду Миколаївської області від 23.07.2015 р. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І.Галущенко Судді: П.П.ОСОБА_9 ОСОБА_2