Справа № 199/2154/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г..

секретарі Свіріній Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,третя особа: Дніпропетровська міська рада, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У березні місяці 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,, третя особа: Дніпропетровська міська рада, про визнання права власності на житловий будинок, в порядку спадкування за законом.

В обґрунтовування позову ОСОБА_1 зазначила, що зі своїм чоловіком, ОСОБА_4 вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.06.1977 року. Під час перебування у шлюбі з 1979 року по 1981 рік вони побудували житловий будинок по вул.. Петрозаводська, 453-б у м. Дніпропетровську.

25.01.2006 року ОСОБА_4 помер. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідачі. Із заявами про прийняття спадщини до Четвертої державної нотаріальної контори звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_3, проте у видачі їм свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку з відсутністю право установлювального документа на житловий будинок.

Зважаючи на викладене вище. позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок по вул.. Петрозаводська, 453-б у м. Дніпропетровську, в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

ОСОБА_3 просив позов задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки судові не повідомив.

Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора в судове засідання представника не направила, направленим до суду листом просила розглядати справу у його відсутність.

Заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 25.01.2006 року помер ОСОБА_4, після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку по вул.. Петрозаводська, 453-б у м. Дніпропетровську.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом до майна померлого ОСОБА_4

Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом є сини померлого: ОСОБА_2, ОСОБА_3. З матеріалів спадкової справи убачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулися дружина померлого: ОСОБА_1 та син - ОСОБА_3

ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, спадщину після померлого ОСОБА_4 не прийняв.

В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок по вул.. Петрозаводська, 453-б у м. Дніпропетровську був збудований ОСОБА_4 в період 1979-1980 роки, що підтверджується технічним висновком, проте за свого життя ОСОБА_4 право власності на будинок не оформив та в 2006 році помер.

З матеріалів справи також убачається, що ОСОБА_3 відмовився від своєї частки у спадщині на користь матері, ОСОБА_1

З технічного паспорту на житловий будинок убачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були господарями житлового будинку по вул. Петрозаводська, 453-б у м. Дніпропетровську, розташованого на земельній ділянці площею 1061 кв. м, що підтверджується актом Міжміського бюро технічної інвентаризації, житловий будинок належить їм на праві спільної сумісної власності, оскільки був побудований за час перебування їх у шлюбі.

Згідно ст. 1218 ЦПК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно з частинами 1, 3, 5 статті 1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї.

Як розяснено у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» , суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( частина пята статті 1268 ЦК ). Проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно ( стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право ( обєкт спадкування) на виникнення права власності на спадкове майно як на обєкт нерухомого майна.

Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації , передбаченої цим законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена у відповідності до законодавства , що діяло на час їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася такими підзаконними актами, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства УРСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 . зареєстрованого в Мінюсті 18.02.2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Так, як ОСОБА_3 відмовився від своєї частки у спадщині на користь позивача, суд вважає, що за позивачем, ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок по вул. Петрозаводська, 453-б в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_4

Керуючись ст.ст..368, 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Дніпропетровська міська рада, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок по вул. Петрозаводська, 453-б у м. Дніпропетровську, який складається: з житлового будинку літ. А-1; прибудови літ А1-1, прибудови літ а-1; приміщення 1-1- кухні площею 10, 0 кв. м; 1-2 вітальні площею 11, 0 кв. м; 1-3 санвузол площею 7, 4 кв. м; 1-4 житлова площею 11, 5 кв. м; 1-5 житлова площею 19, 1 кв. м; загальною площею 59, 0 кв. м, житловою площею 30, 6 кв. м; навісу тимчасового літ.б-1; сараю літ. В; льоху літ. Г; літнього душу літ. Д; вбиральні літ. Е; огорожі № 1, колодязю №2, змощення I.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Г. Скрипник