Справа №415/7510/15-ц
Провадження №2/415/261/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.03.16 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Бойко С.Л.

при секретарі Нестеренко С.М., Данько Л.С.

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника служби у справах дітей Лисичанської міської ради Луганської області Бондарчук Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Лисичанської міської ради Луганської області, про встановлення постійного місця проживання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 22.12.2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення постійного місця проживання малолітньої дитини, в його обґрунтування якого вказав, що з відповідачем ОСОБА_3 він перебував у зареєстрованому шлюбі з 23.12.2000 року. Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 24.12.2014 року шлюб розірвано. Від цього шлюбу вони з відповідачем мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ще під час шлюбу відповідач стала проживати з іншим чоловіком в с.Боровське. Син залишився проживати з матір'ю відповідачки. Позивач намагався неодноразово забрати сина до себе, але відповідач цьому перешкоджала, сама не займалася доглядом та вихованням дитини і позивачу чинила перешкоди в спілкуванні з дитиною. Позивач був вимушений звернутися до органу опіки і піклування Лисичанської міської ради стосовно визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з сином. 01.10.2015 року орган опіки та піклування Лисичанської міської ради зробив висновок про визначення можливості безперешкодного спілкування з сином в суботу та неділю з ночівлею за місцем проживання батька. При цьому органами опіки та піклування було встановлено, що ОСОБА_1 працює на шахті « Привільнянська», здоровий, спиртними напоями не зловживає, у лікаря психіатра не перебуває, згідно побутової та виробничої характеристик характеризується позитивно. Матеріально - побутові умови проживання задовільні, проживає з батьками в двокімнатній квартирі, опалення індивідуальне, проведено ремонт, кімнати обладнанні необхідними меблями, побутовою технікою. Позивач мешкає з батьками, які характеризуються позитивно, не працюють, зможуть допомагати йому у вихованні дитини, коли він буде знаходитися на роботі. Після рішення органу опіки та піклування стосовно визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з сином відповідачка продовжує перешкоджати позивачу у спілкуванні та вихованні сина, часто зникає з дому, дитина залишається з престарілою бабцею, якій 75 років. Вихованням та навчанням дитини ніхто не займається. Дитина хворіє. Позивач турбуюся за стан здоров'я сина.

Таким чином позивач вважає, що має всі умови для належного виховання та розвитку дитини і є всі підстави для того, щоб дитина проживала разом з ним.

На підставі вищевикладеного просить суд визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком - ОСОБА_1.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним в позовні заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що позивачем по справі до суду не надано жодних доказів обставин, на які він посилається. Вона займається вихованням дитини, доглядає за дитиною, займається її лікуванням. Вона заробляє кошти на життя тим, що допомагає людям по господарству, позивач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання хворого сина, має заборгованість по сплаті аліментів. Позивач ні коли не цікавився розвитком сина та не намагався прийняти участь у його вихованні. Вона має й інші переваги у порівнянні з позивачем, оскільки саме вона безпосередньо виховувала, годувала, лікувала, одягала сина з моменту народження до останнього часу, а батько таких обов'язків ніколи самостійно не виконував.

На підставі викладеного просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі за необґрунтованістю.

Представник служби у справах дітей Лисичанської міської ради Бондарчук Л.І.

позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі і суду пояснила, що позивач звертався до служби з заявою стосовно визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з сином. 01.10.2015 року орган опіки та піклування Лисичанської міської ради зробив висновок про визначення можливості безперешкодного спілкування з сином в суботу та неділю з ночівлею за місцем проживання батька. В листопаді 2015 році бабуся ОСОБА_5, ОСОБА_6, зверталася в службу з усною заявою про позбавлення ОСОБА_3 батьківства у відношенні сина ОСОБА_7, та просила встановити опіку над дитиною старшим братом ОСОБА_6, ОСОБА_8. Також ОСОБА_8 звертався до служби з письмовою заявою про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав. Так як вона не дбає про дитину, переклала свої обов'язки на пристарілу матір і на нього, часто зникає з дому на деякий час. Однак через деякий час ОСОБА_9 забрав заяву. Оскільки у дитини є батько, то ОСОБА_6 було роз'яснено, що опікуном дитини є батько. ОСОБА_6 скаржилась, що дочка не займається дитиною, не забезпечує дитину матеріально. ОСОБА_3 ні де не працює, їй було запропоновано звернутися до центру занятості та стати на облік, однак відповідач ігнорує дані рекомендації. 01.02.2016 року орган опіки та піклування Лисичанської міської ради виніс висновок, відповідно до якого вважає за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 з батьком, ОСОБА_1.

Вислухавши сторони, представника служби по справах дітей Лисичанської міської ради Бондарчук Л.І., свідків суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Частиною 1 ст.160 цього Кодексу встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

За змістом ч.1ст. 162 СК якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.12.2000 року. Рішенням Лисичанського міського Луганської області від 24.12.2014 року шлюб розірвано. (а.с.6).

Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 15.10.2009 року Привільскою міською радою Луганської області, актовий запис №61. Його батьками є: ОСОБА_1 і ОСОБА_3. (а.с.5).

Після розірвання шлюбу малотітній ОСОБА_5 залишився проживати з матір'ю за адресою АДРЕСА_2

Згідно висновку .№ 2856/01-16 від 01.10.2015 року органу опіки та піклування Лисичанської міської ради зробив було прийнято рішення про встановлення порядку побачень ОСОБА_1 з його малолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом безперешкодного спілкування в суботу та неділю з ночівлею за місцем проживання батька.(4).

Дане розпорядження відповідачем ОСОБА_3 не виконувалося, що підтверджується поясненнями сторін в судовому засіданні та поясненнями свідків.

Відповідно до ст.19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до рішення № 364/01-16 від 01.02.2016 року органу опіка та піклування Лисичанської міської ради з врахуванням ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків та інформації дитячого навчального закладу «Калінушка» про участь батьків у вихованні дитини вважає за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження з батьком ОСОБА_1.( а.с.45).

Під час судового засідання судом неодноразово пропонувалося з метою зупинення подальшого травмування психіки дитини, яка однаково любить обох батьків, сторонам укласти мирову угоду і добровільно домовитись про спільну участь у вихованні дитини, але сторони не дійшли спільної згоди.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 12.06.1998р. № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Відповідно до принципу 6 "Декларації прав дитини", яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.

Суд бере до уваги прихильність дитини як до батька, так і до матері, вік дитини, яка є малолітньою, та інші обставини, що мають істотне значення для виховання дитини.

Відповідно до побутової та виробничої характеристик позивач характеризується виключно позитивно.(а.с. 13,16).

Як вбачається з довідки № 24/588 від 10.11.2015року ОСОБА_1 працює в якості електрослюсара на ВП «Шахта Привольнянська» і має постійну заробітною плату в середньому 4500грн. на місяць. (а.с.9).

Відповідно до довідки №34192 виданої 15.12.2015року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3

Як вбачається з довідки від 15.12.2015року, посвідченої головою вуличного комітету та секретарем Новодружеської міської ради, ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №16565 від 30.11.2006 року квартира АДРЕСА_1 на праві спільної власності належить ОСОБА_10,ОСОБА_1, ОСОБА_11 в рівних частках.(а.с.14,15).

Згідно до характеристик, наданих головою домового комітету, ОСОБА_10, ОСОБА_1, ОСОБА_12, які проживають АДРЕСА_5 характеризуються позитивно, не зловживають спиртними напоями, з сусідами ввічливі, приймають участь в житті будинку, (а.с.10-12).

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 не працює, не має доходів для утримання дитини, за дитиною доглядають мати відповідача, ОСОБА_21, яка є людиною похилого віку та син відповідача, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до побутової характеристики, наданої головою вуличного комітету, ОСОБА_3 мешкає за адресою:АДРЕСА_6 розлучена, має двох дітей, ніде не працює, живе за рахунок своєї матері і старшого сина, характеризується задовільно, періодично іде з дому, залишаючи дитину на піклування матері, ОСОБА_6, якій 75 років. (а.с.13).

Допитані у судовому засіданні свідки на стороні ОСОБА_1 - ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 характеризували ОСОБА_1 як хорошого батька, ні хто із допитаних свідків не підтвердив, що ОСОБА_1 не належно ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, що батько мало уваги приділяє вихованню сина. Навпаки свідки підтвердили, що ОСОБА_1 завжди цікавиться поведінкою сина, приділяє йому достатньо уваги, до виховання сина підходить з відповідальністю та вимогливістю, батьком створені всі необхідні умови для дозвілля та повноцінного розвитку дитини. Батько сумлінно виконує обов'язки по вихованню свого сина, взаємовідносини між сином і батьком добрі. Матір'ю дитини неналежним чином здійснюється догляд за дитиною та її вихованням.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що вона є матер'ю позивача, її син та відповідач ОСОБА_3 розлучилися, дитина залишилася у матері. Відповідач перешкоджала спілкуватися батькові з сином, не дозволяла бачитися та спілкуватися. Вихованням дитини відповідач не займається, півтора року проживала в Боровському, всі обов'язки по догляданню за дитиною покладені на матір відповідачки, ОСОБА_6 , яка є людиною похилого віку. В листопаді 2015року ОСОБА_6 зателефонувала з проханням забрати дитину, так як відповідачка неадекватна. Відповідачка лікувалась від алкоголізму, матір її кодувала від алкоголізму. При останній її зустрічі з ОСОБА_6 вони домовились, що дитину батько буде брати до себе, щоб дитина привикла до сім'ї батька, а коли ОСОБА_6 буде час піти до школи, то для нього буде краще проживати разом з батьком, так як школа поряд і займатися вона та батько ОСОБА_7 зможуть більш ефективно, чим мати та бабуся ОСОБА_6 Вважає, що онуку буде краще проживати з батьком, так як він працює, має стабільну заробітною плату, добрі побутові умови, вона все життя пропрацювала вихователем дитячого садку, зможе займатися з онуком, у них кращі умови для лікування дитини, дитина усім буде забезпечена. Охарактеризувала батька дитини з позитивної сторони.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_3 В сім'ї, де проживає дитина, все вирішує бабуся, ОСОБА_21, вона займається доглядом за дитиною, вирішує, чи дозволити батькові дитини спілкуватися з сином чи ні. Дитина замкнута, не нетовариська. Вона працевлаштовувала відповідачку на завод, однак відповідачка постійно спізнювалась на роботу, пиячила. Вона відправила відповідачку до лікаря нарколога, відповідачка була госпіталізована з приводу лікування алкоголізму.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що вона в 2000 році працювала з відповідачкою в дитячому таборі, відповідачка не займалась дитиною, зловживала спиртними напоями, гуляла від чоловіка. В 2004році відповідачка поїхала з лікарні з дитиною в Борівське до чужого чоловіка, дитину сама відала своїй матері. Відповідачка проходила лікування в психіатричні лікарні, лікувалась від алкоголізму. Може вдарити дитину, накричати.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_17 суду пояснив, що йому відомо, що відповідачка зловживає спиртними напоями, може загуляти, проживала останнім часом з чоловіком, який неодноразово був судимий. В 2014році він їздив в Борівське, щоб забрати відповідачку і її дитину додому, однак відповідачка віддала дитину матері, а сама відмовилась їхати додому, дитиною займалася пристаріла матір відповідачки. Позивача знає, як відповідальну людину, який працює, не зловживає спиртними напоями, до дитини дуже добре відноситься.

Допитана у якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що вона є матір'ю ОСОБА_3, її дочка та позивач разом не проживають понад півтора роки. Дитина проживає у неї, дитина часто хворіє. В грудні 2014року бабуся онука, ОСОБА_15, передала дитині передачу, а батько дитини 200 грн. За дитячий садок платить позивач. ОСОБА_3 після того, як народила ОСОБА_6 перестала пити спиртні напої, але раніш її дочка дійсно зловживала спиртними напоями. Позивач надсилав переказами кошти на утримання сина, однак вона кошти відправляла назад, так як вважала, що коштів недостатньо. Поки вона жива, то дитина нехай проживає з нею і внуком ОСОБА_13, який любить ОСОБА_6 і піклується про нього. Коли ОСОБА_13 одружиться, то тоді вони дитину віддадуть батькові. Вона дійсно з усною заявою зверталася до служби в справах дітей відносно позбавлення дочки батьківських прав у відношенні ОСОБА_6, однак заяву вона не писала.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_19 суду пояснив, що він є старшим братом ОСОБА_6. Він працює на шахті, проживає у бабусі, ОСОБА_6 Після розірвання шлюбу між батьками ОСОБА_7 став проживати разом з ним і бабусею. Мати також на даний час проживає разом з ними. Мати раніш зловживала спиртними напоями. Мати заробляє на життя тим, що допомагає людям похилого віку прибрати в будинку, принести вугілля, розпалити піч. Він звертався в кінці 2015року з письмовою заявою до служби в справах дітей з заявою про те, що мати належно не виконує свої батьківські обов'язки, так як проживала в с. Борівське з іншим чоловіком, повертатися додому відмовлялася, спілкуватися з ними відмовлялася. Однак через деякий час він забрав заяву, так як мати повернулася додому.

Як вбачається з довідки КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1м.Лисичанськ» ОСОБА_5 знаходиться на диспансерному обліку з приводу захворювання нирок та має потребу в дорогому лікуванні. (а.с.42).

Як вбачається з пояснень відповідача ОСОБА_3, свідка ОСОБА_6, ОСОБА_3 періодично тривалий час знаходиться на лікуванні в онкологічному диспансері.

Факт періодичного тривалого перебування ОСОБА_3 на лікуванні в онкологічному диспансері підтверджуються письмовими поясненнями сусідів, які характеризують відповідача задовільно. ( а.с. 60).

На даний час суд розглядає питання про доцільність проживання дитини з одним із батьків і створення належних умов для виховання дитини.

Судом враховується, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має самостійний заробіток, задоволений матеріальний стан, має можливість для забезпечення дитині відповідний рівень життя, приділяти належну увагу дитині, мати позивача є вихователем дитячого садочку і зможе належним чином підготовити дитину до школи, а також той факт, що дитина хворіє, потребує великих фінансових затрат на лікування та оздоровлення, і позивач має можливості матеріально дбати про сина.

Відповідно до довідки№299 від 29.03.2016року ОСОБА_3 знаходиться на обліку у лікаря психіатра.

Зі слів свідків, допитаних в судовому засіданні свідків відповідачка зловживає спиртними напоями, часто тривалий час буває відсутньою по місцю проживання.

Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 25.09.2015року за адресою АДРЕСА_7 мешкають ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_19 та ОСОБА_5 Умови проживання незадовільні, в будинку не прибрано, розкидані речі, ліки знаходяться в доступному для дитини місці, двір засмічений. В будинку є необхідні меблі. На час відвідування ОСОБА_3 дома не було, за дитиною доглядала бабуся, зі слів ОСОБА_6 мати дитини ніде не працює, на обліку в центрі занятості не знаходиться. В будинку необхідно провести генеральне прибирання, зробити ремонт.

Відповідно до побутової характеристики від 28.09.2015року №293 на ОСОБА_3 остання за вищевказаною адресою не проживає, тимчасово знаходиться в селі Борівське Луганської області. Вихованням та утриманням дитини займається бабуся - ОСОБА_6, якій 75 років. ОСОБА_3 не працює, не приділяє належної уваги в вихованні своїх дітей, за характером не врівноважена. За місцем реєстрації характеризується задовільно.

Відповідно до довідки від 15.12.2015року, наданої завідуючою ДНЗ я/с "Калінушка", виконання батьківських обов'язків ОСОБА_3 у відношенні свого малолітнього сина ОСОБА_7 відбувається частково. З 16.09.2015 року хлопчик почав відвідувати старшу групу установи, декілька разів дитину у вересні приводила та забирала мати, жовтень та листопад дитину приводили та забирали бабуся та старший брат. Батько дитини забезпечує дитину канцелярськими приладами, сплачує за харчування, цікавиться станом дитини та прислуховується до порад педагогів. З 04.12.2015 року дитина захворіла та знаходиться на лікарняному, на дзвінки мати дитини, ОСОБА_3 не відповідає. Мати станом дитини цікавиться край рідко, у житті групи участі не приймає.

Із довідки, наданої 02.03.2016року завідуючою ДНЗ я/с «Калінушка» вбачається, що ОСОБА_5 відвідує ДНЗ я/с «Калінушка» з вересня 2014 року. Дитина характеризується позитивно. Батько дитини, ОСОБА_1 постійно провідує дитину у дитячому закладі, інтересується успіхами сина, до поведінки батька претензій немає. Відповідно до довідки від 28.01.2015року, наданої завідуючою ДНЗ я/с «Калінушка», ОСОБА_5 приводить до дитячого садку та забирає бабуся ОСОБА_6 та старший брат ОСОБА_19, якому 21 рік. Мати дитини ОСОБА_3 дитячий садок відвідує рідко, інколи інтересується поведінкою і успіхами дитини по телефону. (а.с.62)

Із побутової характеристики від 16.11.2015 року, наданої головою вуличного комітету вбачається, що ОСОБА_3 характеризується задовільно по місцю проживання, періодично іде з дому, залишаючи малолітню дитину під нагляд своєї матери - ОСОБА_6, якій 75 років.

Службою по справам дітей надано копію заяви ОСОБА_19 на адресу начальника служби по справах дітей від 09.11.2015року з якої вбачається, що ОСОБА_3, яка є також матір'ю заявника, не займається вихованням своїх дітей, не проживає з ними, не телефонує. Коли вони хотіли забрати матір додому, то вона відмовилась, була неадекватна і вигнала його посилюючись на те, що вони їй непотрібні і щоб більше по її на той час місцю проживання не приїжджали.

Як вбачається з пояснення свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні його матір в жовтні-липні 2015року проживало окремо від них з цивільним чоловіком в с. Борівське.

Таким чином, ОСОБА_3 не надала суду докази, що вона має постійне місце роботи, має стабільні доходи, особисте житло,постійно доглядає за дитиною, а не перекладає свої обов'язки по догляду за дитиною на матір, ОСОБА_6, яка є людиною похилого віку, має вік 75 років, та на старшого сина ОСОБА_20.

Із вищевикладеного вбачається, що відповідачка здійснює неналежний догляд за малолітнім сином, що створює загрозу життю та здоров'ю дитини.

Тому суд вважає, що є підставою для задоволення позовних вимог позивача про вирішення місця проживання дитини разом з ним.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, стан його здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Вирішуючи спір в частині визначення місця проживання дитини, суд взяв до уваги принцип 6 Декларації прав дитини та врахував, що виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо дитини, та вважає за необхідне ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітньої дитини.

При розгляді справи суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про них, вік дитини і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, лікування.

Аналізуючи доводи відповідачки, суд дійшов висновку, що основні її доводи про її переваги при вирішенні питання про визначення місця проживання дитини зводяться до того, що її як мати дитини не повинні розлучати з малолітнім сином, якого вона любить і який потребує материнської турботи.

Однак, виходячи з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, вказані доводи відповідачки не заслуговують на увагу.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так і зі змісту Конвенції про права дитини.

Тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Таким чином, сам по собі вік дитини та її стать не є визначальним при розгляді справи про місце проживання дитини, а цій обставині має бути надана оцінка у сукупності з іншими доказами.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 19,141,150, 151, 152, 153, 155, 158, 159, 160, 161, 162, 180, 181, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4,10,11,15, 58,59, 60-64, 79,209,212,214-215,218 ЦПК України, "Декларацією прав дитини", яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998р. № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України", суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення постійного місця проживання малолітньої дитини, третя особа Служба у справах дітей Лисичанської міської ради Луганської області задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом і батьком - ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Луганської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: С.Л.Бойко