У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
Карпенко С.О., Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справуза скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на дії державного виконавця та скасування постанов про накладення арешту, за касаційними скаргами відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», банк) звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця та скасування постанов про накладення арешту. Скарга обґрунтована тим, що 21 травня 2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. було винесено з порушенням норм чинного законодавства постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та про арешт коштів та інших цінностей боржників, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. Заявник просив визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 21 травня 2015 року по виконавчому провадженню реєстраційний номер 47623515 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все майно, що належить ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у межах суми звернення стягнення 530 986,84 доларів США. Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. від 21 травня 2015 року по виконавчому провадженню реєстраційний номер 47623515 про арешт коштів та інших цінностей боржників, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, якою було накладено арешт на кошти ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», які знаходяться на рахунку в головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській області у межах суми 530986,84 доларів США.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2015 року, скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на дії державного виконавця та скасування постанов про накладення арешту задоволено частково. Визнано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. про арешт коштів та інших цінностей боржників, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах від 21 травня 2015 року в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку №1 в головному управлінні НБУ по м. Києву та Київської області неправомірною та скасовано. В іншій частині вимог скарги відмовлено.

У касаційній скарзі відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить ухвали суду першої та апеляційної інстанцій в частині задоволених вимог скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвали суду першої та апеляційної інстанцій скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходили з того, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови від 21 травня 2015 року про накладення арешту на кошти боржника, які перебувають на кореспондентському рахунку боржника, відкритому в ГУ НБУ по м. Києву і Київській області, не було враховано вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність», який є спеціальною нормою і регулює порядок накладення арешту на кореспондентські рахунки банку та стягнення з них коштів.

Проте повністю погодитись в такими висновками судів не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває на виконанні виконавче провадження №47623515 по виконанню виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Полтава про стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь ОСОБА_6 530 986, 84 доларів США.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. від 21 травня 2015 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у межах суми стягнення 530 986, 84 доларів США та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу (а.с.170-171, т. 1).

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С. від 21 травня 2015 року накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку № 1 в головному управлінні НБУ по м. Києву та Києвської області, а також на всі інші рахунки боржника, відкриті в установах банку, і також на рахунки, які можуть бути відкриті боржником після винесення постанови, що належать боржнику ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у межах суми стягнення 530 986, 84 доларів США (а.с. 193-194, т. 1).

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана вжити всі необхідні заходи для його виконання.

За змістом ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки». Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

За приписами ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження», готівка в національній та іноземній валюті, що перебуває в касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, підлягає невідкладному вилученню після її виявлення та складання відповідного акта державним виконавцем. Копія акта вручається представнику боржника - юридичної особи. Вилучена готівка зараховується на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби не пізніше наступного робочого дня з моменту вилучення. Державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду. Зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму». Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми. Забороняється накладати арешт на кореспондентські рахунки банку. Стягнення коштів з кореспондентських рахунків банку здійснюється Національним банком України на вимогу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виключно у випадках, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення вимог, суд першої інстанції, належним чином не встановив фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для вирішення скарги, не надавши належної оцінки наданим учасниками провадження доказам у їх сукупності, зокрема, зазначаючи про порушення державним виконавцем положень ч. 3 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність», залишив поза увагою, що у постанові не зазначено про те, що арешт накладений безпосередньо на кореспондентський рахунок банку, а навпаки накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку(ах): № 1 в Головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській області, МФО 321024, а також на всі інші рахунки боржника відкриті в установах банку, а також на рахунки, які можуть бути відкриті боржником після винесення даної постанови, що належить боржнику ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у межах суми 530 986,84 доларів США. Державний виконавець постановляючи оскаржувані ухвали діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 59 Закону України «По банки та банківську діяльність» з урахуванням роз'яснень, викладених у листі Національного банку України від 25 жовтня 2001 року № 18/211-3950 «Про порядок накладення арешту на кореспондентські рахунки комерційних банків».

Суд апеляційної інстанції в порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, в ухвалі не зазначив конкретні обставини і факти, що спростовують такі доводи, і залишив ухвалу суду першої інстанції без змін.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом повністю не встановлені, не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи в частині вимог про скасування та визнання неправомірною постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима І.С. про арешт коштів та інших цінностей боржників, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах від 21 травня 2015 року в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку №1 в головному управлінні НБУ по м. Києву та Київської області на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвали судів першої та апеляційної інстанцій не оскаржуються, а отже не є предметом перегляду у касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 04 червня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області від 16 липня 2015 року в частині вимог про скасування та визнання неправомірною постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України НещадимаІ.С. про арешт коштів та інших цінностей боржників, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах від 21 травня 2015 року в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку №1 в головному управлінні НБУ по м. Києву та Київської області скасувати, а справу у цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук