Справа № 433/3261/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.16

03.02.2016 року,Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Ляшенко М.А.,

при секретарі Книшові О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 15 серпня 1998 року. Мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

До суду звернувся позивач з позовом про розірвання шлюбу, який якому вказав, що дружина постійно його принижує, не дає спілкуватися з сином, гонить з місця мешкання. Позивач є інвалідом 3 групи, у ньго різко не ведеться, шлюб фактично припинено, почуття любові друг до друга відсутні.Погіршилося здоров'я, вважає що їх шлюб необхідно розірвати. Сім'я фактично не існує, спільне господарство Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. На задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач в судове засідання не з'явилася.

Суд, вивчивши письмову заяву, про розірвання шлюбу, надану до суду позивачем і наполяганні на задоволенні позовних вимог, вивчивши матеріали позовної заяви, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 105 ч.3, 112, 113, 114 ч.2 СК України, керуючись ст.ст.10,11,209,212,213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 серпня 1998 року Артемівським районним відділом реєстрації актів громадського стану міста Луганська, актовий запис № 350.

Відповідачці залишити призвище набуте у шлюбі, а саме: ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області протягом десяти днів після його проголошення через Троїцький районний суд Луганської області.

Суддя