УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.Кадєтової О.В.,
Карпенко С.О.,Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційними скаргами публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни та ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 19 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ПАТ «Банк Форум» звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 06 березня 2006 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 0042/06/49-Z, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 15 000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном погашення 04 березня 2011 року. Додатковою угодою № 1 від 13 січня 2010 року строк погашення кредиту продовжено до 04 березня 2014 року.

Крім того, 13 січня 2010 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки, згідно якого остання взяла на себе зобов'язання в повному об'ємі відповідати за зобов'язаннями боржника, які виникають з умов зазначеного вище кредитного договору.

Позивач зазначав, що станом на 17 вересня 2014 року загальна сума кредитної заборгованості без врахування пені становить 3 734,22 доларів США (еквівалент в гривні за офіційним курсом НБУ - 48 852,24 грн).

Оскільки, позичальником не погашено заборгованість за отриманим кредитом, просив суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по кредиту, відсотках та пені в розмірі 5 233,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17 вересня 2014 року становить 68 469,52 грн з боржника та поручителя.

Рішенням Здолбунівського районного суду від 27 квітня 2015 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0042/06/49-Z від 06 березня 2006 року, що складається із заборгованості за тілом кредиту - 3 657,42 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 76,80 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 3 000,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 19 червня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Банк Форум» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0042/06/49-Z від 06 березня 2006 року в сумі 68 469,52 грн, з них прострочена заборгованість за тілом кредиту - 47 847,52 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом - 1 004,72 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 19 617,27 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Форум» Ларченко І.М. просить змінити рішення апеляційного суду Рівненської області від 19 червня 2015 року та зазначити у резолютивній частині рішення про стягнення боргу за кредитним договором у доларах США.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду Рівненської області від 19 червня 2015 року та залишити в силі рішення Здолбунівського районного суду від 27 квітня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Форум» Ларченко І.М. підлягає частковому задоволенню, а касаційна скарга ОСОБА_6 відхиленнюз таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_6 належним чином свої зобов'язання не виконав, а тому є підстави стягнути з нього на користь банку заборгованість за кредитним договором, з застосуванням положень ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_7 суд виходив з того, що договір поруки є припиненим в силу закону.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що порука за кредитним договором не припинена. Крім того, судом зазначено, що істотних обставин для зменшення пені місцевим судом наведено не було, а тому таке зменшення є безпідставним.

Стягуючи заборгованість за договором у національній валюті апеляційний суд виходив з того, що банк самостійно визначив таку заборгованість в еквіваленті у національній валюті за існуючим курсом на час подачі позову.

Проте, з такими висновками апеляційного суду погодитися не можна з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 06 березня 2006 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та відповідачем, було укладено кредитний договір № 0042/06/49-Z, згідно якого ОСОБА_6 було надано кредит у розмірі 15 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних з кінцевим терміном погашення 04 березня 2011 року.

Додатковою угодою № 1 від 13 січня 2010 року строк погашення кредиту продовжено до 04 березня 2014 року.

13 січня 2010 року було укладено договір поруки № 0042/10/16-Z/Р-1 із ОСОБА_7, згідно якого поручитель взяла на себе обов'язок в повному обсязі відповідати за зобов'язаннями боржника, які виникають з умов зазначеного кредитного договору.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 6-190цс15.

Апеляційний суд у порушення вимог ст. 212 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, та не врахував, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, у резолютивній частині рішення зазначається про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 статті 533 ЦК України.

Допущені судом неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, судове рішення суду апеляційної інстанції на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, не підлягає задоволенню касаційна скарга ОСОБА_6, виходячи з наступного.

Як вбачається з п. 4.1 договору поруки, вона припиняється, якщо кредитор протягом одного року з дня настання виконання зобов'язань за кредитним договором не пред'явить вимогу до поручителя.

Відповідно до частини першої статей 1, 6 та 11 ЦК України наявність або відсутність прав та обов'язків сторін, припинення, зміна або виникнення прав і обов'язків учасників правовідносин встановлюються та регулюються нормами матеріального права й договором.

Тому, установлюючи наявність, відсутність або припинення правовідносин між сторонами цивільного спору, визначаючись із видом цих правовідносин і з обсягом прав та обов'язків сторін у цих правовідносинах, установлюючи фактичні обставини справи щодо правовідносин сторін, суди повинні виходити з положень норми матеріального права, яка регулює зазначені правовідносини, та, вирішуючи спір, повинні встановити всі фактичні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору та які зазначені в нормі матеріального права, що регулює ці правовідносини.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Разом із тим за положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання в повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 26 листопада 2014 року № 6-75цс14.

Таким чином вірним є висновок апеляційного суду, що порука не припинилася, оскільки у кредитному договорі та у договорі поруки зазначена дата виконання зобов'язання - 04 березня 2014 року, в той час як з даним позовом банк звернувся 01 жовтня 2014 року.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Форум» Ларченко Ірини Миколаївни задовольнити частково.

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 19 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова
С.О. Карпенко Г.І. Мостова