РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/4176/15-ц

провадження у справі № 2/0285/62/16

29 лютого 2016 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді……….……Літвин О.О.

при секретарі……………..........ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до місцевої територіальної громади в особі Красилівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з усіма господарськими будівлями, який знаходиться в с. Красилівка, по вул. Червоноармійькій, 9 Новоград-Волинського району Житомирської області (далі Будинок).

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті ОСОБА_3, який помер 21.04.2014 року, відкрилась спадщина, що складається з Будинку. Як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлому.

Сторони в судове засідання не прибули.

Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Сільський голова Красилівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області в письмовій заяві до суду від 29.02.2016 року просив справу розглядати без його участі, при вирішенні якої поклався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.04.2014 року помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на Будинок, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, однак згідно погосподарської книги № 5 належав померлому.

За життя ОСОБА_3 розпорядився своїм майном, склавши 28.07.2009 року заповіт на імя позивача. Інших спадкоємців немає.

19.10.2015 року позивачем на Будинок було виготовлено технічний паспорт, з якого слідує, що він побудований в 1959 році та має наступні господарські будівлі: веранду, кухню, два сараї та вбиральню.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.10.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до чинного на час будівництва Будинку (1959 рік) законодавства, яке не повязувало виникнення права власності на житловий будинок у сільській місцевості із проведенням його реєстрації, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку та прийняття його в експлуатацію.

Як слідує з матеріалів справи, право власності на Будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном, оскільки за його життя законодавство не передбачало оформлення в сільських місцевостях свідоцтв про право власності на нерухоме майно та його державну реєстрацію, натомість облік особистих селянських господарств здійснювали сільські, селищні ради за місцем розташування нерухомого майна шляхом його реєстрації в погосподарських книгах.

Пунктом 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до набрання чинності цим Законом (тобто до 01.07.2004 року), визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Так як до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на Будинок, що залишився після смерті ОСОБА_3

Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 217 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1269 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями, який знаходиться в селі Красилівка Новоград-Волинського району Житомирської області по вул. Червоноармійській, 9, успадкований після смерті ОСОБА_3, померлого 21.04.2014 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О.О. Літвин