Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/5804/13-ц Головуючий у 1-й інст. Адамович О.Й. (ВССУ)
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Матюшенка І.В., Трояновської Г.С.,

секретаря судового

засідання Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 25 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а :

В червні 2013 року ПАТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 5 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОПТ Банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № ML-J01/071/2008. Згідно умов договору останній отримав кредит у розмірі 56 100 доларів США із встановленням плаваючої процентної ставки в розмірі 5,99% річних + FIDR. У забезпечення належного виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки № PML-J01/071/2008, згідно якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.

Згідно рішення суду про поділ майна подружжя вказана квартира перейшла у власність ОСОБА_2 Оскільки ОСОБА_5 свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, то Банк змушений звернутися до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

За наведених обставин, ПАТ «ОТП Банк» просив в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором № ML-J01/071/2008 від 05.09.2008 року звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PML-J01/071/2008 від 05.09.2008 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на праві власності.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 25 лютого 2014 року ПАТ «ОТП Банк» відмовлено в задоволенні позовних вимог.

У апеляційій скарзі ПАТ «ОТП Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «ОТП Банк», суд першої інстанції виходив, із того, що позивачем недотримано процедуру повідомлення позичальника про порушення ним зобов'язання.

Проте із таким висновком суду колегія суддів погодитися не може, оскільки він не відповідає встановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 5 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОПТ Банк» (далі Банк) та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № ML-J01/071/2008. Згідно умов договору останній отримав кредит у розмірі 56 100 доларів США із встановленням плаваючої процентної ставки в розмірі 5,99% річних + FIDR. При цьому, ОСОБА_5 зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № ML-J01/071/2008 05 вересня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки майна PML-J01/071/2008, згідно якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель вправі вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_5 належно не виконував, у зв'язку із чим станом на 17 травня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 55 684,48 доларів США, що еквівалентно 469 065 грн. 04 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 50498,26 доларів США, заборгованість за процентами за користування кредитом - 5 186, 22 доларів США , заборгованість по штрафним сенкціям - 21 439,89 доларів США.

Згідно із частиною 1 статті 4 Закону обтяження нерухомого майна підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 затверджено Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек, відповідно до статей 6, 25, 26 якого внесення до Реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою здійснюється реєстратором на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця та має всі його права й несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Згідно рішення суду про поділ майна подружжя, спірна квартира перейшла у власність ОСОБА_2, яка відповідно до вимог ст.23 Закону України „Про іпотеку" набула статусу іпотекодавця.

Під час переходу права власності на спірну квартиру до ОСОБА_2, спірна квартира була предметом іпотеки.

За таких обставин та з урахуванням положень ст.ст.1054, 530 ЦК України, ст.ст.12,23,35,38,39 Закону України „Про іпотеку" є всі підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки власником спірної квартири є ОСОБА_2, а тому колегія суддів задовольняє позов в частині вимог до ОСОБА_2, та відмовляє в його задоволенні до ОСОБА_3

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно ізстаттею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Отже, зазначеним Законом введено мораторій на примусове відчуження житлових приміщень, які є предметом іпотеки та забезпечують виконання зобов'язань позичальниками за валютними кредитами.

При цьому, мораторій на примусове відчуження житлових приміщень, які є предметом іпотеки та забезпечують виконання зобов'язань позичальниками за валютними кредитами, не може бути підставою для відмови у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки, а поширюється лише на виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, на його примусову реалізацію з прилюдних торгів в ході виконавчого провадження.

Тому, з урахуванням зазначених вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» колегія суддів вважає за необхідне виконання даного рішення зупинити до припинення дії вказаного Закону.

У відповідності до ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

В п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10 роз'яснено, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 15.07. 2015 року, скасовано рішення апеляційного суду Житомирської області від 29.09.2015 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.01.2016 року, скасовано рішення апеляційного суду Житомирської області від 13.10.2015 року, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Позивачем понесені судові витрати в сумі 8937 грн. 30 коп., а саме сплачений судовий збір за подання позову до суду першої інстанції в сумі 3 441 грн, за апеляційну скаргу - 1 720 грн. 50 коп., за касаційну скаргу - 2 557 грн. 80 коп., за касаційну скаргу - 1 218 грн.

З врахування вимог ст.88 ЦПК України та роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, колегія суддів стягує з ОСОБА_2 на користь позивча 8937 грн. 30 коп. судових витрат.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів ,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 25 лютого 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задовелення позову.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ML-J01/071/2008, укладеним 05 вересня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_5, що станом на 17 травня 2013 року становить 55 684, 48 доларів США, що еквівалентно 469 065 грн. 04 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 50498,26 доларів США, заборгованості по процентам - 5 186,22 доларів США, заборгованості по штрафним сенкціям - 21 439, 89 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 05 вересня 2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. за №16210, на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 51,85 кв.м., житловою площею 29,50 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2, шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження із особливостями, передбаченими Законом України „Про іпотеку", за початковою ціною продажу встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на даний вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3 відмовити.

Виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки зупинити на час дії Закону України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікацій номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 8937 грн. 30 коп. понесених судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді