Ухвала

іменем україни

6 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року,

встановила:

У лютому 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 3 жовтня 2006 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, остання отримала кредит у розмірі 9 920 грн на умовах визначених договором строком на 42 місяці.

Неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості, яка станом на 15 січня 2013 року становить 99 254, 12 грн та добровільно сплачена не була.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 3 жовтня 2006 року, яка станом на 15 січня 2013 року становить 69 595,68 грн та складається з: 9 670 грн заборгованість за кредитом, 34 723,10 грн заборгованість по процентам за користування кредитом, 20 000 грн заборгованість по пені, 500 грн штраф (фіксована частина); 4 702,58 грн штраф (процентна складова), та судовий збір у розмірі 992, 54 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від

27 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 3 жовтня 2006 року у розмірі 10 170 грн, та 102 грн судового збору, а всього 10 272 грн.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, керуючись положенням ст. 616 ЦК України, зазначав, що якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення, то суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

Проте з таким висновком погодитися не можна з огляду на наступне.

Установлено, що 3 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 9 920 грн зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на термін до 5 квітня 2010 року.

Згідно з умовами кредитного договору його складовою є Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт).

Відповідно до п. 4.2 умов надання споживчого кредиту, які є складовою кредитного договору, укладеного між сторонами при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених заявою та п. п. 3.2.2, 3.3.3 даних Умов, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від розмірі зазначеному у Тарифах та Заяві.

У силу статтей 526, 527, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Кодексу.

Вирішуючи спір, апеляційний суд застосував положення ст. 616 ЦК України про правові наслідки порушення зобов'язання з вини кредитора, яка дає право лише на зменшення розміру збитків, проте апеляційний суд повністю звільнив боржника від сплати за відсотками за користування кредитом, пені, процентної складової, штрафу, стягнення яких передбачено умовами кредитного договору.

Разом із тим, суд не врахував, що наведена норма передбачає право суду зменшити розмір збитків, а не звільнити від сплати сум.

Рішення суду мотивовано тим, що в порушення умов кредитного договору, боржник свої вимоги не виконує, допустив прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складається з: заборгованості за кредитом у усім 9 670 грн; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 34 723,10 грн, штрафу (фіксована частина) 500 грн, штрафу (процентна складова) 4 702,58 грн.

При цьому місцевим судом вірно зазначено, що нарахована позивачем пеня у розмірі 49 658,44 грн значно перевищує збитки, які завдані ПАТ КБ «ПриватБанк», а відтак у силі ч. 3 ст. 551 ЦК України підлягає зменшенню.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції вірно застосував положення ст. ст. 1049, 526, 527, 530, ч. 3 ст. 551 ЦК України, на підставі наданих сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), прийшов до правильного висновку, що між сторонами виникли зобов'язання, що випливають з кредитного договору. Оскільки відповідач виконував обов'язки, покладені кредитним договором неналежним чином, позивач має право на стягнення коштів в судовому порядку.

Під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, а тому рішення суду відповідає вимогам матеріального права.

Проте всупереч вимогам статей 303, 316 ЦПК України, апеляційний суд переоцінив наявні в справі докази, не витребував нових, не навів належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції та скасував законне рішення суду першої інстанції.

Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції відповідно до ч. 1 ст. 339 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2015 року скасувати, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська