АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/1416/14-ц Номер провадження 22-ц/786/241/16Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Карнауха П.М..

Суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.

при секретарі Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 липня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 липня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Банк «Форум» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, 18 квітня 1954 року нродження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», ідентифікаційний код 21574573 заборгованість за кредитним договором № 0095/07/25-Z від 16 листопада 2007 року в розмірі 60550 доларів 99 центів США та 25748,59 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів та 5000,00 грн. штрафу за не проведення страхування предмету застави.

Вирішено питання стягнення судового збору.

Розяснено порядок перегляду заочного рішення та порядок оскарження.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 07 грудня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 липня 2014 року у справі 3 541/1416/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Розяснено право на оскарження заочного рішення в загальному порядку.

В апеляційній скарзі, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, відповідач ОСОБА_2 прохає скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи через оголошення у пресі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників відповідача, позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Місцевим судом вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між Акціонерним комерційним банком «Форум» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0095/07/25- Z від 16 листопада 2007 року на споживчі цілі строком користування по 15 листопада 2017 року, зі сплатою 13,0% річних за користування Кредитними коштами

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3., 2.2., 2.3., 2.5. Кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику за умови забезпечення, строковості, повернення та плати за користування

Згідно із п.п. 2.3.-2.7. Кредитного договору ОСОБА_2 зобов'язалася здійснювати повернення кредитних коштів згідно графіку, що є додатком до договору (а.с.9,10).

З метою виконання умов Кредитного договору Банком 16.11.2007 року з позичкового рахунку позичальника №1279 було видано ОСОБА_2 через касу Банку відповідно до Заяви на видачу готівки № 231556 від 16 листопада 2007 року 60000 доларів США (а.с.16).

У якості забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 по кредитному договору 16 листопада 2007 року Банк та ОСОБА_3 уклали договір поруки №0095/07/25-Z/S-2 .

У відповідності до п. п. 1.1., 2.1. 3,1. Договору поруки відповідачі зобов'язалися солідарно відповідати в повному обсязі перед Позивачем по зобов'язаннях позичальника передбачених Кредитним договором (а.с.17)

В період дії договору між позичальником, між Банком та ОСОБА_2 укладалися додаткові угоди щодо умов Кредитного договору, з умовами яких був ознайомлений поручитель ОСОБА_5 та погоджувався з їх умовами, а також укладали додаткові угоди до договору поруки (а.с.11-15,18,19).

Пунктом 3.2.2. Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов договору Позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Таке стягнення відповідно до п. 5.3 Кредитного договору може бути проведено за умови вручення під розписку або надіслання рекомендованим листом Позичальнику письмової вимоги про повернення кредиту та сплату процентів. В разі невиконання вимоги щодо сплати коштів протягом 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги Позивач набуває права на звернення стягнення на заставлене майно.

З метою дострокового стягнення коштів, на виконання п.5.3. Кредитного договору та п.2.3. Договору поруки Позивач повідомив Відповідачів про наявність заборгованості за Кредитним договором, необхідність її погашення, надіславши на їх адресу Вимогу № 200/3.7/3000 від 16.04.2014 року щодо дострокового погашення заборгованості, яка отримана відповідачами 18.04.2014 року.

Проте заборгованість перед Позивачем до часу звернення до суду не погашена (а.с.24,25).

За наявним у справі розрахунком, сума кредиту, сплачена позичальником ОСОБА_2, складає 10956,75 долари США.

Розмір процентної ставки за користування кредитними коштами за період з 16.11.2007 р. по 16.11.2009 р. 13,00% річних, 17.11.2009 р. по 16.11.2011 р. 10,00 % річних; з 17.11.2011 р. 13,00% річних.

Сума нарахованих процентів за користування кредитними коштами за період з 16.11.2007 р. по 16.11.2009 р. складає 14554,34 долари США з розрахунку 13.00% річних, з 17.11.2009 р. по 16.11.2011 р. 10228,59 долари США з розрахунку 10,00% річних; 17.11.2011 р. - 16265,39 долари США, з розрахунку 13,00% річних. Всього 41048,32.

Сума процентів, сплачена позичальником складає 29540,58 доларів США. Курс НБУ 11,730460 грн. (а.с. 6-8).

Загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором станом на 23.05.2014 року (період розрахунку з 23.05.2013 р. по 22.05.2014 р.) (без штрафних санкцій) становить 60550,99 доларів США та складається з 49043,25 доларів США заборгованості за кредитом (з них, прострочена заборгованість - 9896,00 доларів США, поточна заборгованість - 39147,25 доларів США), 11507,74 долари США заборгованості по сплаті процентів (з них, прострочена заборгованість - 11118,12 доларів США, поточна заборгованість - 389,62 долари США).

Сума пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами за період з 23.05.2013 р. по 22.05.2014 р. становить 2 195,02 долари США (1086,03 долари США та 1108,99 долари США відповідно), що еквівалентно в перерахунку на гривню 25748 грн. 59 коп.

У відповідності до п.4.4 кредитного договору відповідачу нарахований штраф за не проведення страхування предмету застави на користь банку в розмірі 5000,00 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості становить 60550,99 доларів США та 30748,59 грн.

Ухвалюючи заочне рішення про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за договором кредиту, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності підстав для задоволення позову у повному обсязі, що відповідає обставинам справи та наявним у справі доказам, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно.

Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Таким чином, порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане .

Відповідно до п.4.1. Кредитного договору Позичальник зобов'язався за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів сплачувати пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до п. 4.4 Кредитного договору Позичальник зобов'язався сплачувати штраф у розмірі 5000,00 грн. за порушення зобов'язання, передбачених п 3.3 Кредитного договору, в т.ч. за не проведення страхування предмету застави на користь Банку (п.3.3.7.).

Встановивши зазначені обставини справи, здійснивши системний аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та солідарно стягнув з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 0095/07/25-Z від 16 листопада 2007 року в розмірі 60550 доларів 99 центів США, 25748,59 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів та 5000,00 грн. штрафу відповідно до п.4.4. кредитного договору за не проведення страхування предмету застави.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду.

Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність суми боргу, що підлягає стягненню. спростовуються наявним у справі розрахунком заборгованості, аналіз якого наведений вище, та з якого вбачається сума наданого та сплаченого відповідачем кредиту, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами по періодах, сума нарахованих процентів за користування кредитними коштами та сплачених позичальником процентів, поточна та прострочена заборгованість за сумою кредиту та процентами, а також наведено розмір пені, що підлягає стягненню (а. с. 6-8).

Окрім того, до заперечень на апеляційну скаргу позивачем надано детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 0095/07/25-Z від 16 листопада 2007 року станом на 23 травня 2014 року, згідно якого заборгованість ОСОБА_2 по кредиту за період з 16.11.207 р. по 22.05.2014 р. складає 49043,25 доларів США. Підлягало до сплати процентів у сумі 41048,32 долари США, сплачено процентів на суму 29540,58 долари США, непогашений залишок по нарахованим процентам за цей же період складає 11507,74 долари США (41048,32-29540,58=11507,74). Сума пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом та процентами за період з 23.05.2013 р. по 22.05.2014 р. становить 2 195,02 долари США (1086,03 долари США та 1108,99 долари США відповідно), що еквівалентно в перерахунку на гривню 25748 грн. 59 коп. (т. 1 а.с.239-241). В наведеному розрахунку відображено здійснені позичальником платежі з повернення кредиту та процентів. Наданий позивачем розрахунок сумнівів у колегії суддів не викликає, відповідачами не спростований, власного розрахунку відповідачами не надано.

Заява відповідача про застосування строків позовної давності не приймається до уваги колегії суддів з огляду на наступне.

За змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Оскільки стаття 267 ЦК України є нормою матеріального права суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України при розгляді справи № 6-780 цс 15 від 30 вересня 2015 року.

Як убачається з матеріалів справи, рішення суду від 16 липня 2014 року постановлено при заочному розгляді, у відсутність відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, які про застосування строків позовної давності до винесення судом заочного рішення не заявляли.

З урахуванням вищенаведеного суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву ОСОБА_2 про застосування строків позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду та зводяться до незгоди з судовим рішенням.

Таким чином, суд першої інстанції повно та обєктивно встановив фактичні обставини справи і дав їм належну правову оцінку, дослідив надані сторонами докази, на підставі яких прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального права відповідно до характеру правовідносин, що склалися між сторонами та в межах заявлених позовних вимог.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, відхилити.

Заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 липня 2014 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

ЗГІДНО: Суддя Апеляційного

суду Полтавської області ОСОБА_1