Справа № 152/298/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 березня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Носиківська сільська рада Шаргородського району Вінницької області,

встановив:

18.02.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Зазначив, що 12.05.2004 року померла його бабка ОСОБА_2, яка по 25.08.2000 року проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

В кінці 2000 року ОСОБА_2 переїхала на постійне місце проживання до США, в м. Такома округу Пієрс штату Вашингтон, де й проживала до дня смерті.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

Він є спадкоємцем означеного спадкового майна після смерті ОСОБА_2 за заповітом.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини було встановлено розбіжності при написанні імені спадкодавця в державному акті на право власності на земельну ділянку та в свідоцтві про смерть, у звязку із чим у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Зокрема, в свідоцтві про смерть спадкодавець значиться як «Білокінна Віталіна Адвертівна», а в державному акті як «Білокінна Вітоліна Адвертівна».

Просить встановити факт належності державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН №008206, виданого 20.01.2002 року Носиківською сільською радою Шаргородського району Вінницької області на імя «Білокінної Вітоліни Адвертівни» ОСОБА_2, яка померла 12.05.2004 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заяву, зсилаючись на ті самі обставини. Просив встановити факт належності державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН №008206, виданого 20.01.2002 року Носиківською сільською радою Шаргородського району Вінницької області на імя «Білокінної Вітоліни Адвертівни» його бабусі ОСОБА_2, померлій 12.05.2004 року. Суду пояснив, що спадкодавець ОСОБА_2 при житті написала заповіт, відповідно до якого заповіла йому все належне їй майно. За паспортом бабуся значиться по імені «Віталіна». Проте, при видачі державного акту сільська рада допустила помилку в написанні імені бабусі, внаслідок чого він не може оформити спадщину, тому встановлення даного факту має для нього юридичне значення.

Представник Носиківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не зявився, від Носиківського сільського голови 02.03.2016 року надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи, заперечень щодо задоволення заяви сільська рада не має (а.с.19).

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20.01.2002 року Носиківською сільською радою Шаргородського району Вінницької області видано на імя ОСОБА_2 державний акт на право власності на землю серії ІІІ-ВН №008206, на підставі рішення 17 сесії 3 скликання Носиківської сільської ради народних депутатів від 27.12.2001 року. При цьому, при видачі даного правовстановлюючого документа допущено помилку і вказано, що він видається на імя «Білокінної Вітоліни Адвертівни».

Зазначений факт в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника, показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_3 суду показав, що проживав по сусідству із ОСОБА_2, яка при житті працювала робітницею у птахівнику сільськогосподарських підприємств сіл Андріївки та Носиківки Шаргородського району, мала право на земельний пай, отримувала відповідний сертифікат, а потім державний акт на право власності на землю. Йому достовірно відомо, що імя бабусі заявника «Віталіна» і що в державному акті на право власності на землю допущена помилка в написанні імені останньої.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що ОСОБА_2 та він проживали по сусідству протягом двадцяти років. ОСОБА_2 бабуся заявника, померла 12.05.2004 року у США, куди виїхала незадовго до смерті. Йому достовірно відомо, що імя бабусі заявника ОСОБА_2, а також відомо, що вона працювала робітницею у птахівнику в місцевому колгоспі, до якого входили два села Андріївка та Носиківка. ОСОБА_2 мала право на земельну ділянку, їй було видано державний акт, проте, в ньому допущено помилку при написанні імені спадкодавця «Вітоліна» замість «Віталіна».

Також, даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 державного зразка штату Вашингтон №1963 від 17.05.2004 року (а.с.6), письмовий переклад тексту якого з англійської мови на українську мову зроблено перекладачем ОСОБА_5 та засвідчено нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, в якому померла зазначена як ОСОБА_2, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с.7-9); довідкою, виданою виконавчим комітетом Носиківської сільської ради від 09.02.2016 року за №333, з якої вбачається, що ОСОБА_2, до 25.08.2000 року постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10); копією заповіту ОСОБА_2 від 25.10.2000 року, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні, відповідно до якого остання зробила заповітне розпорядження на випадок своєї смерті на імя онука ОСОБА_1, заповіт не змінено і не скасовано (а.с.11); копією державного акту на право приватної власності на землю, що виданий ОСОБА_2, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні (а.с.12); копією паспорту померлого спадкодавця, в якому спадкодавець значиться як ОСОБА_2 (а.с.13); постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.02.2016 року (а.с.14).

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини, так як завідуючою Шаргородською ДНК Вінницької області ОСОБА_6 відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із допущеними помилками в написанні імені спадкодавця у державному акті на землю та в свідоцтві про смерть, про що винесено постанову про відмову від 05.02.2016 року (а.с.14).

Керуючись ст.ст.3, 213-215, 218, 223, 234-235 ЦПК України, на підставі п.6 ст.256 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН №008206, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №261 на право власності на земельну ділянку площею 2,91 га, що розташована на території Носиківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий 20.01.2002 року Носиківською сільською радою Шаргородського району Вінницької області на підставі рішення 17 сесії 3 скликання Носиківської сільської ради народних депутатів від 27.12.2001 року на імя «Білокінної Вітоліни Адвертівни», належить ОСОБА_2, яка померла 12.05.2004 року.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя