29.02.2016 Єдиний унікальний № 371/1785/15-ц
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2/371/ 14 /16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

29 лютого 2016 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Харченко І.С.,

за участі

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача до досягнення дочкою двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що їх з відповідачем дочка навчається на 2 курсі Національного університету «Києво-Могилянська академія», ІV - рівня акредитації, напрям підготовки - філософія, факультет гуманітарних наук, освітньо-кваліфікаційний рівень-бакалавр, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

21 січня 2016 року на адресу суду надійшла заява позивача, у якій остання змінила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх повнолітньої дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі, яка складає 1083 гривні (1/2 від 2166 грн.) щомісячно на період її навчання.

У судовому засіданні позивач підтримала змінені позовні вимоги, просила їх задовольнити, оскільки їй невідомо чи має відповідач регулярні доходи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом надсилання повістки про виклик до суду за місцем проживання, причини неявки до суду не повідомив.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позивачем позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Згідно з ст. 169 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи відповідача, не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки в судове засідання повторно не з'явився відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, тому суд на підставі ст. 224-225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи та прийняття по ній заочного рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, 05 лютого 2003 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ОК № 101674, виданим повторно 14 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 11.

Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана обставина підтверджуються свідоцтвом про народження НОМЕР_2, виданим повторно 24 квітня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилося вісімнадцять років.

В даний час ОСОБА_3 являється студенткою 2 курсу денної форми навчання Національного університету «Києво-Могилянська академія», ІV рівня акредитації, термін її навчання закінчується 28 червня 2018 року. Вказана обставина підтверджуються довідкою № 249, виданою деканом факультету М.Л. Ткачук 03 вересня 2015 року.

Відповідно до копії договору про надання освітніх послуг від 11 серпня 2014 року № ФС 15.01.14, укладеного між Національним університетом «Києво-Могилянська академія» та ОСОБА_1 (далі - Договір), навчання ОСОБА_3 в зазначеному освітньому закладі здійснюється на платній основі.

Згідно з п. 3 вказаного Договору, загальна вартість навчання ОСОБА_3 становить 66 000 гривень 00 копійок, вартість навчання за один навчальний рік становить 16 500 гривень 00 копійок (а.с. 50).

Відповідно до копії рахунку, вартість проживання ОСОБА_3 у гуртожитку Національного університету «Києво-Могилянська академія» становить 2750 гривень за навчальний рік.

Тобто у зв'язку із навчанням у Національному університеті «Києво-Могилянська академія» ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги в розмірі 19250 гривень на навчальний рік (2750+16500=19250), а отже на один навчальний місяць вона потребує матеріальної допомоги в розмір 1604 гривні 16 копійок (19250:12=1604,16).

В уточненій позовній заяві зазначено, що позивач здійснює витрати пов'язані з купівлею ОСОБА_3 їжі в розмірі 1500 гривень на місяць, одягу біля 300 гривень на місяць, витрати по оплаті дороги з міста Києва до міста Миронівка в розмірі 200 гривень в місяць, купівлі проїзного квитка по місту Київ в розмірі 210 гривень в місяць, та інші витрати (інтернет, ліки, телефон) в розмірі 200 гривень у місяць, а разом 2410 гривень на місяць.

Тобто у зв'язку із навчанням у Національному університеті «Києво-Могилянська академія» ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги на побутові потреби в розмірі 2410 гривень на місяць.

Разом ОСОБА_3 у зв'язку із навчанням у Національному університеті «Києво-Могилянська академія» потребує матеріальної допомоги в розмірі 4014 гривень 12 копійок (2410+1604,16=4014,12).

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, якщо існує необхідність у матеріальній допомозі дочці, яка після виповнення вісімнадцяти років навчається у навчальному закладі, то батьки зобов'язані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови продовження її навчання у навчальному закладі.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, у даному випадку це ОСОБА_1.

За правилом, встановленим статтею 188 Сімейного кодексу України, єдиною підставою для звільнення батька від аліментного обов'язку є високий матеріальний рівень доходів дитини, який забезпечує задоволення її потреб за рахунок власних коштів. У даному випадку така підстава відсутня.

З викладеного слідує, що наявні юридичні факти, що зобов'язують відповідача до сплати аліментів: досягнення дочкою віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження нею навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 6 ст. 7 Сімейного кодексу України жінка та чоловік мають рівні обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, а отже надання матеріальної допомоги (аліментів) їх дочці у зв'язку із її навчанням у Національному університеті «Києво-Могилянська академія» є спільним обов'язком як позивача так і відповідача.

Таким чином, суд вважає, що відповідач на рівні з позивачем повинен брати участь в утриманні його повнолітньої доньки, а отже сплачувати матеріальну допомогу (аліменти), в розмірі 1/2 місячної потреби його доньки, яка становить 2007 гривень 06 копійок (4014,12:2=2007,06).

В уточнених позовних вимогах, позивач просить суд стягнути на її користь в якості матеріальної допомоги (аліментів) на утримання їх з відповідачем спільної доньки 1083 гривні, тобто вказана сума не перевищує 1/2 від потреб їх доньки (є меншою), які вона має у зв'язку із навчанням в Національному університеті «Києво-Могилянська академія».

За правилами статті 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідачем заперечень на позов не подано, не повідомлено суд про наявність обставин, передбачених ст. 182 Сімейного Кодексу України, які мають братися судом до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину, зокрема щодо його незадовільного стану здоров'я, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення, а тому суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти в розмірі, зазначеному позивачем.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на відсутність даних про наявність у відповідача регулярного доходу, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати позивачу матеріальну допомогу (аліменти) на утримання їх повнолітньої доньки ОСОБА_3 у зв'язку із її навчанням у Національному університеті «Києво-Могилянська академія» у твердій грошовій сумі - 1083 гривень щомісячно, починаючи із 15 жовтня 2015 року до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, за умови її навчання у зазначеному навчальному закладі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, ст. ст. 7, 181 - 182, 184, 191, 198 - 201 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 1, 4, 10, 11, 15, 57 - 60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 231, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, матеріальну допомогу (аліменти) на утримання їхньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 1083 (одна тисяча вісімдесят три) гривні щомісячно, починаючи із 15 жовтня 2015 року до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку, за умови її навчання у Національному університеті «Києво-Могилянська академія».

3.Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави Україна судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок.

4.Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

5.Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

6.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

7.У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у апеляційному порядку.

8.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

9.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис А.С. Поліщук

Згідно з оригіналом

Суддя А.С. Поліщук