Справа № 463/4463/15-ц
Провадження №2/463/384/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача Косаняк С.С.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Косаняк Світлани Степанівни, треті особи Держаний нотаріус Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Павлишин Олена Петрівна, ОСОБА_5, Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання дій щодо отримання і ведення спадкової справи незаконними, скасування акту прийому-передачі спадкової справи, повернення матеріалів спадкової справи, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання незаконними дій приватного нотаріуса Косаняк С.С. щодо отримання та ведення спадкової справи № 57029966; скасування акту прийому-передачі спадкової справи від 27.02.2015р. спадкодавця ОСОБА_3 та повернення її у Сьому Львівську державну нотаріальну контору до державного нотаріуса Павлишин О.П. Також просить вважати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом спадкодавця ОСОБА_3, видані приватним нотаріусом Косаняк С.С.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.08.2014р. в авіакатастрофі повітряного судна АН-12 ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс», що сталась в районі аеропорту Таманрассет (Алжир) трагічно загинув ОСОБА_3 В середині січня 2015р. на її адресу ПАТ «Україна-Аероальянс» скерувала нотаріальну завірену копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3, яка легалізована консулом України в Алжирі. Оригінал такого свідоцтва за дивних обставин авіакомпанія скерувала колишній дружині покійного ОСОБА_5, будучи при цьому обізнаною, що шлюб між ними на час смерті був розірваний. 26.01.2015р. звернулась у Сьому Львівську державну нотаріальну контору до державного нотаріуса Павлишин О.П. з приводу відкриття спадщини. Згідно з проведеною перевіркою, на момент такого звернення спадкова справа спадкодавця ОСОБА_3 не відкривалась, на підставі чого нотаріус відібрала у неї письмову заяву про прийняття спадщини та завела спадкову справу. В подальшому, 27.02.2015р. до неї зателефонувала відповідач та повідомила, що спадкова справа знаходиться в неї та заведена вона 31.12.2014р. на підставі заяви колишньої дружини померлого третьої особи у справі ОСОБА_5 Державний нотаріус в свою чергу у телефонній розмові повідомила, що заведена нею спадкова справа передана відповідачу згідно акту прийому-передачі від 27.02.2015р., оскільки остання швидше її завела. Всупереч вимогам закону відповідач відкрила спадкову справу не перевіривши оригіналу свідоцтва про одруження, який вилучено Залізничним районним судом м. Львова під час вирішення справи про розлучення; не внесла у спадковий реєстр по-батькові спадкодавця та не звернулась із запитом у житлово-експлуатаційну контору за останнім місцем проживання померлого, а також в органи ДФС щодо встановлення точних анкетних даних особи спадкодавця. Внаслідок таких порушень, вважає дії відповідача щодо відкриття та ведення спадкової справи незаконними, а акт прийому передачі спадкової справи та свідоцтва про право на спадщину за законом, що видані приватним нотаріусом - недійсними, з приводу чого пред'явила згаданий позов.

Представник позивача згідно належної довіреності від 10.01.2014р. ОСОБА_1 підтримав вимоги своєї довірительки. Крім вищенаведеного, додатково пояснив що на даний час останній, як спадкоємцю першої черги за законом відповідачем не видається свідоцтво про право на спадщину. Тому, з метою захисту спадкових прав своєї довірительки позов просить задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечила, оскільки заводила спадкову справу за заявою ОСОБА_5, яка діяла не від власного імені, а як законний представник малолітнього сина спадкодавця ОСОБА_6, який згідно з законом є спадкоємцем першої черги. В свою чергу, під час вирішення питання про відкриття спадкової справи ОСОБА_6 було подано належно засвідчений документ про смерть особи, що давало достатні підстав для відкриття спадкової справи. Оскільки смерть спадкодавця зареєстрована на території іншої держави, і в оригіналі документу про смерть, виданого такою державою не було зазначено по-батькові спадкодавця, такі відомості відповідно не вносились і до спадкового реєстру. Витребувавши всі необхідні документи в процесі прийняття спадщини, після встановленого законом строку видала на ім'я малолітнього спадкоємця свідоцтво про прийняття спадщини у виді вкладу в розмірі 50 000 грн. Інші свідоцтва видати не взмозі, оскільки відносно спадкового майна, на яке може бути видано такі свідоцтва наявні судові спори. Тому, не вбачає в своїх діях порушень чинного законодавства, внаслідок чого позов не підлягає до задоволення, про що і просить суд ухвалити рішення.

Треті особи у справі в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Третя особа ОСОБА_5 під час розгляду справи попереднім складом суду надала письмові пояснення та заперечення проти позовних вимог, згідно з якими, подаючи до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини керувалась виключно інтересами малолітнього сина покійного, який відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Вона в свою чергу, є його єдиним законним представником. Вказаний позов вважає безпідставним, оскільки представник позивача у справі, який є сином позивача та братом покійного переслідує власні майнові інтереси, оскільки сама позивач неодноразово заявляла про відсутність майнових претензій до спадкової маси. Боячись за власне життя та здоров'я, діючи під психічним та фізичним насильством з боку представника позивача вимушена підписувати різного роду позови, хоча в дійсності їх не підтримує. Безпосередньо після смерті колишнього чоловіка, представник позивача самоусунувся від проведення поховання внаслідок чого вимушена була зробити це самостійно. Звернулась до нотаріуса 31.12.2014р., оскільки в намірах представника позивача було успадкувати все майно, що належало покійному обмеживши в праві на спадкування її малолітнього сина. Крім цього, спадкова маса набута покійним за час перебування з нею у шлюбі, внаслідок чого у неї також наявні щодо нього майнові права. Просила справу розглядати у її відсутності з врахуванням наведеної вище позиції. Інші представники третіх осіб причин своєї неявки суду не повідомили. За погодженням з учасниками процесу суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності на підставі зібраних доказів, обсяг яких є достатнім для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з представленої суду належним чином завіреної копії спадкової справи (а.с.43-120), в авіакатастрофі повітряного судна АН12 «ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» в м. Таменрассето Алжирської Народної Демократичної Республіки 30.08.2014р. помер ОСОБА_3, який був батьком малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1., що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.49).

Також, згідно копії свідоцтва про народження (а.с.91), покійний є сином позивача, а згідно копії рішення Залізничного районного суду м. Львова від 31.01.2014р. (а.с.59), колишнім чоловіком ОСОБА_5, шлюб між якими укладався 03.02.1996р. та цим рішенням був розірваний.

На підставі заяви ОСОБА_5 від 31.12.2014р. (а.с.46), яка діяла від імені малолітнього ОСОБА_6, відповідачем приватним нотаріусом Косаняк С.С. цього ж дня заведено спадкову справу, що стверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи на спадкодавця ОСОБА_7 (а.с.62).

Крім цього, на підставі заяви позивача від 26.01.2015р. (а.с.71) спадкову справу на спадкодавця ОСОБА_3 також відкрито державним нотаріусом Сьомої Львівської державної нотаріальної контори, що стверджується витягом про її реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.01.2015р. (а.с.78).

Згідно акту прийому-передачі від 26.02.2015р. (а.с.68), спадкова справа, заведена державним нотаріусом передана відповідачу.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом, як це передбачено ч. 1 ст. 1222 ЦК України можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За правилами ст. 1261 ЦК України позивач, а також малолітній ОСОБА_6 відносяться до спадкоємців першої черги за законом.

Здійснення права на спадкування регулюється Главою 87 Книги Шостої ЦК України. Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч. ч. 2-4 ст. 1273 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Як вбачається зі змісту заяви про прийняття спадщини, що 31.12.2014р. подавалась відповідачу (а.с.46) і на підставі якої останньою заведена спадкова справа, ОСОБА_5 діяла не від власного імені, а від імені малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Підпунктом 1.2 п. 1 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом МЮУ № 296/5 від 22.02.2012р. визначено, що при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України - пп. 1.5 п. 1 Глави 10 Розділу ІІ Порядку.

Під час відкриття спадкової справи відповідачу подано відповідний акт про смерть ОСОБА_3, засвідчений консулом Посольства України в Алжирській Народній Демократичній Республіці (а.с.51), а також подано засвідчений консулом переклад такого документа (а.с.73).

З огляду на викладене, оскільки заведення спадкової справи відповідачем проводилось на підставі заяви законного представника малолітнього спадкоємця, що відповідає вимогам закону і зокрема ч. 4 ст. 1269 ЦК України, а до такої заяви додано належний документ про реєстрацію смерті спадкодавця, суд не вбачає правових підстав для відповідача відмовляти ОСОБА_5 у прийняті її заяви. Як наслідок, дії відповідача з прийняття такої заяви і заведення на підставі неї спадкової справи є правомірними, в результаті чого відповідна позовна вимога не може бути задоволеною та підлягає відхиленню.

Мотиви позовної заяви про те, що дії відповідача є неправомірними через заведення спадкової справи без зазначення в спадковому реєстрі по-батькові спадкодавця слід визнати неспроможними.

Згідно пп. 2.2.1 п. 2.2 Розділу ІІ Положення про спадковий реєстр, затвердженого Наказом МЮУ № 1810/5 від 07.07.2011р., про спадкодавця до Спадкового реєстру вносяться, серед іншого, відомості про його прізвище та ім'я. Відомості про його по-батькові вносяться лише за наявності.

Оскільки в документі про смерть який подавався нотаріусу (а.с.73) відсутні відомості про по-батькові спадкодавця, приватний нотаріус не порушив вимоги закону, завівши спадкову справу не внісши до реєстру таких даних. Не направлення запитів до компетентних органів щодо встановлення точних анкетних даних спадкодавця не спростовує висновків суду, оскільки необхідність вчинення таких дій при заведенні спадкової справи законодавством не передбачено.

Відповідно до пп. 2.7 п. 2 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при встановленні факту одночасного відкриття декількох спадкових справ, спадкові справи, відкриті з порушенням вимог ст. 1221 ЦК України, повинні бути передані за належністю нотаріусу, до компетенції якого входить ведення цієї спадкової справи.

Враховуючи, що обидві спадкові справи були заведені за місцем відкриття спадщини в межах Львівського міського нотаріального округу, (останнє місце проживання спадкодавця згідно довідки про склад сім'ї та прописку (а.с.54) є м. Львів, вул. Широка, 73/35) тобто без порушень вимог ст. 1221 ЦК України, справа що заведена пізніше правомірно була передана державним нотаріусом приватному, що в поєднанні з правомірністю дій відповідача при заведенні спадкової справи виключає можливість задоволення вимоги про скасування акту прийому-передачі.

Вимогу, яка в позовній заяві сформульована у виді вважати недійсними свідоцтва про право на спадщину, що видані відповідачем суд також відхиляє як необґрунтовану. По-перше, такий спосіб захисту нормами цивільного законодавства не передбачено, а по-друге, єдиним свідоцтвом, яке видано відповідачем згідно матеріалів спадкової справи є свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з грошових коштів сумі 50 000 грн. (а.с.102). Таке свідоцтво видано 05.03.2015 року на ім'я малолітнього спадкоємця померлого - сина ОСОБА_6, якому належить 1/2 частки від цієї спадкової маси. Доказів про відсутність в малолітнього права на спадщину або її частину ні позивач, ні представник позивача суду не надали.

Таким чином, позовні вимоги слід залишити без задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10,60,61,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 1216, 1217, 1221, 1222, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Косаняк Світлани Степанівни, треті особи Держаний нотаріус Сьомої Львівської державної нотаріальної контори Павлишин Олена Петрівна, ОСОБА_5, Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання дій щодо отримання і ведення спадкової справи незаконними, скасування акту прийому-передачі спадкової справи, повернення матеріалів спадкової справи, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.