Ухвала

іменем україни

23 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4, ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - на ухвалу судді апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2015 року позов задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 25 лютого 2008 року № IFDWGA000000024 в розмірі 32 792,99 дол. США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 14 лютого 2013 року становить 262 015 грн 99 коп., звернуто стягнення на житловий будинок загальною площею 183,20 кв. м, житловою площею 76,90 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки (на підставі договору іпотеки від 25 лютого 2008 року № IFDWGA000000024) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки.

Виселено ОСОБА_3 з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, зі зняттям з реєстрацій його обліку у територіальному органі Державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного будинку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник ОСОБА_4, ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - подав на нього апеляційну скаргу.

Ухвалою судді апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, ОСОБА_3 - ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи представнику ОСОБА_4, ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2015 року, апеляційний суд виходив з того, що підстави для поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення, які зазначені заявником у його заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, не є поважними.

Проте таких висновків апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

За положеннями статей 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією з основних засад судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і, таким чином, закріплені гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що 14 серпня 2015 року судом першої інстанції ухвалено рішення.

ОСОБА_4, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_5 не були присутніми у судовому засіданні 14 серпня 2015 року. Копію судового рішення від 14 серпня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 отримали 29 вересня 2015 року, представник заявників отримав копію судового рішення 09 жовтня 2015 року.

19 жовтня 2015 року представник ОСОБА_4, ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - подав до суду першої інстанції апеляційну скаргу на рішення суду від 14 серпня 2015 року.

Ухвалою судді апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 листопада 2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, ОСОБА_3 - ОСОБА_5 залишено без руху та надано апелянту строк п'ять днів з дня отримання копії ухвали для виправлення недоліків - подання доказу про сплату судового збору в сумі 2 882 грн 17 коп. та тридцять днів для подання клопотання про поновлення строку із зазначенням причин пропуску строку.

Копію ухвали судді апеляційного суду від 05 листопада 2015 року про залишення без руху апеляційної скарги представника ОСОБА_4, ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14 серпня 2015 року належним чином вручено 10 листопада 2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

На виконання вимог вказаної ухвали 18 листопада 2015 року представник ОСОБА_4, ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - подав до апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору на суму 2 882 грн 17 коп. та копію наказу ТзОВ «УНІПЛИТ» від 28 жовтня 2015 року № 276, в якому зазначено про відрядження менеджера ВЛР ОСОБА_4 в Турійське ЛГ, Ковельське ЛГ, Ратно ЛГ, Шацьке ЛГ, Коростенське ЛГ, Житомир ЛГ, Іллінці ЛГ, Вінниця ЛГ, Хмільник ЛГ, Шепетівка ЛГ, Хмельницький ЛГ, Тернопіль ЛГ, Івано-Франківськ ЛГ, Коломия ЛГ, Надвірна ЛГ, Калуш ЛГ для укладення договорів терміном на 11 днів - з 29 жовтня 2015 року.

Визнавши причину пропуску строку на апеляційне оскарження неповажною, апеляційний суд не врахував, що ч. 2 ст. 222 ЦПК України саме на суд покладений обов'язок видати копію повного тексту рішення особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення рішення. Проте у справі не міститься даних про видачу представнику заявника повного тексту рішення суду першої інстанції негайно після проголошення рішення.

При цьому ЦПК України не містить вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку; вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Суд апеляційної інстанції не дав належної оцінки доводам представника ОСОБА_4, ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - з точки зору дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене ухвалу суду апеляційної інстанції відповідно до вимог п. 2 ст. 342 ЦПК України необхідно скасувати та передати питання про відкриття апеляційного провадження на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4, ОСОБА_3 - ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2015 року скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана