Справа № 488/883/16-ц
Номер провадження 2-о/489/116/16
РІШЕННЯ

Іменем України

08 листопада 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 (далі-заявник), заінтересована особа - Миколаївська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив

В лютому 2016 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заявник разом з його дядьком проживали разом однією сім'єю. Вказує, що після смерті його дядька відкрилась спадщина, спадкоємцем за заповітом якої є заявник. Звернувшись з питанням оформлення своїх спадкових прав, заявник отримав усне роз'яснення, що ним пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Заявник просив суд встановити факт його проживання разом з ОСОБА_2 однією сім'єю у будинку №103/1 по пров. Нахімова у м. Миколаєві на час відкриття спадщини - 15.07.2015.

Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник зацікавленої особи надіслав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ФП №224705 ОСОБА_2 помер 15.07.2015.

Відповідно до заповіту від 16.02.1988 ОСОБА_2 заповів належний йому автомобіль, а також грошову оцінку гаража в автогаражному кооперативі "Металург" своїй матері ОСОБА_3, а грошовий вклад ощадкасі з належними процентами - ОСОБА_4

Згідно з заповітом від 07.12.2007 ОСОБА_2 заповів все належне йому майно ОСОБА_1

Відповідно до довідки від 24.02.2016 заявник проживав разом з ОСОБА_2 з початку березня 2015 року і до смерті останнього 15.07.2015 і проживає по теперішній час за цією адресою. В період проживання заявник здійснював догляд за хворим та вів господарство.

Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлення спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник займався організацією похорон та проведенням похорон ОСОБА_2, на підтвердження чого надав суду договір-замовлення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердив, що заявник постійно проживав зі спадкодавцем до смерті та здійснював догляд за ним.

Заявником надано договір на постачання питної води, з якого вбачається, що з лютого 2015 року за місцем проживання спадкодавця постачалася питна вода, яка приймалася та оплачувалася заявником.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Миколаївська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час його смерті, яка настала 15.07.2015 (час відкриття спадщини) за адресою: пров. Нахімова, 103/1 в м. Миколаєві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв