АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №639/320/16-ц Головуючий суддя І інстанції Шиянова Л.О.
Провадження № 22-ц/790/1949/16 Суддя доповідач Малінська С.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів надання послуг
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді Малінської С.М.,

Суддів Бурлаки І.В., Яцини В.Б.,

За участю секретаря Доля О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківводоканал» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 січня 2016 року по цивільній справі за заявою Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 січня 2016 року заяву КП «Харківводоканал» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості було визнано неподаною та повернуто заявникові.

В апеляційній скарзі представник КП «Харківводоканал», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та формальне ставлення до поданої заяви, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою направити питання про прийняття заяви про видачу судового наказу на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, осіб, що з'явилися, дослідивши обставини справи та, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга КП «Харківводоканал» підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 13 січня 2016 року КП «Харківводоканал» звернулося до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (а.с. 1). У вказаній заяві містилося клопотання про відстрочку сплати судового збору, в обгрунтування якого заявник посилався на те, що єдиним джерелом його фінансування є оплата споживачами отриманих послуг, що стала критично малою, виникнення у звязку із цим кредиторської заборгованості та залежності підприємства від кредитів для забезпечення господарської діяльності та виплати заробітної плати працівникам.

Ухвалою судді від 16 січня 2016 року у задоволенні зазначеного клопотання КП «Харківводоканал» було відмовлено, а заяву про видачу судового наказу залишено без руху для сплати судового збору (а.с. 4).

Оскаржуваною ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 січня 2016 року заяву КП «Харківводоканал» про видачу судового наказу було визнано неподаною та повернуто заявникові (а.с. 8).

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендацій щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнятої Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI"Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку (абзац 3 пункту 1 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»).

Повертаючи заяву КП «Харківводоканал», суд першої інстанції на зазначені положення та норми уваги не звернув, чим порушив закріплене ст. 3 ЦПК України право особи на звернення до суду за захистом своїх невизнаних, порушених чи оспорюваних прав і порядок, встановлений для вирішення питання про прийняття заяви про видачу судового наказу до розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, ухвала суду від 28 січня 2016 року підлягає скасуванню, а питання про прийняття заяви про видачу судового наказу поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 82, 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст. 313, ст. ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, аб.3 п.1 Постанови Пленуму ВССУ № «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» , колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 січня 2016 року скасувати, питання про прийняття заяви про видачу судового наказу повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :