18.03.2016 227/109/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Хоменко Д.Є.,

народних засідателів: Ткаченко О.А., Карнасенко Ю.І.,

за участю:

секретаря - Малашко С.В.,

заявника ОСОБА_1,

прокурора Красюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою заяву ОСОБА_1, заінтересована особа виконком Білицької міської ради Добропільського району Донецької області, про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою у якій просить визнати гр.ОСОБА_2, 12.10.1967р.н., з яким вони разом проживали у цивільному шлюбі з 1999 по 2004 рік - безвісно відсутнім. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що вони проживали разом у цивільному шлюбі, від якого народився їх син ОСОБА_3, 13.08.2003р.н. В кінці 2004 року вони розійшлись, після чого, ОСОБА_2 виїхав на заробітки у РФ, про це він сам особисто повідомив заявниці перед відїздом. Після його відїзду він зник і будь-який зв'язок з ним обірвався, де він на даний час знаходиться невідомо, родичів у ОСОБА_2 у Добропільському районі немає. Визнання даного фізичної особи безвісно відсутньою необхідно заявниці для можливості вивозу її дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди батька ОСОБА_2, 12.10.1967р.н. за межі країни.

В судовому засіданні заявник, з посиланням на свої письмові обґрунтування, підтримала свою заяву та просила її задовольнити. Прокурор не заперечував проти задоволення заяви та визнання гр.ОСОБА_2, 12.10.1967р.н. безвісно відсутнім. Зацікавлена особа виконком Білицької міської ради Добропільського району Донецької області до суду не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, заперечень з приводу вимог заявника не мають.

Заслухавши думку учасників процесу, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, порадившись з народними засідателями, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 08.12.1978р.н. та ОСОБА_2, 12.10.1967р.н. спільно проживали у цивільному шлюбі, від якого народилась дитина ОСОБА_3, 13.08.2003р.н. (свідоцтво про народження серії 1-ФП №043205 від 23 листопада 2006р. видане ВРАЦС по м.Добропіллю Добропільського МУЮ Донецької області, актовий запис №49). Після зникнення гр.ОСОБА_2, 12.10.1967р.н. заявниця зареєструвала шлюб 15.09.2007 року з ОСОБА_6, 22.11.1980р.н. (свідоцтво про шлюб серії 1-НО №099814 від 15 вересня 2007р., видане виконкомом Білицької міської ради м.Добропілля Донецької області, актовий запис №57 від 15 вересня 2007 року.) змінивши своє прізвище «Гусар» на шлюбне прізвище «Корнєєва». Даний шлюб було розірвано 30 квітня 2013 року ВДРАЦС по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис №36 від 30 квітня 2013 року та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії I-НО №246883 від 30.04.2013 року.

У відповідності до довідки від 18.01.2016 року ПП «Білицька ремонтно-експлуатаційна служба «Надія» заявник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 кв.№8 і має наступний склад сімї син ОСОБА_3, 2003р.н. та колишній чоловік ОСОБА_6,1980р.н.

З метою підготовки до слухання даної справи, судом було направлено відповідну ухвалу суду від 18 січня 2016 року до органів державної влади та місцевого самоврядування для зясування наявності чи відсутності інформації про місце знаходження гр.ОСОБА_2, 12.10.1967р.н..

На виконання вищевказаної ухвали суду, від органів Добропільського відділення поліції Красноармійського відділу поліції ГУНП в Донецькій області надійшла довідка №14-26022016/14033 у відповідності до якої, відомості про судимості гр.ОСОБА_2, 12.10.1967р.н. у базі відсутні, місце народження Росія, місто Кизел, Пермської обл..

Листом №220/3.2-25 від 18.02.2016 року за підписом начальника відділу ДРАЦС по м.Добропіллю, останній повідомив, що існує актовий запис про народження №49 від 18.09.2003 року, складений виконавчим комітетом Білицької міської ради м.Добропілля Донецької області на ОСОБА_3, 13.08.2003р.н., батьком якого є ОСОБА_2, інші відомості, зокрема про смерть, розірвання шлюбу, зміну імені, відміток про позбавлення або поновлення батьківських прав не виявлено.

Директор Добропільського міського центру зайнятості своїм листом від 18.02.2016р. №03-516 повідомив суд, що гр.ОСОБА_2, 12.10.1967р.н. до їх установи за сприянням у працевлаштуванні не звертався, на обліку не перебував та наданий час не перебуває.

У відповідності до довідки Добропільського обєднаного УПФУ Донецької області № 1157/02 від 19.02.2016 року, гр.ОСОБА_2, 12.10.1967р.н. на обліку не перебував та пенсію не отримує.

Відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів за період з 01.10.2014 року по 30.09.2015 року відносно ОСОБА_2,12.10.1967р.н (ІПН) мають останній запис від третього кварталу 2013 року, згідно даних ДПІ у Калінінському районі м.Донецьк, що підтверджується довідкою Добропільської обєднаної ДПІ ГУ ДФС у Донецькій області №94 від 23.02.2016р.

Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, листом №0.64-3072/0/15-16 від 25.02.2016 року повідомив, що відомості про перетин державного кордону гр.ОСОБА_2,12.10.1967р.н у період з січня 2014 року по 18.01.2016 року відсутні.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила суд, що знала гр.ОСОБА_2, 12.10.1967р.н. з часу їх спільного проживання з заявницею цивільним шлюбом. Заявниця разом з ОСОБА_2 проживали у неї вдома близько року з 2003 по 2004 рік, оскільки у них в приміщені було холодно, потім вони пішли жити у свою квартиру, але пізніше розійшлись, десь у 2004 році. Після цього ОСОБА_2 зник і свідок десь з 2010 року жодного разу не бачила його ніде. Заявниця намагалась знайти ОСОБА_2 з 2004 року для того щоб взяти нотаріально посвідчену згоду на виїзд з дитиною за кордон, але її намагання залишились марними. Свідок не знала чи є у ОСОБА_2 родичі.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив суду, що є рідним братом заявниці, знайомий з гр.ОСОБА_2, 12.10.1967р.н., з часу коли заявниця з ним познайомилась і вони жили цивільним шлюбом до 2004 року. Останній раз він бачив ОСОБА_2 наприкінці 2004 року. Йому невідомо чи є у ОСОБА_2 родичі. Заявниця його шукала з 2004 року для того щоб взяти нотаріально посвідчену згоду на виїзд з дитиною за кордон, але не знайшла.

В судовому засіданні заявник додатково повідомила суд, що у ОСОБА_2 був брат який помер, його матері не стало коли ОСОБА_2 було 14 років, про його батька вона нічого не знає.

Здійснюючи оцінку правовідносин у даній справі, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.43 ЦК України , фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною другою ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, серед іншого, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою (ч.1 ст.249 ЦПК України).

Зважаючи на викладені, суд приходить до висновку про відсутність гр.ОСОБА_2, 12.10.1967р.н. більше року в місці його постійного проживання та відсутності відомостей про місце його перебування, отже наявні передбачені законом підставі для визнання вказаної особи безвісно відсутньою.

Оскільки останній день одержання відомостей про особу гр.ОСОБА_2, 12.10.1967р.н. встановити неможливо, а зі слів заявника останні відомості про вказану особу надходили в кінці 2004 року, без зазначення конкретного місяця, суд на підставі ч.2 ст.43 ЦК України, вважає днем початку безвісної відсутності цієї фізичної особи перше січня наступного року, тобто, 01 січня 2005 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.43 ЦК України, ст. ст.209, 212-215, 218, 249 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа виконком Білицької міської ради Добропільського району Донецької області, про визнання ОСОБА_2, 12 жовтня 1967р.н., безвісно відсутнім - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 12 жовтня 1967р.н., інн. безвісно відсутнім, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вважати початком безвісної відсутності ОСОБА_2, 12 жовтня 1967р.н. - 01 січня 2005 року.

У разі одержання заяви особи, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою, про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Вступна та резолютивна частина рішення проголошені 18 березня 2016 року.

Повний текст рішення суду виготовлено 18 березня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя

Народні засідателі