Справа № 296/2816/16-ц
УХВАЛА

"25" березня 2016 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді Адамовича О.Й.,

при секретарі Світко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі подання старшого державного виконавця Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ ОСОБА_1 про обмеження боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Корольовського відділу ДВС Житомирського МУЮ ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 до погашення ним боргу в сумі 10945,81 грн.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, пунктом 4-м прохальної частини подання просила справу розглядати у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд при розгляді подання виходить з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно ч.ч.2, 4 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено, в т.ч. якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи).

Пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження надано право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, законодавством передбачено юридичні санкції у виді тимчасового обмеження у праві виїзду закордон у разі ухилення від виконання зобов'язань. Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Таким чином, необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Згідно з положеннями статей 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.

Тому, при зверненні до суду з поданням, державний виконавець повинен довести обставини ухиляння боржником від виконання зобов'язань, в тому числі і шляхом залишення території України.

Натомість державний виконавець при зверненні до суду з даним поданням послався лише на факт не виконання зобов'язання, при цьому не надавши доказів звернення державного виконавця до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік рухомого та нерухомого майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також доказів проживання (реєстрації) боржника за адресою на яку надсилалася кореспонденція та доказів її отримання, що є суттєвим при встановленні факту ухилення від виконання рішення суду. Дані обставини не підтверджуються жодними доказами.

Також слід зазначити, що в акті державного виконавця від 10.12.2015 року зазначено наступне: матір боржника, яка зявилась на прийом до державного виконавця пояснила, що станом на 10.12.2015 року боржник перебуває за кордоном на заробітках та коли повернеться невідомо, однак у заяві стягувача ОСОБА_3 зазначено, що вона отримала аліменти 30.12.2015 року в розмірі 1000грн., тобто, після виїзду боржника за кордон. Тому, твердження державного виконавця, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання рішення суду є необґрунтованими.

Наявність лише самого зобов'язання не є безумовною підставою для задоволення подання ВДВС про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 33 Конституції України, Закону України "Про порядок обмеження виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу ДВС Житомирського МУЮ про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. Й. Адамович