справа № 278/3732/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Руднє-Городищенської сільської ради Житомирсьокого району Житомирської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, якою просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 15, що розташований за адресою: с. Соснівка Житомирського району Житомирської області, вул. Шевченка, як за спадкоємицею за заповітом після смерті батька.

У судове засідання сторони не з'явились. Проте, як від позивача так і усіх відповідачів надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідачі позов визнали.

Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні факти і відповідно ним правовідносини.

23 листопада помер батько позивача ОСОБА_5 (а.с.18, 9-11). За життя, а саме 18 листопада 2009 року останній склав заповіт (а.с.19), яким все належне йому на день смерті майно заповів свої дочці, тобто позивачу у даній справі. Згідно довідки, виданої 7 грудня 2015 року Руднє-Городищенською сільською радою Житомирського району Житомирської області (а.с.25) за ОСОБА_5 згідно погосподарської книги рахується житловий будинок № 15, що розташований за адресою: с. Соснівка Житомирського району Житомирської області, вул. Шевченка спірне у даній справі нерухоме майно. Позивач є єдиним спадкоємцем до майна її померлого батька (а.с.26). Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не звертались. Постановою нотаріуса від 9 грудня 2015 року (а.с.27) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька на спірний житловий будинок, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на таке нерухоме майно.

За таких обставин позивач вказує, що вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне їй спадкове майно у інший аніж судовий спосіб не має змоги.

Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Аналіз встановлених судом обставин справи та норм Закону, що їх регулюють, у своїй сукупності, дає підстави суду для задоволення позову, адже як встановлено, спадкодавець за життя був фактичним власником спірного у даній справі житлового будинку, однак за життя належним чином оформити своє право власності на нього не встиг, у звязку з чим позивач, в даний час, унеможливлена у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна, і не може бути позбавлена цього права, оскільки набуття права власності, позивача, як спадкоємця за заповітом, чітко передбачено нормами ЦК України.

Отже, враховуючи вищенаведене та правову позицію апеляційного суду Житомирської області з наведених правовідносин, позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником.

Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення у дольовому порядку таких витрат, що складаються із судового збору в розмірі 487,20 гривень, з відповідачів на користь позивача, тобто по 121,80 гривні з кожного з відповідачів. Окремо суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне її застосування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, ч. 1 ст. 88, ч. 4 ст. 174, 209 ЦПК України, ч. 1 ст. 16, ч. 1 ст. 321, ст. 1216, ст. 1217, ч. 2 ст. 1220, ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок № 15, що розташований за адресою: с. Соснівка Житомирського району Житомирської області, вул. Шевченка, як за спадкоємицею за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 23 листопада 2010 року.

Стягнути з відповідачів у дольовому порядку на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи в розмірі 487,20 гривень, тобто по 121,80 гривні з кожного з відповідачів.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян