№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6081/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Маліновська В.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 червня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі:Юрченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 1 лютого 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 29 червня 2011 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 910.78550, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 99 464,62 грн. на купівлю транспортного засобу Chevrolet Epica, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, строком користування до 29 червня 2018 року, зі сплатою річної змінюваної процентної ставки, яка станом на час укладення договору становила 21,9% річних. У відповідності до умов Кредитного договору, банком було направлено відповідачу листи щодо підвищення відсоткової ставки в період з 1 січня 2012 року по 1 серпня 2012 року - 23,04%, з 1 серпня 2012 року - 24,99%. В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, станом на 2 липня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 268 688,23 грн.

У забезпечення виконання кредитних зобов'язань між сторонами укладено договір застави транспортного засобу Chevrolet Epica, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно до умов якого звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. У зв'язку з порушенням ОСОБА_3 прав та інтересів банку протягом тривалого часу, позивач просив: вилучити у ОСОБА_3 або інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, а саме автомобіль Chevrolet Epica, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 та передати ПАТ «Ідея Банк»; в рахунок погашення кредитних зобов'язань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором № 910.78550, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3, яка складається з: - основного боргу - 66 615,72 грн., - прострочений борг - 25 180,65 грн., - прострочені проценти - 57 586,21 грн., - строкові проценти - 62,85 грн., - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 02.07.2014р. по 02.07.2015р. - 119 242,80 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль Chevrolet Epica, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь - якій третій особі покупцю від імені власника за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити усі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо); стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 50,00 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 1 лютого 2016 року частково задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» за Договором № 910.78550 про відкриття кредитної лінії від 29 червня 2011 року у загальній сумі 268 688, 23 грн., що складається з: - основного боргу - 66 615,72 грн., - прострочений борг - 25 180,65 грн., - прострочені проценти - 57 586,21 грн., - строкові проценти - 62,85 грн., - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 2 липня 2014 року по 2 липня 2015 року - 119 242,80 грн., звернуто стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб марки Chevrolet Epica, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований ВРЕР 5 м. Києва 23 червня 2011 року, який належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, виданого ВРЕР 5 м. Києва 23 червня 2011 року.

Визначено порядок звернення стягнення на заставне майно шляхом продажу предмету застави третій особі з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного вище предмету застави, задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» за Договором № 910.78550 про відкриття кредитної лінії від 29 червня 2011 року в загальному розмірі 268 688,23 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 686,88 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, позивач Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» через свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. В апеляційній скарзі посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, від представника ПАТ «Ідея Банк» надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.91), врахувавши зазначене, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що 29 червня 2011 року між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк», та ОСОБА_3 укладено договір №910.78850 про відкриття кредитної лінії, за умовами якого банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття кредитної лінії з можливістю одержання грошових коштів з лімітом 99464,62 грн. на строк 84 місяці зі сплатою процентів річних розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 7,90 % ( маржа Банку), станом на день укладення договору змінна частина ставки становить 14 %, що разом з маржею банку складає 21,90 %.

Відповідно до п.п.2,6 параграфу 1 Кредитного договору визначено, що кредит надається окремими траншами в кількості не більш двох траншів на наступні потреби: перший транш кредиту: - фінансування купівлі позичальником транспортного засобу Chevrolet Epica, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4, у сумі 93883 грн. 60 коп., - фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника - 2816 грн.01 коп., - фінансування страхового платежу за договором добровільного страхування фінансових ризиків, пов'язаних з втратою роботи укладеного з ПрАТ «Альфа Страхування» у розмірі 2815 грн.01 коп.; другий транш кредиту надається в строк не пізніше 29 червня 2012 року для наступних потреб: - фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника - 2786 грн.44 коп., фінансування страхового платежу за договором добровільного страхування фінансових ризиків, пов'язаних із втратою роботи у розмірі - 2785 грн.44 коп., - фінансування страхового платежу для страхування ТЗ на умовах повного КАСКО в сумі 8277 грн.32 коп.

Згідно параграфу 4 позичальник зобов'язаний отримати кредит і протягом дії договору сплачувати кредит та проценти у вигляді ануїтет них платежів на рахунок НОМЕР_3 в терміни та сумах, визначених у графіку щомісячних платежів, що є додатком № 1 до цього договору.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором № 910.78550 про відкриття кредитної лінії від 29 червня 2011 року між сторонами укладено договір застави транспортного засобу № 910.78550, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Басай Л.І. та зареєстрований в реєстрі за № 4428, за умовами якого заставодавець передав у заставу заставодержателю наступне майно: транспортний засіб Chevrolet Epica, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований ВРЕВ 5 м.Києва 23 червня 2011 року, який належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2, виданого ВРЕВ 5 м.Києва 23 червня 2011 року.

За згодою сторін оціночна вартість предмету застави встановлена в розмірі 159040 грн.

На підставі договору застави приватним нотаріусом Івано-Франковського міського нотаріального округу Басай Л.І. внесено запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, яким встановлено обтяження на предмет застави: автомобіль Chevrolet Epica, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується Витягом № 33900543 від 23 листопада 2011 року.

Позивач виконав свої зобов'язання та надав позичальнику кредитні кошти у розмірі, визначеному кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордером № 910.78550 від 30 червня 2011 року на суму 93833,60 грн., меморіальним ордером № 910.78550 від 30 червня 2011 року на суму 2816,01 грн. - на сплату страхового платежу згідно договору страхування від 1 грудня 2008 року, меморіальним ордером № 910.78550 від 30 червня 2011 року на суму 2815,01 грн. - страховий платіж за страхування від втрати роботи позичальника згідно договору страхування №910.78550.

Банк повідомив позичальника шляхом направлення листів про зміну розміру змінної частини ставки з 1 січня 2012 року з 21,9 % на 23,01% ( а.с.33), а з 1 серпня 2012 року - 24,99 % річних ( а.с.36) та надіслав нові графіки погашення заборгованості за кредитним договором ( а.с.34-35,37).

Відповідач ОСОБА_3 після отримання кредитних коштів не виконала зобов»язання, визначені договором, порушила умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується випискою по особовому рахунку з 29 червня 2011 року по 2 липня 2015 року, в результаті чого заборгованість відповідача перед позивачем згідно договору № 910.78550 про відкриття кредитної лінії від 29 червня 2011 року станом на 2 липня 2015 року становить 268688 грн. 23 коп., що складається з основного боргу - 66615 грн.72 коп., прострочений борг - 25180 грн.65 коп., прострочені проценти - 57586 грн.21 коп., строкові проценти - 62 грн.85 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 2 липня 2014 року по 2 липня 2015 року - 119242 грн.80 коп.

Банк повідомив позичальника шляхом направлення листів про зміну розміру змінної частини ставки з 1 січня 2012 року з 21,9 % на 23,01% (а.с.33), а з 1 серпня 2012 року - 24,99 % річних ( а.с.36) та надіслав нові графіки погашення заборгованості за кредитним договором ( а.с.34-35,37).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором, заставодержатель набув право звернення стягнення на предмет застави.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на встановлених обставинах і відповідає вимогам матеріального права.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст..589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави, заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання.

Згідно ст.ст.19, 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано. За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбаченого договором застави.

У відповідності з положеннями ч.ч.1,2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ч.ч.1, 4 ст.591 ЦК України встановлено, що реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до ст..112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1 параграфу 5 Договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані, а окрім того - також до настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, у разі настання однієї із обставин: 1) порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором; 2) порушення заставодавцем будь-якого із зобов'язань, передбачених договором; 3) виявлення заставодержателем погіршення стану предмету застави, або зменшення його вартості понад нормального фізичного зносу, або фактичної часткової відсутності предмету застави; 4) смерті заставодавця; 5) встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в кредитному договорі або договорі; 6) в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Встановивши, що ОСОБА_3 допустила порушення своїх зобов'язань, передбачених кредитним договором, суд дійшов вірного висновку, що банк як заставодержатель набув передбаченого законом та договором права вимагати звернення стягнення на предмет застави, обтяження якого зареєстровані в державному реєстрі, шляхом продажу предмета застави з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Посилання в апеляційній скарзі в тій частині, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у вилученні предмета застави у заставодавця та передачі його позивачу до його реалізації з посиланням на положення Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

Положеннями ч.7 ст.20 Закону України «Про заставу» передбачено, що реалізація заставленого майна, на яке звернене стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом або договором.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються, в тому числі, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.

Отже, дійсно законом передбачена така можливість суду зазначити в рішення про передачу предмета застави в управління заставодержателю до його реалізації, але якщо такі заходи є необхідними.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведено, що вилучення предмета застави у заставодавця та передача його позивачу до його реалізації, є необхідним.

Статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок реалізації майна, на яке звернено стягнення.

Отже, не зазначення в рішенні суду про вилучення предмета застави у заставодавця та передачі його позивачу до його реалізації, не позбавляє позивача як стягувача реальної можливості примусового виконання рішення суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом першої інстанції правильно визначені характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно та всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 1 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: