1Справа № 335/9238/14-ц 4-с/335/56/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі Відділ ДВС) ОСОБА_2, в якій просить:

визнати незаконними дії державного виконавця Відділу ДВС ОСОБА_2 щодо проведення виконавчих дій 24.06.2016 за адресою: АДРЕСА_1;

скасувати акт опису та арешту майна ВП № 49477977 від 24.06.2016, складений державним виконавцем Відділу ДВСКошкальда Є.А. під час проведення виконавчих дій 24.06.2016 за вищевказаною адресою (арк. справи 14).

В обґрунтування скарги зазначив, що постановою державного виконавця Відділу ДВС від 01.12.2015 відкрито виконавче провадження № 49477977 з примусового виконання виконавчого листа № 335/9238/14-ц від 22.10.2015, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» суми боргу у розмірі 1 049 093,11 гривень. На даний час постанова оскаржується в судовому порядку. 7 червня 2016 р. надійшла письмова вимога державного виконавця щодо проведення 8 червня 2016 р. виконавчих дій, а саме проведення опису й арешту квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 на праві власності. Вказаною вимогою його зобовязано бути присутнім при проведенні виконавчої дії. 15 червня 2016 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкладення виконавчих дій до 23.06.2016. 24.06.2016 він звернувся до Відділу ДВС із заявою про відкладення виконавчих дій до розгляду скарг на дії державного виконавця та у звязку із хворобою представника. Всупереч поданій заяві 24.06.2016 державним виконавцем Кошкальда Є.А. було складено акт опису та арешту майна, яким було описано та накладено арешт на все майно заявника. Вказує, що субєктом оскарження було порушено його право на захист, а також вимоги ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягнення у першу чергу звертається на кошти боржника. В цей же час, державний виконавець не перевірив наявності готівкових коштів за адресою знаходження майна позивача та за адресою його фактичного мешкання. Також державним виконавцем було порушено його право на отримання правової допомоги та не розяснено його прав відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження». З наведених підстав просить скаргу задовольнити.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності.

Від субєкта оскарження надійшов лист від 31.10.2016 № 1223/2, за змістом якого вказує, що 1 грудня 2015 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. З метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем були зроблені запити до реєструючих органів, внаслідок чого було встановлено, що боржник працює ТОВ «Газ Інвест» та має у власності нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3. 8 грудня 2015 р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 24.06.2016 в ході проведення виконавчих дій було проведено опис арештованого майна, а саме вищевказаної квартири, та приміщення було опечатано. Квартиру передано на відповідальне зберігання боржнику. 15.07.2016 відповідального зберігача було змінено на ОСОБА_3 22.07.2016 постановою державного виконавця залучено субєкта оціночної діяльності з метою оцінки даного майна. 23.08.2016 надійшов звіт про оцінку майна. 07.09.2016 виконавче провадження було закінчено у звязку зі сплатою заборгованості, а отже відсутній предмет спору (арк. справи 6768). До листа додані відповідні матеріали виконавчого провадження. Враховуючи, що субєкт оскарження повідомлявся судом належним чином, суд вважав за можливе розглянути скаргу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник стягувача заявляв клопотання про участь у розгляді скарги в режимі відеоконференції. Проте, у судові засідання до Київського апеляційного адміністративного суду декілька разів не зявлявся. У судове засідання, яке відбулось 27.10.2016, представник стягувача зявився не підготовлений, внаслідок чого заявив клопотання про відкладення розгляду скарги. У судове засідання, призначене на 30.11.2016 знов не зявився, причин неявки не повідомив, внаслідок чого відеоконференція не відбулась. Враховуючи, що його участь не є обовязковою при розгляді скарги в силу вимог статті 386 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути скаргу за його відсутності.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

На виконанні у Відділі ДВС перебувало виконавче провадження № 49477977 щодо боржника ОСОБА_1 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя у справі № 335/9238/14-ц 2/335/100/2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Європейський газовий банк» заборгованості у розмірі 1 049 093,11 гривень. Постановою державного виконавця від 01.12.2015 виконавче провадження було відкрито (арк. справи 69).

Державним виконавцем за наслідками перевірки майнового стану боржника встановлено, що боржник працює в ТОВ «ГАЗ ІНВЕСТ» (арк. справи 75), а також має у власності нерухоме майно квартиру АДРЕСА_4 (арк. справи 7072).

24.06.2016 державним виконавцем складено акт опису та арешту майна, за яким проведено опис вищевказаної квартири, яка використовується як офісне приміщення 141,5 кв.м на першому поверсі житлового 16-ти поверхового будинку та складається з 4 кімнат, житловою площею 110,1 кв.м (арк. справи 7679).

В цей же час, з наданих суду копій матеріалів виконавчого провадження встановлено, що 24.06.2016 ОСОБА_1 звернувся до Відділу ДВС із заявою про відкладення виконавчих дій через неможливість представника взяти участь у їх проведенні через перебування на стаціонарному лікуванні, а він не був своєчасно попереджений державним виконавцем про проведення виконавчих дій (державний виконавець Кошкальда Є.А. повідомила його про проведення таких дій лише 23.06.2016 за телефоном).

Державним виконавцем не надано суду доказів, які б свідчили про розгляд нею даної заяви боржника (лист боржнику чи інший документ (постанова тощо) про відмову у задоволенні заяви), з огляду на що суд дійшов висновку, що дана заява ним у встановленому статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час спірної виконавчої дії ) порядку розглянута не була. Також субєктом оскарження не було зазначено суду причин, з яких відкладення проведення виконавчих дій не було доцільним та можливим. В цей же час, зважаючи на повідомлення боржником про перебування його представника на стаціонарному лікуванні, на переконання суду, це позбавило його можливості скористатися правовою допомогою при проведенні відповідної виконавчої дії.

Також, як свідчать надані суду матеріали, вказана вище постанова про відкриття виконавчого провадження була оскаржена боржником в судовому порядку. Наявність даної скарги, а також інших скарг ОСОБА_1 в провадженні суду в межах даного виконавчого провадження також не враховано державним виконавцем при проведенні спірної виконавчої дії.

В подальшому, ухвалою суду від 20 вересня 2016 р. скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця задоволено, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність державного виконавця та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49477977 від 01.12.2015. Ухвала суду набрала законної сили 27.09.2016.

Крім того, суд також звертає увагу на те, що як визначено ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем у такий спосіб: шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведенням опису майна боржника і накладання на нього арешту. Отже, кожен із зазначених способів арешту має самостійне значення. Вказана норма права не містить обставин, які б дозволяли державному виконавцеві накладати арешт на майно боржника одразу двома визначеними нею способами.

У даному випадку з листа субєкта оскарження на адресу суду від 31.10.2016 № 1223/2 випливає, що арешт був накладений на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження постановою державного виконавця від 08.12.2015. Відтак, складання акту опису та арешту майна боржника 24.06.2016 з урахуванням вже наявної постанови про арешт цього майна від 08.12.2015 взагалі було необґрунтованим.

Відтак, дії субєкта оскарження щодо проведення виконавчих дій 24.06.2016, які виразилися в проведенні опису та арешту нерухомого майна квартири АДРЕСА_5 є протиправними.

В цей же час, враховуючи, що державним виконавцем надано докази перевірки майнового стану боржника, а саме відповідні відповіді на запити до реєструючих установ, то у цій частині скарга ОСОБА_1 визнається судом необґрунтованою.

Крім того, відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Як свідчать надані суду матеріали постановою від 7 вересня 2016 р. закінчено виконавче провадження у звязку з повною сплатою боржником суми заборгованості, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (арк. справи 82).

Відтак, оскільки чинність арешту майна боржника припинено, то у в частині скасування акту опису та арешту майна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд задовольняє скаргу ОСОБА_1 частково.

Керуючись ст.ст. 210, 383388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 щодо проведення виконавчих дій 24.06.2016 з опису та арешту майна за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Шалагінова