З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 листопада 2016 року
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого-судді Бучко Т.М.
секретар Соломон О.М.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 46 в будинку № 9 по вулиці Пирогова в місті Рівне.
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Пояснив, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що була прватизована нею, її батьками та братом - відповідачем у справі, з якими надалі були укладені договори дарування часток квартири. Батьки знялися з реєстрації, а відповідач цю дію не виконав, хоча понад чотири роки в квартирі позивача не проживає. Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає позивачу в повній мірі здійснювати свої права власника. Просить позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не зявився. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило.
Свідок ОСОБА_4 показав, що батько сторін - його рідний брат - належне йому майно розділив між дітьми, відписавши доньці квартиру, а сину будинок та земельну ділянку в селі. Після одруження відповідач у квартирі не проживає вже близько чотирьох років. Він буває у позивача декілька разів на рік, залишався ночувати, але відповідача у помешканні не зустрічав.
Відповідно до ст.224 ЦПК України за згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача та показання свідка, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими.
Суд встановив, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 1 лютого 1999 року, договором про визначення часток у праві власності на квартиру від 19 серпня 2013 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 817431, договором дарування від 19 серпня 2013 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 8166150.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права власності щодо свого майна, навіть якщо ці перешкоди не поєднані з фактичним позбавленням володіння.
Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
Відповідач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить адресна картка Управління забезпечення надання адміністративних послуг від 17 вересня 2016 року.
Факт відсутності відповідача за місцем реєстрації у належній позивачу квартирі з з 2012 року підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4, актом № 477 від 16 вересня 2016 року, затвердженим ЖКП "Сонячне".
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування належним позивачу житлом.
Відповідно до правил ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати на оплату судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.391, ч.2 405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 46 в будинку № 9 по вулиці Пирогова в місті Рівне.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 ( п'ятсот п'ятдесят одну ) грн. 20 коп. у відшкодування судових витрат.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Рівненського міського суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :