РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/7747/16-ц

Пров. №2/766/4058/16

26 жовтня 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області

у складі: головуючого судді Ус О.В.,

секретар Ханіков І.І.,

з участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судового засідання міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди у користуванні її квартирою № 142 в будинку 8 по вулиці Залаегерсег у місті Херсоні, мотивуючи тим, що їй належить спірна квартира, в якій зареєстрований її колишній чоловік, який з 2015 року, а саме після розірвання шлюбу 26.01.2015 року у спірному приміщенні не проживає з неповажних причини.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, позивач дала пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Вказала, що проживає у спірному житловому приміщенні разом з неповнолітньою донькою. 26 січня 2015 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 розірвано шлюб, після чого в травні відповідач остаточно зібрав свої речі та виїхав з квартири. Вона отримує маленьку заробітну плату, не має можливості оформити субсидію. Просила відповідача у добровільному порядку виписатись, однак він відмовився. Речі відповідача у спірній квартирі відсутні, перешкод щодо користування та проживання квартирою позивач не чинила. Вважає, що відповідач не проживає в спірному домоволодінні з 2015 року без поважних причин. Проти розгляду справи у відсутність відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечували.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача. Відповідач ОСОБА_3 у квартирі не проживає після розлучення, бачила як він збирає речі. Ій відомо, що позивач вже другий рік в квартирі не проживає, він тільки приходить до доньки. Свідку відомо, що відповідач проживає з іншою жінкою, його речі у спірній квартирі відсутні, випадки того, що позивач перешкоджала відповідачеві проживати у квартирі їй не відомі.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, а відповідач ОСОБА_3 колишній чоловік позивача, з яким вона розлучилась в 2015 році. Він пішов від позивача до іншої жінки. Бачила, як він самостійно збирав речі. Свідку відомо, що відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні більше року, його речі у спірній квартирі відсутні, випадки того, що позивач перешкоджала відповідачеві проживати у квартирі їй не відомі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явився - про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суд не повідомив.

В звязку з цим суд на підставі ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення.

Суд, заслухав пояснення позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до договору дарування від 26.08.2008 року позивач ОСОБА_1 подарувала відповідачеві ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1, зазначений договір зареєстрований в реєстрі за №3-539 (арк. справи 25).

Згідно договору дарування від 07.09.2010 року відповідач ОСОБА_3 подарував позивачеві ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, зазначений договір зареєстрований в реєстрі за №2479, право власності на квартиру підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за №27387296 від 21.09.2010 року (арк. справи 6-7).

Таким чином, починаючи з 21.09.2010 року позивач ОСОБА_1М.є власником спірної квартири.

Відповідно до довідки №68 від 06.07.2016 року виданої ОСББ "Колорит" за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: позивач ОСОБА_1 (власник), відповідач ОСОБА_3 та неповнолітня донька сторін ОСОБА_6 (арк. справи 5).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 26.01.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, зазначене рішення набрало чинності 06.02.2015 року. Зазначеним рішенням встановлено, що сторони не проживають однією сім'єю, мають неповнолітню доньку, яка проживає разом з ОСОБА_1 (арк. справи 10).

З акту від 30.09.2016 року, складеного комісією в складі керуючого будинком ОСББ "Колорит" ОСОБА_7, бухгалтера-паспортиста ОСОБА_8 та мешканців будинку ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований, однак не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. справи 24) з травня 2015 року.

Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою достовірно більше ніж 1 рік підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, у суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутня, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сімї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.

При цьому, ч.2 ст. 405 ЦК України, передбачені, спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав обєктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному домоволодінні з травня 2015 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 214-215, 226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, який народився 19.06.1970 року, таким, що втратив право користування квартирою №142 в будинку №8 по вулиці Залаегерсег у м.Херсоні.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_11