АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тривалістю в два місяці.

Зазначала, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1., була її рідною сестрою й після смерті покійної відкрилася спадщина.

Враховуючи відсутність заповіту та спадкоємців першої черги, право на успадкування майна покійної є спадкоємці другої черги - позивачка (ОСОБА_2.) та племінник спадкодавця - ОСОБА_1 (відповідач).

Відповідач прийняв спадщину, а вона не прийняла, оскільки не змогла вчасно звернутися з відповідною заявою до державної нотаріальної контори з поважних причин.

27 січня 2015 року позивачка звернулася до 21 київської державної нотаріальної контори, проте у прийнятті заяви їй було відмовлено у зв'язку із пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини, а саме на шість днів.

Вказувала, що відповідач після смерті спадкодавця, скориставшись ситуацією, таємно заволодів всіма документами які належали померлій, чим ускладнив їй процес прийняття спадщини,в той час як вона є людиною похилого віку, юридично необізнаною.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення про відмову в позові.

Колегія суддів, вислухавши представника відповідача, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, ОСОБА_2 та її представника, які просили апеляційну скаргу відхилити, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, згідно даних свідоцтва про смерть, виданого 22 липня 2014 року відділом реєстрації смерті у м. Києві, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.37).

Долучені до справи докази свідчать про те, що ОСОБА_2 є рідною сестрою покійної ОСОБА_3, а ОСОБА_1 - племінником (а.с. 5-7,17-18,26,47,48).

Матеріали справи свідчать, що після смерті ОСОБА_3, яка проживала у кв. АДРЕСА_1, відкрилася спадщина.

Встановлено, що 24 лютого 2015 року в 21-у Київську державну нотаріальну контору надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття ним спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3, у зв'язку з чим нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 138-2015 (а.с.34-54).

Зі справи убачається, що 31 березня 2015 року до нотаріальної контори з належним чином складеною заявою про прийняття спадщини звернулася й ОСОБА_2, проте постановою державного нотаріуса 21-ї Київської державної нотаріальної контори Любарської Н.В. відмовлено у вчинення нотаріальної дії з посиланням на те, що спадкоємицею ОСОБА_3 був пропущений передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с.16,53).

Задовольняючи позов, районний суд враховував обставини справи, нетривалий термін пропуску шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, похилий вік та юридичну необізнаність ОСОБА_2 й визнав пропущений нею строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції й вважає їх законними та обґрунтованими.

Відповідно до керівних роз'яснень, які містяться у п. 1,3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4.XI. 1950), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою не було надано доказів перешкоди звернення до поштового відділення для направлення відповідної заяви на адресу нотаріуса за місцем відкриття спадщини, не надано доказів перешкоди у вчиненні нотаріусом таких дій за її заявою, а тому відсутні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;

2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до керівних роз'яснень, які містяться у абзаці 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій.

З пояснень ОСОБА_2 убачається відсутність у неї документів, що підтверджували б факт смерті ОСОБА_3 й у межах встановленого законом строку - 13 січня 2015 року вона звернулася до нотаріальної контори з наміром подати необхідну заяву, проте заяву про прийняття спадщини нотаріус від неї не прийняв та одночасно видав запит, адресований у відділ реєстрації смерті м. Києва з метою з'ясування дати смерті покійної ОСОБА_3

20 січня 2015 року, тобто в межах шестимісячного строку, вона повторно звернулася до нотаріальної контори з метою подачі заяви про прийняття спадщини після смерті сестри, між тим, не прийнявши заяву, їй було видано запит, адресований голові ЖБК «Академічний-3».

Пояснення ОСОБА_2 підтверджуються змістом долучених до справи копій відповідних запитів, складених представником нотаріальної контори 13 січня 2015 року та 20 січня 2015 року (а.с. 40 зворот, 128).

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідь на запит, адресований житловому органу, державний нотаріус просив видати позивачці ОСОБА_2

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, копію актового запису про смерть ОСОБА_3 надано 21 КДНК на запит від 13 січня 2015 року, в той час як матеріалами справи доведено надходження до нотаріальної контори заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, на підставі якої й було заведено спадкову справу, лише 24 лютого 2015 року (а.с.42).

Встановлено, що ОСОБА_2 має похилий вік й є юридично необізнаною особою.

Визначення додаткового строку спрямоване на здійснення єдиного повноваження спадкоємця, зміст якого встановлений ч. 3. ст. 1272 ЦК України - подання ним заяви про прийняття спадщини.

Особливістю спорів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є те, що задоволення позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не може вважатись вирішенням спору про право із присудженням спадкового майна.

Отже, права ОСОБА_1 не порушуються тим, що позивачці поновлено строк для реалізації свого права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи зазначене, а також матеріали справи, у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки суду першої інстанції про пропущення ОСОБА_2 строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, з поважних причин та його поновлення.

Районним судом з достатньою повнотою з'ясовано обставини справи, зібраним доказам дано належну правову оцінку й ухвалено законне, обґрунтоване та справедливе рішення.

Згідно частини 1 статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/2764/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11940/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Кричина А.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.