Справа № 502/1613/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області

про

визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИТИ:

Позивач 25.07.2016 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, а 27.10.2016 року позивач надала уточнену позовну заяву про встановлення факту належності ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та про визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З позовної заяви та уточненої позовної заяви вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_2. Після його смерті залишалось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений житловий будинок відносився до категорії колгоспного двору, членами якого станом на 1991 рік були: ОСОБА_2, померлий в 2002 році, а також ОСОБА_3, померла в 1998 році. За життя батько позивача заповітне складав. Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 були: позивач - ОСОБА_1, та сестра позивача - ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, отже на сьогоднішній день інших спадкоємців, крім позивача, після смерті ОСОБА_2 немає. Позивач звернулась до нотаріальної контори щодо оформлення права на спадщину, що залишилась після смерті її батька, однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Також їй було роз'яснено право звернутись з позовом про визнання права власності до суду. На підставі зазначеного позивач просить встановити факт належності її батьку, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач в судове засідання не з`явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про те, що вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок № НОМЕР_6 від 13.03.1968 року, виданого виконавчим комітетом Кілійської міської ради депутатів трудящих, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, належить колгоспному двору, голова якого ОСОБА_2.

З довідки № 244 від 25.05.2016 року, виданої Комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації», вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за колгоспним двором, голова якого ОСОБА_2, про що зроблено запис в реєстр. книзі 10 на стор. 113, реєстр № 4748.

Відповідно до розпорядження виконавчого комітету Кілійської міської ради № 25/А-2016 від 03.02.2016 року, АДРЕСА_1

Згідно довідки № 18 від 17.10.2016 року, виданої виконавчим комітетом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, станом на 16.04.1991 рік належав до категорії колгоспного двору, до складу якого входили: ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

З технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації» за станом на 27.04.2016 року, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, складається з: літ. А - житловий будинок загальною площею - 34,8 кв.м., в тому числі житлової - 27,0 кв.м., літ. Б - літня кухня, № 1-3 - надвірні споруди. Будинок було побудовано в 1942 році.

До правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема: спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору.

Згідно з ст. 120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, який діяв до 16.12.1993 року, колгоспний двір це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».

З роз'яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 померла в 1998 році, та на момент її смерті разом з нею проживав ОСОБА_2, то відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3 Таким чином суд вважає за можливе встановити факт належності ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який складається з: літ. А - житловий будинок загальною площею - 34,8 кв.м., в тому числі житлової - 27,0 кв.м., літ. Б - літня кухня, № 1-3 - надвірні споруди.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилась ОСОБА_5, батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 07.03.1943 року зроблено відповідний запис № 5, що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 від 16.02.1971 року.

11.12.1971 року Кілійським районним бюро ЗАГС Кілійського району одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_1, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 11.12.1971 року зроблено запис № 307, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 11.12.1971 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, про що в Книзі реєстрації смертей ІНФОРМАЦІЯ_3 зроблено відповідний актовий запис № 278, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_1, батьками якої записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що 13.02.1945 року складено відповідний актовий запис № 59, що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 16.02.2016 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області.

17.11.1973 року Кілійським районним бюро ЗАГС Кілійського району одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_1, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 17.11.1973 року зроблено запис № 254, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 17.11.1973 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації актів про смерть 06.05.2002 року зроблено запис за № 148, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

З ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. № 270/02-14/56/2016 від 22.06.2016 року ОСОБА_1 зверталась до нотаріуса для належного оформлення права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

В ст. 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищезазначене суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, який складається з: літ. А - житловий будинок загальною площею - 34,8 кв.м., в тому числі житлової - 27,0 кв.м., літ. Б - літня кухня, № 1-3 - надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Керуючись ст.ст.16, 182, 256, 316, 328, 392,1216, 1222, 1233, 1235 , 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який складається з: літ. А - житловий будинок загальною площею - 34,8 кв.м., в тому числі житлової - 27,0 кв.м., літ. Б - літня кухня, № 1-3 - надвірні споруди.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, який складається з: літ. А - житловий будинок загальною площею - 34,8 кв.м., в тому числі житлової - 27,0 кв.м., літ. Б - літня кухня, № 1-3 - надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан