Провадження №2/592/33/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання - Чайка Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, третя особа - Друга Сумська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом і обґрунтовує його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 16.05.2014 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Виносум М.Є., відповідно до якого заповідала все своє майно позивачу, ОСОБА_1, оскільки та останні роки доглядала за ОСОБА_3, допомагала їй по господарству. В листопаді 2015 року позивач звернулася до Другої Сумської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Але їй відмовили та пояснили, що вона пропустила строк для прийняття спадщини тому необхідно звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Причиною несвоєчасного звернення до нотаріуса є те, що після смерті ОСОБА_3 позивач вважала, що прийняла спадщину відповідно до п.3 ст.1268 ЦК України, оскільки останній час проживала разом із померлою, доглядала хвору, допомагала по господарству, а після її смерті здійснювала поховання. Таким чином, ОСОБА_1 пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, тому просить встановити їй додатковий строк. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, пояснила, що причиною несвоєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини є юридична необізнаність позивача, оскільки остання вважала, що вона вже прийняла спадщину, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3, крім позивача, не має. Про складений заповіт позивачці було відомо. Будинки позивача і померлої ОСОБА_3 знаходяться поруч, тому ОСОБА_1 тривалий час перебувала в будинку у позивачки, доглядала за нею, допомагала по господарству. В листопаді 2015 року позивач звернулася до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини, але нотаріус повідомив їй, що строк для прийняття спадщини пропущений, тому вона не заповнювала в нотаріальній конторі заяву про прийняття спадщини і відповідно нотаріус не приймав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнала та пояснила, що з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася до нотаріальної контори лише у листопаді 2015 року, тобто, у встановлений законом строк нею не було подано заяву про прийняття спадщини, обґрунтована відмова нотаріуса у матеріалах справи відсутня. В обґрунтування свої вимог позивач зазначила, що пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки вважала, що прийняла спадщину у порядку, визначеному частиною 3 статті 1268 ЦК України - шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем та здійснюючи догляд за ним. З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Зважаючи на вищевикладене, вказані у позовній заяві причини пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними. Сумська міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, просить суд врахувати при прийнятті рішення позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Представник третьої особи - Другої Сумської державної нотаріальної контори до суду не з`явився, надали до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона близько шести років знала ОСОБА_3 ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_3, купувала необхідний одяг, викликала лікаря, догляд зі сторони ОСОБА_1 був належний. Інших спадкоємців, крім ОСОБА_1, у ОСОБА_3 не має, її син помер. Вона також необізнана, що з заявою про прийняття спадщини необхідно звертатися протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, показання свідка, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим Ковпаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1155 (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 16.05.2014 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Виносум М.Є., відповідно до якого заповідала все своє майно позивачу ОСОБА_1.

Викладені обставини підтверджуються копією заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Виносум М.Є., 16.05.2014 року (а.с.5), витягами про реєстрацію заповіту в спадковому реєстрі (а.с.6,7, 39,40).

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Строки для прийняття спадщини встановлені законодавцем у ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до вказаної правової норми для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті особи або оголошення її померлою).

Як пояснила представник позивача, ОСОБА_1 було відомо про наявність заповіту ОСОБА_3

Згідно підпункту 2.1 пункту 2 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини.

Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі (п.п. 3.3 п. 3 Глави 10 зазначеного Порядку).

Підпунктом 3.5 пункту 3 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що в разі, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Згідно п.п. 3.23 пункту 3 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені законодавцем у ст. 1272 ЦК України.

За правилами частини першої вказаної правової норми, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини.

З листа Другої Сумської державної нотаріальної контори, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.16-20) вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася. Представник позивача підтвердила, що позивач ОСОБА_1 зверталася до Другої Сумської державної нотаріальної контори в листопаді 2015 року, їй пояснили, що строк для прийняття спадщини нею пропущений.

Представник позивача ОСОБА_1 доводить, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини через юридичну необізнаність з порядком прийняття спадщини, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем і вважала, що вона прийняла спадщину.

Свідок ОСОБА_5 підтвердила, що позивач ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_3, інших спадкоємців у ОСОБА_3 не має.

Свідок ОСОБА_5 не підтвердила наявність поважних причин у ОСОБА_1 для пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-85цс12 правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження того, що мали місце об'єктивні, непереборні та істотні труднощі, перешкоди для звернення в установлений законодавством строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ОСОБА_3

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує на те, що вона вважала, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до п.3 ст.1268 ЦК України, оскільки останній час проживала разом із померлою, доглядала хвору, допомагала по господарству, в після її смерті здійснила поховання. З врахуванням цих тверджень позивача, нею невірно обраний спосіб захисту свого права, оскільки існує інший визначений чинним законодавством порядок встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини.

З врахуванням викладеного, в задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 15, 1220-1223, 1233, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Главою 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за необґрунтованістю.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана

апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під чає проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко