АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі Лознян О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року про відкриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року відкрито провадження по справі.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просила ухвалу скасувати.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилалася на вимоги ч.8 ст.110 ЦПК України, та вважала, що суд першої інстанції незаконно відкрив провадження по справі з порушенням правил підсудності, оскільки дана справа повинна розглядатися за місцем виконання договору, а саме в Подільському районному суді міста Києва.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» - Лісовський С.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

На електронну адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи. Дане клопотання було розглянуто колегією суддів в судовому засіданні та відхилено.

Інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, тому розгляд справи за апеляційною скаргою, на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України, проведено за їх відсутності.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Справа № 755/12422/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/347/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Колегією суддів встановлено, що ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

13 липня 2015 року суд першої інстанції, перевіривши позовну заяву на відповідність вимог цивільного процесуального законодавства, правомірно відкрив провадження по даній справі.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, виходячи з наступного.

Так, апелянт посилається на ч.8 ст.110 ЦПК України та вважає, що справа повинна розглядатися за місцезнаходженням банку, оскільки саме там виконувався договір кредиту.

Частиною 8 статті 110 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

В той час, як згідно ч.1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної осіб пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч.14 ст.110 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 114 цього Кодексу.

Відповідно до положень постанови №3 пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами є фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідками з адресно-довідкового відділу ГУДМС України (а.с.69, 69а), що за територіальною юрисдикцією відноситься до Дніпровського районного суду м. Києва.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, керуючись вимогами ч.1 ст. 109 ЦПК України, правильно визначився з підсудністю справи Дніпровському районному суду м. Києва та вірно відкрив провадження по справі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п.1 ч.2 ст. 307, ст.ст. 311-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 13 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді