Справа № 303/316/16-ц
№ 2/303/507/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
18 лютого 2016 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Гутій О.В., при секретарі Фозекош І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 23 січня 2003 року між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрованого Виконкомом Тишівської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 1.
Від даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні.
Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя у них не склалося, оскільки у них зовсім різні погляди на життя, відсутнє взаємопорозуміння та повага, в результаті чого часто виникають сварки та непорозуміння. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дитини, який повинен виховуватися в атмосфері любові та розуміння. Тому вважає, що шлюб носить тільки формальний характер і його слід розірвати.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Щодо винесення заочного рішення не заперечила.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.
Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та те, що в справі є достатні матеріали про права і правовідносини сторін, відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України суд, за згоди позивача, розглянув справу на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 23 січня 2003 року Виконкомом Тишівської сільської ради Воловецького району Закарпатської області зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 1 та що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії НОМЕР_1 від 08.09.2009 року (а.с. 4).
Також судом встановлено, що від даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 13.01.2004 року (а.с.5).
У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюб носить лише формальний характер, то приймаючи рішення, слід врахувати всі обставини справи.
Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України).
Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.
Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.
З доводів позивача вбачається, що спільне життя між ними з відповідачем не склалося, а шлюб носить лише формальний характер.
При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, а тому позов підлягає задоволенню.
Згідно із ст. 113 СК України за клопотанням позивача ОСОБА_1 їй слід залишити прізвище «ОСОБА_1».
Також на вимогу позивача, враховуючи вік та інтереси дитини, та те, що син постійно проживає разом з матір'ю, суд вважає за необхідне залишити сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на вихованні матері.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме 551,20 гривень судового збору (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 10,11, 88, 209, 215-218,224-226 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 113 СК України, суд,-
Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 23 січня 2003 року Виконкомом Тишівської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис № 1, розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».
Сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на вихованні матері - ОСОБА_1.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір у розмірі 551,20 гривень (п'ятсот п'ятдесят одну гривню двадцять копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому ст.ст. 223, 233 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуюча О.В. Гутій