Справа № 372/435/16-ц
провадження № 2- 479/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Василенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівської районної центральної лікарні, головного лікаря Обухівської районної центральної лікарні ОСОБА_2 про скасування наказу про винесення догани та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( далі по тексту - Позивач) звернувся до суду з позовом до Обухівської районної центральної лікарні ( далі по тексту Відповідач -1), головного лікаря Обухівської районної центральної лікарні ОСОБА_2 ( далі по тексту Відповідач-2) про скасування наказу головного лікаря Обухівської районної центральної лікарні ОСОБА_2 № 15 від 08 січня 2016 року «Про дисциплінарне стягнення» про винесення позивачу догани та стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він працює на посаді заступника головного лікаря Української районної лікарні та за сумісництвом лікарем акушером-гінекологом. 08 січня 2016 року головним лікарем Обухівської районної центральної лікарні ОСОБА_2 був виданий наказ №15 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни, а саме: чергування позивача під час перебування у відпустці замість лікаря акушера-гінеколога ОСОБА_3 без дозволу головного лікаря Обухівської ЦРЛ. Зазначив, що 11 січня його було ознайомлено з зазначеним наказом, який він вважає незаконним та таким, що винесений з особистих мотивів головного лікаря Обухівської ЦРЛ ОСОБА_2О, оскільки він жодних порушень трудової дисципліни не вчиняв, а вихід на роботу здійснив на виконання вказівки завідувача гінекологічним відділенням Української районної лікарні ОСОБА_4 під час перебування в відпустці в звязку з виробничою необхідністю. Крім того, вважає, що відкликання його з відпустки для чергування та оформлення відповідного наказу про відкликаня з відпустки, а також повідомляти про вихід на роботу головного лікаря в його посадові обовязки не входило. Вказував на те, що оскільки він є членом профспілкового комітету лікарні, то притягнення його до дисциплінарної відповідальності повинно було бути погоджено з профспілковим комітетом та надано його дозвіл, що зроблено не було. Посилається також на те, що оскільки він незаконно притягнутий до дисциплінарної відповідальності, а порушення його прав як працівника призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості в завтрашньому дні та побоювань щодо незаконного звільнення, то головний лікар Обухівської ЦРЛ ОСОБА_2 повинен відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 15000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, зазначив, що головний лікар Обухівської ЦРЛ не мав правових підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а тому просив скасувати наказ про винесення ОСОБА_1 догани, як незаконний.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. В усних та письмових запереченнях проти позову, які були долучені до матеріалів справи зазначала, що наказом головного лікаря Обухівської ЦРЛ ОСОБА_2 № 15 від 08.01.2016 року позивача було притягнуто до дисциплінарного стягнення у виді догани на підставі службової записки головного лікаря Української районної лікарні ОСОБА_5, оскільки він без правових підстав, не повідомивши головного лікаря Української районної лікарні, за відсутності відповідного наказу про відкликання з відпустки, незаконно здійснив вихід на чергування, фактично перебуваючи в відпустці. Також зазначила, що позивач є членом профспілки Обухівської районної організації профспілки працівників охорони здоровя України, проте виборну посаду не займає, а тому згода профспілки на винесення догани на працівника, який є членом профспілки не потрібна.

Відповідач-2, головний лікар Обухівської районної центральної лікарні ОСОБА_2, в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, так як позивача було притягнуто до дисциплінарного стягнення у виді догани правомірно, оскільки він без правових підстав, за відсутності відповідного наказу про відкликання з відпустки, незаконно здійснив вихід на чергування, фактично перебуваючи в відпустці.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, відповідача, свідка, дослідивши подані позивачем та стороною відповідачів документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 працює заступником головного лікаря з медичної частини Української районної лікарні та за сумісництвом лікарем акушером-гінекологом акушерсько-гінекологічного відділення Української районної лікарні, що підтверджується посадовою інструкцією від 27.08.2014 року (а.с.50) та довідкою Обухівської ЦРЛ від 29.03.2016 року № 52 (а.с.42).

Відповідно до наказу головного лікаря Обухівської ЦРЛ від 16.12.2015 року № 876-к «Про надання відпустки», ОСОБА_1 було надано в рахунок щорічної відпустки 14 календарних днів з 18.12.2015 року по 31.12.2015 року, що підтверджується Витягом з наказу Обухівської ЦРЛ № 876-к від 16.12.2015 року та табелем обліку робочого часу працівників Української районної лікарні.

Судом встановлено, що наказом головного лікаря Обухівської районної центральної лікарні ОСОБА_2 № 15 від 08.01.2016 року лікаря акушер-гінеколога ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарного стягнення у вигляді догани, за порушення трудової дисципліни, а саме чергування під час перебування в відпустці, замість лікаря акушер-гінеколога ОСОБА_3 без дозволу головного лікаря Обухівської ЦРЛ на підставі службової записки головного лікаря Української районної лікарні ОСОБА_5 та пояснюючих записок лікаря акушер-гінеколога ОСОБА_1 і завідуючої акушерсько-гінекологічного відділення ОСОБА_4 від 23.12.2015 року.

Приводом для оголошення догани стало те, що перебуваючи у відпустці, позивач 22.12.2015 року вийшов на чергування в Українській районній лікарні замість лікаря акушера-гінеколога ОСОБА_3

Відповідно до ст.147 КЗпП України стягнення на працівника може бути застосовано лише за порушення трудової дисципліни.

Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є порушення трудової дисципліни, під яким розуміється невиконання або виконання на неналежному рівні з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, дія або бездіяльність працівника вважаються порушенням трудової дисципліни лише при наявності таких ознак: якщо дія або бездіяльність є протиправними; якщо вони сталися з вини (навмисної чи необережної) працівника; якщо працівник не виконав обов'язку, що випливає з трудового договору. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов'язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен відібрати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

З матеріалів справи вбачається, що до застосування дисциплінарного стягнення адміністрація зажадала від позивача пояснення за фактом порушення, про що він власноручно написав.

Згідно ч.4 ст.149 КЗпП України стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як зазначає сам позивач в своїй позовній заяві з оскаржуваним наказом № 15 від 08.01.2016 року його було ознайомлено 11.01.2016 року.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, ОСОБА_1 за відсутності правових підстав, не повідомивши головного лікаря Української районної лікарні ОСОБА_5, за відсутності дозволу головного лікаря Обухівської центральної районної лікарні ОСОБА_2 у виді відповідного наказу про відкликання його з відпустки, незаконно здійснив вихід на чергування в Українській районній лікарні 22.12.2015 року замість лікаря акушера-гінеколога ОСОБА_3, що стало підставою для прийняття наказу № 15 від 08.01.2016 року про накладення на нього стягнення у виді догани.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 повідомила, що вона працює на посаді завідуючої акушерсько-гінекологічним відділенням Української районної лікарні та оскільки їй не було відомо, що ОСОБА_1 перебває у ввідпустці, попоросила його почергувати 22.12.2015 року замість лікаря акушера-гінеколога ОСОБА_3, а про те що заміну одного лікаря іншим та відкликання лікаря з відпустки необхідно погоджувати з головним лікарем Обухівської ЦРЛ їй також було невідомо, хоча ОСОБА_1 під час її звернення до нього повідомив їй, що перебуває у відпустці.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Таким чином, трудовою дисципліною передбачено додержання працівниками норм, закріплених КЗпП України, правил внутрішнього трудового розпорядку, статутів, положень, посадових інструкцій, за порушення якої до працівника можливо застосування положень ст. 147 КЗпП України.

Відповідно до ст. 147 Кодексу законів про працю України (далі по тексту - КЗпП України), за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Частиною 1 статті 147-1 КЗпП України передбачено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.

Отже, в даному випадку дисциплінарне стягнення у вигляді догани застосовано до позивача ОСОБА_1 уповноваженою на те особою - головним лікарем Обухівської ЦРЛ ОСОБА_2 у встановлений законом строк та з дотриманням передбаченого законом порядку.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Тобто, виключною компетенцією власника або уповноваженого ним органу є видача наказів, визначення підстав, мотивів, обґрунтування та виду дисциплінарного стягнення. В свою чергу, до компетенції суду належить перевірка додержання передбачених законом підстав та порядку застосування до працівників дисциплінарного стягнення, тобто законність наказу.

Як вбачається з Правил внутрішнього трудового розпорядку Обухівської центральної районної лікарні Розділу VІ Робочий час і його використання: « На прохання працівника щорічна відпустка може надаватися частинами за умови, що основна її частина становитиме не менше 14 календарних днів. За рішенням керівництва Обухівської ЦРЛ працівників може бути відкликано за їх згодою з щорічної відпустки лише у випадках передбачених чинним законодавством.», а відповідно до ст. 79 КЗпП України та ст. 12 ЗУ «Про відпустки» передбачено, що відкликання зі щорічної відпустки допускається за загодою працівника лише у випадках передбачених законодавством, зокрема: для відвернення стихійного лиха, виробничої аварії або негайного усунення їх наслідків; відвернення нещасних випадків, простою, загибелі або псування майна підприємства, установи, організації. В разі відкликання працівника з відпустки його працю оплачують з урахуванням тієї суми. Що була нарахована на оплату невикористаної частини відпустки. Відкликання працівника з відпустки оформлюється відповідним наказом роботодавця, де обов'язково зазначається підстава відкликання, тобто відповідне формулювання з посиланням на законодавчі норми і службова записка керівника того підрозділу, працівника якого відкликають із відпустки.

Як встановлено в судовому засіданні, вихід позивача під час перебування у відпустці 22.12.2015 року без відповідних для того правових підстав міг спричинити настання негативного наслідку в його роботі, відповідальність за що було б покладено на відповідача-2, оскільки ОСОБА_1 фактично перебував у відпустці.

Так метою притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є покарання працівника за винне протиправне діяння, що полягає у невиконанні або порушенні ним трудових обовязків. Необхідними умовами для накладення стягнення є наявність вини працівника, а для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не має значення чи призвів вчинений ним дисциплінарний проступок до настання реальних наслідків, достатньо самого факту винно вчиненого працівником порушення трудової дисципліни, а наявність чи відсутність шкідливих наслідків може бути врахована при визначенні тяжкості проступку та виборі дисциплінарного стягнення.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач раніше вже притягувався до дисциплінарної відповідальності, відповідачем-2 за, то при обранні виду стягнення в даному випадку було враховано ступінь тяжкості вчиненого працівником проступку, обставини за яких вчинено проступок та попередню роботу позивача.

Крім того, згідно ч.2 ст.252 КЗпП України, ч. 6. ст. 39 та ч.2 ст.41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності"зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Позивач ОСОБА_1 є членом Обухівської районної організації профспілки працівників охорони здоровя України, проте виборну посаду не займає (зазначене підтверджується листом Обухівської районної організацією профспілки працівників охорони здоровя України від 01.03.2016 року № 1), а тому згода профспілки на винесення догани на працівника, який є членом профспілки не потрібна.

Отже, суд критично оцінює посилання позивача про те, що дія норм Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" поширюється на випадок притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскільки на спростування цих пояснень суду надано в якості доказів лист Обухівської районної організацією профспілки працівників охорони здоровя України від 01.03.2016 року № 1.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до Обухівської районної центральної лікарні, головного лікаря Обухівської районної центральної лікарні ОСОБА_2 про скасування наказу про винесення догани.

Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи наведене слід відмовити також у решті вимог позову про стягнення моральної шкоди, як вимоги похідної від основного позову.

У відповідності до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі надані і досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними і не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 174, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Обухівської районної центральної лікарні, головного лікаря Обухівської районної центральної лікарні ОСОБА_2 про скасування наказу про винесення догани та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області.

СуддяОСОБА_6