Провадження № 2/761/5822/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Бойко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

В травні 2016р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідачки ОСОБА_2, в якому просила суд визнати за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, яка за життя 27 вересня 2011р. склала на користь позивачки заповіт.

У визначений законодавством строк позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Одарченко Н.І. із заявою про прийняття спадщини. Однак, 24 липня 2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Одарченко Н.І. було повідомлено позивачку, що видати їй свідоцтво про право на спадщину на зазначену квартиру не можливо, оскільки право власності зареєстровано за відповідачкою, тому що спадкодавець не встигла зареєструвати в установленому законом порядку договір про розірвання договору дарування.

Вказані обставини позбавляють позивачку можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, та здійснити відповідну реєстрацію права власності, у зв'язку з чим вона вимушена була звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, викладених в позові та просив суд позов задовольнити, в подальшому сторона позивача клопотала перед судом про розгляд справи у відсутність сторони позивача.

Відповідачка, про час та місце розгляду повідомлена в установленому законом порядку, подала на адресу суд заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, і не заперечує проти задоволення позову.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 27 вересня 2011р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Одарченко Н.І. посвідчено заповіт, по якому ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось,і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що спадкодавець матиме право за законом заповіла - позивачці ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-165 цього Кодексу ( ч.2 ст. 1223 ЦК України ).

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Як встановлено в судовому засіданні, 17 липня 2013р. позивачка ОСОБА_1 звернулась з заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Одарченко Н.І. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Під час розгляду справи судом встановлено, що подана позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, заява про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку відкликана не була.

Судом встановлено, що 10 листопада 2011р. між відповідачкою та спадкодавцем ОСОБА_3 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1.

21 червня 2012р. між відповідачкою та спадкодавцем ОСОБА_3 було укладено договір про розірвання договору дарування квартири (зазначеної вище квартири), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Одарченко Н.І. 10 листопада 2011р. за реєстровим № 3272.

За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка наголошувала, щ після укладення між спадкодавцем та відповідачкою договору про розірвання договору дарування, спадкодавець, в силу похилого віку, наявності хронічних хвороб не встигла зареєструвати право власності на спірну квартиру, при цьому подовжуючи в ній проживати та користуватись нею.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Згідно зі ст. 69 цього Закону нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.

У відповідності з п.п. 4.15, п.п. 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. № 296/5, яка є чинною на час розгляду справи, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Одарченко Н.І., розглянувши документи, подані позивачкою повідомила останню, що не може вчинити нотаріальні дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1, так як спадкодавцем не було перереєстровано право власності на спірну квартиру, а тому приватний нотаріус позбавлена можливості видати позивачці свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, на час смерті спадкодавця ОСОБА_3, останній на праві власності належала квартира АДРЕСА_1.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6300,0 грн.

Керуючи ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179, 208, 209, 211 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1223, 1233, 1296, 1297, 1299 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6300,0 /шість тисяч триста / грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: