ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/920/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарях - Цибулюк М.А., Кубів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 2» (далі - ТОВ "Рада") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в сумі 2396,73 грн. - основного боргу, 656,7 грн. - індексу інфляції, 104,86 грн. - 3% річних та 1670,86 - пені.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, а ТОВ "Рада 2" є житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує зазначений будинок. Відповідно до умов договору від 30.03.2000 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 зобов'язувалися вносити плату за житлово-комунальні послуги не пізніше 25 числа наступного місяця, який слідує за розрахунковим. Внаслідок несплати вартості житлово-комунальних послуг за період з листопада 2014 року по травень 2015 р. у відповідачів утворився борг в сумі 2396,73 грн. Отже, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 як боржники, що прострочили виконання грошового зобов'язання, на підставі договору та положень статті 625 ЦК України зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляційної складової, що становить 656,7 грн., трьох відсотків річних, що становить 104,86 грн. та 1670,86 грн. - пені.

В судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру позовних вимог на суму основної заборгованості та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року в сумі інфляційної складової, що становить 569,99 грн., трьох відсотків річних, що становить 31,77 грн. та 1369,56 грн. - пені та за період з березня 2015 по грудень 2015 року суму основного боргу - 1027,17 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 151,00 грн., 3% річних у розмірі 25,10 грн., пені - 1027,17 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити посилаючись на те, що була сумлінним платником житлово-комунальних послуг і заборгованості не має, послуги оплачувала вчасно та в повному обсязі. Щодо стягнення заборгованості за період з березня 2015 року по травень 2015 року зазначила, що 28.11.2014 року в будинку АДРЕСА_1 було створено ОСББ «Позняківський», членами якого є відповідачі. 16.02.2015 року відповідачі подали позивачу заяву про від 16.02.2015 року про розірвання договору про управління будинком, надання послуг від 30.03.2000 року, а 01.03.2015 року уклали договір з ОСББ «Позняківський» та, починаючи з 01.03.2015 року сплачують за житлово-комунальні послуги на користь ОСББ «Позняківський».

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, просили розглянути справу без їх участі та відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСББ «Позняківський».

Представник третьої особи проти задоволення позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши представника позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 24.04.2000 року.

30.03.2000 року між ТОВ «Рада» Корпорації «Познякижилбуд» з одного боку та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - з іншого, укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, предметом якого є забезпечення підприємством обслуговування та ремонту житлового будинку та прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до умов договору підприємство зобов'язалося забезпечити виконання комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової території, створення необхідних умов мешкання в будинку, надання співвласнику комунальних та інших послуг згідно діючих розцінок і тарифів, ведення особистого рахунку співвласника тощо, а співвласники зобов'язалися щомісячно, не пізніше 25-го числа місяця, що настає за розрахунковим здійснювати платежі.

Так, відповідно до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875-IV) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а стаття 20 цього Закону зобов'язує споживача своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної квартири.

За приписом статті 162 Житлового кодексу Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

В судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру позовних вимог на суму основної заборгованості та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року в сумі інфляційної складової, що становить 569,99 грн., трьох відсотків річних, що становить 31,77 грн. та 1369,56 грн. - пені та за період з березня 2015 по грудень 2015 року суму основного боргу - 1027,17 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 151,00 грн., 3% річних у розмірі 25,10 грн., пені - 1027,17 грн.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частина 1 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як на підставу своїх вимог ТОВ «Рада 2» посилається на те, за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 були надані експлуатаційні послуги (послуги з утримання будинку та прибудинкової території), вартість яких вони вчасно не оплатили, що спричинило виникнення відповідальності, встановленої ч.2 ст.625 ЦК України, зокрема інфляційної складової, що становить 569,99 грн., трьох відсотків річних, що становить 31,77 грн. та 1369,56 грн. - пені.

Заперечуючи проти позову в цій частині, відповідач пояснила, що є сумлінним платником житлово-комунальних послуг і заборгованості не має, оплату проводила вчасно, одразу після того як отримувала від ТОВ «Рада-2» рахунок, на підтвердження чого надала копії квитанцій про сплату за житлово-комунальні послуги.

При вирішенні цього позову суд враховує, що укладений між сторонами договір є різновидом договору про надання послуг, і керується положеннями частини 1 статті 903 ЦК України, яка передбачає обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже за змістом цієї норми та положень статей 10, 60 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, виконавець, заявляючи вимогу на підставі ч.2 ст.625 ЦК України та стягнення пені повинен довести наявність простроченого грошового зобов'язання.

Не дивлячись на те, що суд неодноразово відкладав розгляд справи, надаючи можливість надати відповідні докази, які б підтверджували прострочення грошового зобов'язання, таких доказів надано не було, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову в частині стягнення сумі інфляційної складової, що становить 569,99 грн., трьох відсотків річних, що становить 31,77 грн. та 1369,56 грн. - пені.

Щодо стягнення заборгованості за період з березня 2015 по грудень 2015 року суму основного боргу - 1027,17 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 151,00 грн., 3% річних у розмірі 25,10 грн., пені - 1027,17 грн. слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2014 року в будинку АДРЕСА_1 було створено ОСББ «Позняківський», членами якого є відповідачі. 16.02.2015 року відповідачі подали позивачу відповідну заяву про від 16.02.2015 року про розірвання договору про управління будинком, надання послуг від 30.03.2000 року, а 01.03.2015 року уклали договір з ОСББ «Позняківський» та починаючи з 01.03.2015 року сплачують за житлово-комунальні послуги на користь ОСББ «Позняківський», що підтверджується копіями квитанцій.

Таким чином, відповідачем були надані суду докази на підтвердження того, що отримані житлово-комунальні послуги за період з березня 2015 по грудень 2015 року включно, були надані іншою юридичною особою, а не ТОВ «Рада 2», які нею, в свою чергу, були належно оплачені. А тому зобов'язання відповідачів щодо оплати житлово-комунальних послуг виконані ними належним чином.

Враховуючи встановлені обставини, суд відмовляє у позові за недоведеністю вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА