Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1225/15-ц
Номер провадження 2/540/9/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Кольвашенко А.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідача-2 ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності на господарські будівлі, споруди та земельні ділянки, -

на підставі ч.3 ст. 209 ЦПК України в судовому засіданні 30 березня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення, -

в с т а н о в и в :

у листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 19 лютого 2002 року він отримав у дар від ОСОБА_5 та ОСОБА_6 право на пайовий фонд майна КСП «Славутич», реорганізованого в ТОВ Агрофірма «Батьківщина», на території Михайлівської сільської ради, та посвідчені свідоцтвами про право власності на майновий пай членів КСП. В подальшому, за його заявою та на підставі акту прийому-передачі основних засобів з ТОВ Агрофірма «Батьківщина» йому було виділено та передано у власність споруди, які знаходяться в с. Любимівка, а саме: зерносховище і погріб. Позивач стверджує, що вказаними спорудами він користується на даний час та підтримує їх у належному стані, проводячи поточні ремонтні роботи, а ПП Полтавське БТІ на них виготовило технічні паспорти. Однак він не може провести державну реєстрацію права власності на вказані обєкти нерухомості, оскільки ТОВ Агрофірма «Батьківщина» не проставило відмітку про виділення майна в натурі у свідоцтві про право власності на майновий пай члена КСП та печатку, та й саме товариство припинене 27 квітня 2006 року. На даний час відсутній інший законний спосіб, окрім рішення суду, визнання права власності на обєкти нерухомості та проведення державної реєстрації. Виходячи з викладеного, позивач просить визнати за ним право власності на зерносховище та погріб, розташовані по провулку Мостовий, 15 і 13, відповідно, в с. Любимівка Машівського району Полтавської області, а також право власності на земельні ділянки, за цими ж адресами, в порядку переходу права власності на них при переході права власності на будівлі і споруди.

Представник відповідача-2 направив до суду пояснення в яких просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначив, що за змістом законодавства органи державної влади зобовязані діяти лише на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Головне управління діє на підставі Положення від 03.03.2015 № 9 та реалізує покладені на нього повноваження згідно ст. 122 ч.4 ЗК України по передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів. Також зазначає, що виключно сформована земельна ділянка може бути обєктом цивільних прав, що передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру України. Цих відомостей у позовній заяві позивач не навів. Крім цього, згідно ст. 116 ЗК України набуття земельних ділянок у власність здійснюється шляхом їх передачі особам на підставі рішень органів місцевого самоврядування та державної виконавчої влади із земель комунальної чи державної власності. В той час, у випадку, якщо земельна ділянка перебуває у колективній власності, то на сьогоднішній день розпорядник таких земель законодавством не визначений (а.с. 137-139).

В судовому засіданні позивач та його представник наполягають на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві та уточнили, що площа земельних ділянок на які позивач просить визнати право власності складає 1, 4 га.

Представник відповідача-1 в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с. 119).

Представники відповідача-2 проти позову заперечують, оскільки відповідач-2 не є розпорядником земель комунальної власності, а виключно державної.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 19 лютого 2002 року позивач ОСОБА_1 отримав у дар від ОСОБА_5 вартістю 1290 грн та від ОСОБА_6 вартістю 3390 грн право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Славутич», реорганізованого в Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Батьківщина», що знаходиться на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області та посвідчено Свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії ПО ХІУ № 315525 та ПО ХІУ № 315526, виданих Михайлівською сільською радою Машівського району Полтавської області 29.12.2001 року, що стверджується копіями договорів дарування майнового паю від 19.02.2002 року, посвідченими приватним нотаріусом Машівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7 (а.с.12,13).

ОСОБА_8 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, діяльність ТОВ «Агрофірма «Батьківщина» припинена 20.01.2010р. на підставі судового рішення від 21.02.2005 (а.с. 161).

Відповідно до п. 13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою КМУ № 177 від 28.02.2001, майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Пунктом 14 цього Порядку визначено, що для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

В судовому засіданні позивач зазначав, що до сільської ради з вказаним питанням не звертався, і формально сільська рада ніяких його прав не порушувала.

Як убачається з виписки з протоколу № 4 засідання засновників ТОВ Агрофірма «Батьківщина» від 28 лютого 2002 року, було вирішено виділити в натурі на майновий пай ОСОБА_9 та ОСОБА_1 споруди, які знаходяться на території току під № 23 зерносховище на суму 2300 грн, № 24 зерносховище на суму 5800 грн, № 71 погріб на суму 1200 грн, на загальну суму 9300 грн (а.с.9).

В подальшому, згідно акту прийому-передачі основних засобів з ТОВ «Батьківщина», юридичним особам ОСОБА_9 і ОСОБА_1 комісією 28.02.2002р. передано у власність споруди, які знаходяться в с. Любимівка на території току: зерносховище під номером 23 і погріб під номером 71 ОСОБА_1, зерносховище під номером 24 ОСОБА_10 (а.с.10).

06.08.2012р. на виробничу будівлю зерносховище по провулку Мостовий, 15 в с. Любимівка та виробничу будівлю погріб по провулку Мостовий, 13 в с. Любимівка ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» виготовлено технічні паспорти, у графі «Власник», відомості відсутні (а.с.14-17, 18-21).

В той час, згідно п.п.9,16 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року N 62, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 4 квітня 2001 р. за N 305/5496 (який діяв на час прийняття рішення засновниками ТОВ Агрофірма «Батьківщина» від 28.02.2002 про виділення в натурі майнових паїв в т.ч. позивачу та втратив чинність 11.04.2013), виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством-правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників: за структурою пайового фонду; конкретним майном за взаємною згодою співвласників; на конкурентних засадах шляхом проведення аукціону.

Таким чином, з огляду на вказану норму, збори засновників не були уповноважені на прийняття рішення про виділення в натурі майнового паю в т.ч. позивачу без відповідного рішення зборів співвласників.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ст. 356 ч.1 ЦК). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ст. 355 ч.2 ЦК).

Виходячи з викладеного, учасники спільної часткової власності мають право на частку у праві власності на майно (ч. 1 ст. 356 ЦК), а не на конкретно визначену частку в майні, оскільки спільна часткова власність характеризується множинністю суб'єктів і єдністю об'єкта. Відповідно до цієї концепції кожному із співвласників спільної часткової власності не може належати частка самого майна.

З огляду на вказані обставини, саме співвласники майна КСП «Славутич», реорганізованого в ТОВ Агрофірма «Батьківщина», у яких є майнові сертифікати мають право розпоряджатися майном яке знаходиться у них на праві спільної часткової власності.

Судом було розяснено позивачу право на залучення вказаних осіб до участі у справі, але він таким правом скористатися не забажав.

Крім цього, згідно з ч.2 ст. 26 ЦПК України, у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб. Сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач (ч. 1 ст. 30 ЦПК).

У свою чергу, позовом є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, пред'явлена з метою судового захисту невизнаного, порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу в порядку, передбаченому процесуальним законодавством.

Правовими наслідками задоволення судом позову є зобов'язання відповідача як особи, до якої позивачем пред'являється матеріально - правова вимога, вжити заходів до вчинення дій, утримання від вчинення дій та усунення обставин, що призвели до порушення, невизнання чи оспорювання права або охоронюваного законом інтересу шляхом, зазначеним у резолютивній частині судового рішення.

Таким чином, при вирішенні питання про визнання права власності на майно, а саме на зерносховище та погріб, необхідно у якості співвідповідачів залучити усіх осіб, які є співвласниками загального пайового фонду майна КСП відповідно до списку осіб, затвердженого зборами співвласників, оскільки суд при розгляді цього позову вирішив би питання про їх права та обов'язки, а відповідачі-1 та 2 у справі не є співвласниками цього майна.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині визнання за позивачем права власності на зерносховище та погріб, розташованих по провулку Мостовому, 15 і 13, відповідно, в с. Любимівка Машівського району з наведених підстав слід відмовити.

Даючи оцінку доводам позивача про визнання за ним права власності на земельні ділянки, які знаходяться під зазначеними будівлями суд виходить з наступного.

Так, в ході судового розгляду позивачем було уточнено, що площа земельної ділянки по провулку Мостовому, 13 складає 0, 7572 га, а по провулку Мостовому , 15 площею 0, 8146 га, на підтвердження чого надані кадастрові плани (а.с. 163, 164).

Разом з тим, ч.1 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

З повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 32-16-7777.6-1724/2-16 від 11.03.2016р. на адвокатський запит вбачається, що запитувані земельні ділянки є ділянками сільськогосподарського призначення (під господарськими будівлями та дворами) та належать до земель колективної власності КСП «Славутич» і знаходяться за межами населених пунктів на території Михайлівської сільської ради (а.с. 171, 184).

В той час, згідно ч.4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

Таким чином, з огляду на те, що до компетенції відповідача-2 відноситься вирішення питань щодо передачі земельних ділянок виключно державної власності, а спірні земельні ділянки належать до земель колективної власності, а тому Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області не є належним відповідачем у справі, оскільки не є розпорядником земель колективної власності. Крім цього, судом установлено, що з приводу надання йому земельних ділянок позивач до відповідача-2 не звертався, а той, у свою чергу, ніяких рішень не приймав та жодних прав позивача не порушував.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, а тому судовий збір стягненню на його користь не підлягає.

В той час, при відкритті провадження у справі, судом попередньо був визначений до сплати судовий збір в розмірі 1500 грн щодо вимог в частині визнання права власності на земельні ділянки, який позивачем був сплачений 18.12.2015 (а.с. 102, 106). В ході розгляду справи уточнено загальну площу земельних ділянок - 1, 5718 га. ОСОБА_8 повідомлення відділу Держгеокадастру у Машівському районі від 30.12.2015р. (а.с. 120) нормативна грошова оцінка 1 га ріллі за межами населених пунктів складає 28545, 18 грн, а відтак до сплати підлягав судовий збір в розмірі 551, 20 грн. За таких обставин зайво сплачений судовий збір в розмірі 948, 80 грн підлягає поверненню позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 212-215, 209, 218 ЦПК України, ст. ст. 317, 356 ЦК України, ст. 116 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права власності на господарські будівлі, споруди та земельні ділянки відмовити.

Зобовязати Управління державної казначейської служби України у Машівському районі Полтавської області повернути ОСОБА_1 з розрахункового рахунку 0288 сплачений ним судовий збір в розмірі 948, 80 грн на підставі квитанції № 21 від 18.12.2015.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 31 березня 2016 року

Суддя: