Справа № 461/9500/12 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/783/941/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Мусіної Т.Г.

суддів Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря Фейір К.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд у звязку з новоявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку нерухомості» до Національної спілки художників України, ОСОБА_3, Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання незаконною і скасування державної реєстрації права власності, -

в с т а н о в и л а :

13 жовтня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м.Львова від 10 квітня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку нерухомості» до Національної спілки художників України, ОСОБА_3, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації», реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5,про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності.

Вказує, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013 року позовні вимоги задоволені та:

- визнано недійним договір купівлі продажу приміщень та фундаменту окремої будівлі памятки історії та культури підприємства громадської організації «Львівський художньо-виробничий комбінат» Львівської обласної організації Національної спілки художників України за адресою: м. Львів, пл.Міцкевича, 9, укладений між Національною спілкою художників України (продавець) та ОСОБА_3 03 червня 2011 року та зареєстрованим за №1423.

- визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на приміщення та фундамент окремої будівлі памятки історії та культури підприємства громадської організації «Львівський художньо-виробничий комбінат» Львівської обласної організації Національної спілки художників України за адресою: м. Львів, пл. Міцкевича, 9. Вирішено питання судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 17 вересня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Галицького районного суду м.Львова від 10 квітня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2013 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 17 вересня 2013р. скасовано, залишено в силі рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013 року.

Заявник зазначає, що нововиявленою обставиною є та обставина, що при задоволенні позову суд не врахував довідки про правовий статус земельної ділянки від 05.05.2011 року, виданої управлінням держкомзему у м. Львові, про те, що згідно земельно-кадастрових даних земельна ділянка на пл..Міцкевича, 9 у м. Львові знаходиться у власності ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» для будівництва і обслуговування адміністративно-торгового центру та безпідставно прийшов до висновку, що вона була неправомірно одержана продавцем. Вказана довідка про правовий статус земельної ділянки від 05.05.2011 року була отримана Національною спілкою художників України для подальшого укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться на пл.Міцкевича, 9 у м. Львові, оскільки в ній зазначався кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований обєкт відчуження. Постанова Львівського окружного адміністративного суду, якою позовні вимоги щодо незаконності видачі довідки були задоволенні повністю, скасована ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015р. Таким, чином на момент винесення рішення Галицького районного суду м. Львова та ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, про вищезазначені обставини не було відомо. Зважаючи на цю обставину, вважає, що є підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2015 року заяву ОСОБА_3 про перегляд Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013 року у звязку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2015 року оскаржив заявник ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що ухвала суду не ґрунтується на нормах процесуального та матеріального права.

Зокрема, вказує на те, що ухвалюючи рішення 10.04.2013р. про задоволення позову «Центр розвитку нерухомості» до Національної спілки художників України, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, суд виходив з того, що ні НСХУ, ні ОСОБА_3 ніколи не були власниками чи користувачами земельної ділянки за адресою м. Львів, пл.Міцкевича, 9 і відповідно не могли в законному порядку отримати кадастровий номер земельної ділянки, який міг отримати тільки власник земельної ділянки, тобто суд вважав отримання НСХУ довідки від 05.05.2011р. та дії Управління Держкомзему у м. Львові, щодо її видачі незаконними. Між тим постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2013р. у справі № 813/7932/13-ц було відмовлено ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» у визнанні протиправними дій відділу Держземагенства у м. Львові щодо видачі зазначеної довідки від 05.05.2011р., а ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.04.2015р. залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.09.2015р., постанова Львівського окружного адміністративного суду від 10.12.2013р. скасовано, а позов залишено без розгляду.

Посилаючись на те, що вказані судові рішення є нововиявленими обставинами, просить скасувати ухвалу суду від 10.04.2013р., заяву ОСОБА_3 задовольнити, рішення Галицького районного суду м. Львова від 10.04.2013р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання апеляційної інстанції не зявився, хоча належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України був повідомлений про дату судового засідання, його інтереси представляє адвокат ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які зявились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Отже, підставою перегляду будь-якого судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Тобто, перегляд справи у зв'язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом перегляду у звязку з нововиявленими обставинами є рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013, описку у якому виправлено ухвалами цього суду від 03 червня 2013р. та від 06 червня 2013р., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку нерухомості» до Національної спілки художників України, ОСОБА_3, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус ОСОБА_5, про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання незаконною і скасування державної реєстрації права власності, яким позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення та фундаменту окремої будівлі памятки історії та культури підприємства громадської організації «Львівський художньо-виробничий комбінат» Львівської обласної організації Національної спілки художників України на площі Міцкевича, 9 у м. Львові, укладений 03 червня 2011р. між Національною спілкою художників України та ОСОБА_3, визнано недійсною і скасовано державну реєстрацію права власності останнього на зазначену будівлю.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2013р. рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013р. залишено без змін.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що у продавця Національної спілки художників України було відсутнє право власності на обєкт, зазначений у договорі купівлі-продажу від 03 червня 2011р. та відсутній сам обєкт нерухомості, оскільки за висновком №2025 від 28 жовтня 2005р. судової будівельно-технічної експертизи, проведеної у господарській справі за позовом ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» встановлено, що будинок № 9 на площі Міцкевича у м. Львові повністю зруйнований, залишився фундамент та стіни підвальних приміщень і на час прийняття наказу Фонду державного майна України № 338 від 24 лютого 2004р. «Щодо передачі Львівського художньо-виробничого комбінату Художнього фонду УРСР у власність Національної спілки художників України з видачею останньому на це майно 26 лютого 2004р. свідоцтва про права власності, нерухомого майна по вул. Міцкевича, 9 у м. Львові не існувало, а фундамент знесеного будинку нерухомим майном не є.

Факт відсутності нерухомого майна за вказаною адресою станом на лютий 2004р. встановлений рішенням Господарського суду м. Києва від 24 липня 2008р. у справі № 3/215.

Цими ж судовими рішеннями було встановлено, що за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 05 березня 2005р. ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» придбало земельну ділянку площею 0,1090 га, розташовану на площі Міцкевича, 9 у м. Львові, вільну від забудови і призначену для будівництва та обслуговування адміністративно-торгового центру. 04 квітня 2005р. товариство одержало відповідний державний акт на право власності на вказану земельну ділянку.

Судом встановлено, що оспорюваний договір купівлі-продажу приміщення та фундаменту окремої будівлі памятки історії та культури підприємства громадської організації «Львівський художньо-виробничий комбінат» Львівської обласної організації Національної спілки художників України на площі Міцкевича, 9 у м. Львові, укладений 03 червня 2011р. між Національною спілкою художників України та ОСОБА_3, який посвідчувався приватним нотаріусом ОСОБА_5, з врахуванням представленої продавцем довідки за № 40/01-15/3424 від 05 травня 2011р. про правовий статус земельної ділянки на площі Міцкевича, 9 у м.Львові, яка видана Управлінням Держкомзему у м. Львові за зверненням Національної спілки художників України, у якій зазначено, що вказана земельна ділянка площею 0,1090 га перебуває у власності ТзОВ «Центр розвитку нерухомості», їй присвоєний кадастровий номер № :02:006:0007. Судом встановлено, що вказана довідка була одержана продавцем неправомірно з порушенням п. 32 постанови Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009р. № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», оскільки відомості про кадастровий номер земельної ділянки може отримати лише власник (користувач) земельної ділянки, їх правонаступники або уповноважені ним особи.

Судом встановлено, що ні продавець, ні покупець за оспорюваним договором не були і не є власниками чи користувачами земельної ділянки за вказаною вище адресою, тобто діяли недобросовісно, щоб через набуття права власності на неіснуючу нерухомість за вказаною адресою фактично набути право власності на вказану земельну ділянку в історичній частині м.Львова, що призвело до порушення законних прав власника земельної ділянки ТзОВ «Центр розвитку нерухомості».

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 у перегляді рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013р. у звязку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що правові підстави для цього відсутні, оскільки скасування ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду 09.04.2015р. постанови Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013р. у справі №813/7932/13а про визнання неправомірними дій Управління Держкомзему у м. Львові щодо видачі Національній спілці художників України довідки про правовий статус земельної ділянки № 40/01-15/3424 від 05 травня 2011р. та залишення позову ТзОВ «Центр розвитку нерухомості» без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду, не підтверджує правомірність дій Національної спілки художників України по одержанню цієї довідки, не підтверджує її права власності чи користування земельною ділянкою та не впливає на дійсність договору купівлі-продажу приміщення та фундаменту памятки історії та культури за адресою: м. Львів, пл.Міцкевича, 9 № 1423, оскільки рішення Галицького районного суду м.Львова обґрунтовано не тільки вказаною довідкою, але й тим, що продавець не мав права власності на обєкт, зазначений в договорі купівлі-продажу від 03 червня 2011р., сам обєкт нерухомості був відсутній, а спірний договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним та порушив майнові права позивача, який є власником земельної ділянки.

Вказаними судовими рішеннями судів адміністративної юрисдикції не було обґрунтовано рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013р., ними не встановлено істотних для справи обставин, які б вплинули на висновки суду та права і обовязки сторін, та не спростовують встановлених ним обставин, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, і правові підстави для її скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

УхвалуГалицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

ОСОБА_6