233 № 233/6703/15-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
26 лютого 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінова О.С.,
при секретарі Поварніциній А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в суді м.Костянтинівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
08 грудня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно укладеного кредитного договору № DO0FRG100270858 від 15 жовтня 2013 року ОСОБА_3 отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору, також відповідно до укладеного договору б/н від 27 лютого 2012 року вона отримала інший кредит на умов, визначених договором. 01 січня 2014 року ОСОБА_3 померла. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які звернулись із заявами про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину. Позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, в тому числі, кредитні зобов'язання померлого. Спадкування обов'язків відбулося так як відповідачі не відмовились від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 16 січня 2015 року до спадкоємців було направлено лист-претензію, відповідно до яких позивач пред'явив свої вимоги, але жодних дій виконано не було. Станом на дату смерті заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № DO0FRG100270858 від 15 жовтня 2013 року становить 5296,76 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 5296,10 грн., заборгованість за відсотками 0,66 грн.; за кредитним договором б/н від 27 лютого 2012 року заборгованість становить 4522,06 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4522,06 грн. Просить суд стягнути з відповідачів солідарно на власну користь вказану заборгованість за кредитними договорами та судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом розміщення оголошення в друкованих засобах масової інформації (газета центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Кур'єр» № 31 від 17 лютого 2016 року, а.с.58-59). За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
15 жовтня 2013 року між позивачем та ОСОБА_3 року був укладений кредитний договір № DO0FRG100270858, що складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с. 6, 8-13). 27 лютого 2013 року між позивачем та ОСОБА_3 року був укладений кредитний договір б/н, що складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якого ОСОБА_3 отримала кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору (а.с. 7, 8-13).
Позичальником ОСОБА_3 були порушені умови кредитного договору щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тобто порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України та умови кредитного договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
01 січня 2014 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 740624, виданим відділом ДРАЦС по м.Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області (а.с.16).
Згідно з ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.ст.608, 1218, 1219 ЦК України, у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті обов'язки, які нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинились унаслідок його смерті.
Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України, кредитору спадкодавця належить протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
На виконання вимог закону позивачем була направлена претензія від 31 жовтня 2014 року до Костянтинівської державної нотаріальної контори. 12 грудня 2014 року позивачем було отримано відповідь від 28 листопада 2014 року № 1991/02-14, в якій зазначалось, що в провадженні нотаріальної контори є спадкова справа № 246/2014 до майна померлої 01 січня 2014 року ОСОБА_3, справу відкрито 03 червня 2014 року по заяві про прийняття спадщини ОСОБА_2, в спадковій справі також є заява, яка надійшла 03 червня 2014 року про прийняття спадщини від ОСОБА_1, свідоцтво про право на спадщину видане 08 липня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.24, 25).
Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом встановленого строку - 6 місяців від дня відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.
Як зазначено ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Відповідно до ч.2 ст.1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є її син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_2, які звернулись із заявами про прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується листом Костянтинівської державної нотаріальної контори № 01-16 від 28 грудня 2015 року, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42576754 від 24 грудня 2015 року (а.с.46, 47-48).
До спадкоємців ОСОБА_1, ОСОБА_2 було направлено лист-претензію від 31 грудня 2014 року, згідно з якою позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано (а.с.28).
З урахуванням переліченого судом встановлено факт наявності у спадкоємців позичальника відповідальності перед ПАТ «КБ «Приватбанк» за невиконане зобов'язання по кредитним договорам.
Враховуючи, що позичальник ОСОБА_3 у порушення умов договорів кредит не повернув, позивач обґрунтовано, звернувся до суду з вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом з ОСОБА_1, ОСОБА_2
Згідно розрахунку станом на 01 січня 2014 року - дату смерті ОСОБА_3, заборгованість за
- кредитним договором № DO0FRG100270858 від 15 жовтня 2013 року становить 5296,76 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 5296,10 грн., заборгованість за відсотками 0,66 грн. (а.с.4);
- за кредитним договором б/н від 27 лютого 2012 року заборгованість становить 4522,06 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 4522,06 грн. (а.с.5).
Відповідачі не скористались своїм правом на подання суду доказів, якими спростовується усе вищевикладене та своїх заперечень щодо розміру заборгованості та доказів щодо сплати кредиту.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідачів солідарно на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитними договорами у загальній сумі 9818,82 грн.
В силу ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року слід стягнути з відповідачів в рівних частках на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі по 609,00 грн. з кожного (а.с.1).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 527 530, 1048, 1049, 1050 ЦК України, суд,-
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DO0FRG100270858 від 15 жовтня 2013 року в сумі 5296 гривень 76 копійок, за кредитним договором б/н від 27 лютого 2012 року в сумі 4522 гривні 06 копійок, а всього в сумі 9818 (девять тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 82 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у відшкодування сплаченого судового збору по 609 (шістсот девять) гривень 00 копійок з кожного.
Копію рішення направити відповідачам рекомендованим листом і розяснити, що вони мають можливість подати до суду заяву про перегляд заочного судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Заява надана до суду про перегляд заочного рішення суду може бути розглянута протягом пятнадцяти днів, з дня її надходження до суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій рішення.

Суддя