Справа №464/8760/16-ц
пр № 2-з/464/92/16
У Х В А Л А

12.12.2016 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Горбань О.Ю.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові заяву представника позивача ПАТ "ВіЕс Банк" ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач ПАТ "ВіЕс Банк" звернувся до суду із позовом до суду, в якому просить стягнути з ОСОБА_3, як солідарного із ПАТ "Іскра" боржника заборгованість за кредитним договором № KU 017692 від 15 червня 2012 року, 100 000,00 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України становить 2 558 761, 9 грн.

В порядку забезпечення позову представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт, а саме:

- на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3;

- на частку у статутному капіталі та частку у майні ТзОВ "Кост" ();

- на частку у статутному капіталі та частку у майні ТзОВ"Кост-Сервіс" ().

Крім цього, просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_3 до повного виконання зобов"язання за договором поруки.

В обґрунтування цієї заяви представник позивача покликається на те, що відповідач по справі має заборгованість за кредитним договором перед банком у розмірі 100 000, 00 доларів США. Зазначає, що відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачує. Банк вважає, що оскільки сума боргу за кредитним договором є значною, відповідач має намір розпорядитись власним майном, з метою уникнення виконання рішення суду, в наслідок чого, законні права та інтереси Банку не будуть захищені, а виконання рішення суду, що буде ухвалено за результатами розгляду позовної заяви, стане неможливим. Крім цього, існує ризик, що відповідач виїде за кордон, що може утруднити розгляд справи та зробити неможливим виконання рішення суду. Просить заяву задоволити.

Сторони у судове засідання не викликались.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу під час вирішення питання про забезпечення позову не здійснювалось.

Вивчивши подані матеріали позову, матеріали заяви про забезпечення позову, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

У поданій заяві представник заявника не вказує де знаходиться майно відповідача (рухоме і нерухоме), на яке просить накласти арешт, не вказує на яке саме майно накласти арешт.

Відсутність зазначених відомостей у заяві ПАТ «ВіЕс Банк» позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також робить неможливим виконання такої ухвали.

Що стосується клопотання представника позивача про накладення арешту на частку у статутному капіталі і частку у майні товариств, судом враховане наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, між ПАТ "ВіЕс Банк" з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої сторони виник спір з приводу неналежного виконання відповідачем як поручителем умов договору позики, за якими ПАТ "ВіЕс Банк" надав ПАТ "Іскра" грошову позику.

ТзОВ "Кост" і ТзОВ "Кост-Сервіс" не є стороною ні в договорі позики, ні в договорі поруки, а тому не може виступати стороною у зобов"язаннях, які виникли між ПАТ "ВіЕс Банк" з однієї сторони і ОСОБА_3 з іншої сторони.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», при накладенні арешту на майно вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності, тому суд вважає за доцільне у задоволення заяви про накладення арешту на частку у статутному капіталі та частку у майні ТзОВ "Кост" та ТзОВ "Кост - Сервіс" відмовити.

Що стосується клопотання представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову у виді тимчасового обмеження права у виїзді відповідача за кордон, то в цій частині суд також відмовляє і вважає, що обмеження у праві виїзду за кордон застосовується як крайній захід відносно боржників, визнаних рішенням суду. Оскільки судове рішення у справі не ухвалено, рішення не звернуто до виконання, тому в цій частині клопотання є передчасним і підлягає відхиленню.

Отже, аналізуючи позовні вимоги, суд не вбачає достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, суд позбавлений можливості оцінити співмірність заявлених вимог та заходів забезпечення позову, які просить вжити позивач.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника позивача ПАТ "ВіЕс Банк" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Горбань О. Ю.