Справа № 581/59/16-ц
Провадження № 2/581/46/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 лютого 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

2 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати право власності в порядку спадкування на квартиру, що належала її матері ОСОБА_3

Мотивує свої вимоги тим, 10 січня 2011 року померла її мати - ОСОБА_3. Заповіту мати не залишила. Спадкоємцем за законом першої черги крім неї є її брат, відповідно син покійної матері - ОСОБА_2. Інших спадкоємців першої черги за законом немає. Батько - ОСОБА_4 помер ще 19 березня 1994 року. Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка в порядку приватизації відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17 серпня 1995 року належала її покійній матері на праві власності. В установлений законодавством шестимісячний термін вона звернулася до Липоводолинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Її брат в установлений законом термін не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері і фактично спадщину не приймав та за продовженням строку для подання заяви до суду звертатись не буде, про що мається його відповідна заява, завірена нотаріально. Нещодавно вона вирішила оформити свої спадкові права належним чином. Але як виявилось у нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на дану квартиру вона не може, оскільки право власності не було зареєстровано за життя матері у відповідному порядку згідно чинного законодавства. Як сталося, що мати не зареєструвала право власності, після приватизації квартири вона пояснити не може. Про те, що право власності належним чином за матірю не зареєстровано, вона дізналась після візиту до нотаріуса та бюро технічної інвентаризації, який на той час реєстрував право власності на нерухомість.

Просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 60,0 кв.м та житловою 30,6 кв.м., яка належала ОСОБА_5, яка померла 10 січня 2011 року, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17 серпня 1995 року.

Позивач в судове засідання не зявилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги уточнила та просила визнати право власності на вказану квартиру загальною площею 63 кв.м. та житловою площею 30,6 кв.м. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про визнання позову та відсутність заперечень проти розгляду справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_3 та ОСОБА_6, являється батьками позивача ОСОБА_7 (а.с. 9).

26 травня 1990 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб, узявши прізвище чоловіка ОСОБА_1 (а.с. 10).

19 березня 1994 року в сел. Липова Долина Сумської області помер ОСОБА_6 (а.с. 8).

На підставі розпорядження комісії по приватизації житлового фонду Липоводолинської селищної Ради народних депутатів Сумської області від 14 серпня 1995 року № 172, ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на житло у виді квартири № 2, розташованої в сел. Липова Долина, вул. Роменська, 61 (загальна площа квартири становить 63 кв.м). Проведена реєстрація цієї квартири у реєстраційній книзі органу приватизації за № 3/167 (а.с. 13).

10 січня 2011 року в сел. Липова Долина Сумської області ОСОБА_3 померла (а.с. 7).

Відповідно до довідки № 135 від 22 лютого 2016 року, виданої виконавчим комітетом Липоводолинської селищної ради Сумської області, та копії погосподарської книги № 1494, ОСОБА_3 до дня смерті проживала сама (а.с. 30-31).

З наданих Липоводолинською райдержнотконторою за № 130/01-16 від 22 лютого 2016 року відомостей вбачається, що 4 квітня 2011 року за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа № 83/2011 після смерті ОСОБА_3, яка померла 10 січня 2011 року, відомостей про прийняття спадщини спадкоємцями, які відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину немає, заповіт від імені ОСОБА_3, відповідно до Спадкового реєстру не посвідчувався.

Відповідно до наданої Липоводолинською райдержнотконторою копії заяви ОСОБА_2, посвідченої приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу ОСОБА_8 15 жовтня 2015 року, реєстровий № 902, ОСОБА_2 вказав, що на момент смерті матері ОСОБА_3 разом з нею не проживав, спадщину після її смерті не прийняв, за продовження строку для подання до суду звертатись не буде.

Із довідки-характеристики № 1910611 від 18 січня 2016 року виданої КП «Сумське МБТІ» вбачається, що вартість квартири АДРЕСА_2 становить 80236 грн. (а.с. 12).

Осіб, які мають право на обовязкову частку в спадщині, судом не встановлено, проте матеріалами справи підтверджено, що позивач є спадкоємцем за законом 1 черги.

При вирішенні цього спору, суд виходить з таких положень закону чинного на час виникнення спірних правовідносин зі спадкування.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3, яка володіла за життя квартирою в АДРЕСА_3, але не зареєструвала на себе право власності. Через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння ОСОБА_1 не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру і зареєструвати право власності на неї, а тому її право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за нею права власності на вищевказану квартиру.

Таким чином, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими, отже позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

В ИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 63,0 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Кузьмінський