Справа № 344/8400/14-ц
Провадження № 22-ц/779/447/2016
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Вакарук В.М., Горейко М.Д.

за участю секретаря: Шемрай Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Міський ОСОБА_3 (далі - ПАТ Міський ОСОБА_3) про стягнення коштів, за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі ФГВФО) на здійснення ліквідації ПАТ Міський ОСОБА_3 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

11.06.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 18 лютого 2014 року між ним та Івано-Франківським відділенням №63 ПАТ Міський ОСОБА_3 було укладено Договір строкового банківського вкладу (депозиту). Відповідно до умов договору, позивач передав, а відповідач прийняв грошову суму вкладу та відкрив депозитний рахунок на строк 89 календарних днів (до 18 травня 2014 року). Сума вкладу становить 3 500 доларів США. Процентна ставка за користування вкладом складає 10,2% річних. Відповідач зобовязаний по закінченні строку вкладу перерахувати суму вкладу та щомісячно виплачувати проценти по вкладу, однак не виконав цих умов. Позивач 19 травня 2014 року направив у ОСОБА_3 лист про негайне перерахування суми вкладу, однак відповідач не вчинив жодних дій і не надав на нього відповідь. Тому вважає, що відповідач повинен сплатити позивачу суму вкладу в розмірі 3 587,04 доларів США, 6 000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Просив задовольнити позов і стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість за договором банківського вкладу, моральну шкоду та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 10.02.2015 року позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з ПАТ Міський ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором банківського вкладу в розмірі 3 587,04 доларів США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 10.02.2015 року 89 102 грн. 07 коп., 1 000 грн. моральної шкоди та судові витрати.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11.12.2015 року заяву ПАТ Міський ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Міський ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що воно є необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вказав, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №124 від 20.11.2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ Міський ОСОБА_3 з ринку шляхом запровадеження тимчасової адміністрації. Постановою Національного Банку України № 187 від 19.03.2015 року відкликано банківську ліцензію ПАТ Міський ОСОБА_3 та розпочато процедуру ліквідації банківської установи. На підставі рішення виконавчої дирекції №64 від 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ Міський ОСОБА_3. Таким чином, починаючи з 20.11.2014 року вся діяльність Банку, в тому числі правовідносини з вкладниками, регулюється положеннями Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Тому вважають, що еквівалент суми заборгованості за вкладом має бути розрахований станом на 20.11.2014 року дату введення тимчасової адміністрації ( 15,14 доларів США щодо гривні, а не визначений станом на 10.02.2015 року як зазначено в рішенні суду).

Загальна сума заборгованості за вкладом ОСОБА_2 становить 3 564 додари США, з яких 3500 доларів США внесок, та 64 долари США нараховані проценти. В рішення суду ж зазначено стягнути заборгованість в розмірі 3 587,04 доларів США.

Просили змінити рішення суду першої інстанції, позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково. Стягнути на його користь заборгованість за договором банківського вкладу (депозиту) в розмірі 3 564 долари США, що еквівалентно згідно курсу НБУ станом на 20.11.2014 року - 53 980 грн. 58 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Колегія суддів, вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 18.02.2014 року між ПАТ Міський ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір № 2630/63/159444 банківського вкладу (депозиту) Ваш стабільний банківського вкладу з виплатою відсотків щомісячно. Згідно даного договору ОСОБА_2 передав, а банк прийняв грошову суму вкладу 3 500 доларів США і зобовязався виплатити позивачу суму вкладу та проценти на умовах та в порядку, визначеному цим договором. Строк дії вкладу 89 днів з 18 лютого 2014 року по 18 травня 2014 року, процентна ставка за користування вкладом складає 10,2% річних (а.с.5,6).

ОСОБА_2 звертався до відповідача з вимогою про добровільне повернення грошових вкладів, що підтверджується заявою від 19.05.2014 року про повернення коштів. Однак, банк в порушення п.2.5 умов Договору продовжує користуватися коштами позивача.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з п.16 ст.2 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 цього Закону, ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми ЗУ Про систему гарантування вкладів фізичних осіб є спеціальними, і цей Закон є приорітетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п.п.1,2 ч.5 ст.36 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч.2 ст.46 цього Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної масию

Суд першої інстанції ці положення Закону не врахував, не звернув уваги на те, що з 20.11.2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ Міський ОСОБА_3 з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації. Таким чином, починаючи з 20.11.2014 року уся діяльність ПАТ Міський ОСОБА_3, в тому числі правовідносини з вкладниками, регулюється положенням Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

На момент ухвалення рішення судом першої інстанції 10 лютого 2015 року, - у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Можливість відшкодування моральної шкоди за порушення умов договору передбачено ст.ст.611, 700, 1076 ЦК України.

У випадку, коли відшкодування моральної шкоди не передбачено договором, укладеним сторонами, і відсутній закон, який передбачає відшкодування моральної шкоди у правовідносинах, які склалися між сторонами, то у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Як вбачається із договору банківського вкладу, укладеного між сторонами, в його умовах не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі невиконання чи неналежного виконання умов даного договору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

На час ухвалення рішення судом першої інстанції позивачу не була виплачена заборгованість за договором банківського вкладу.

Розмір заборгованості на час введення тимчасової адміністрації складав 3564 долари США, з яких 3500 доларів США заборгованість за договором та 64 долари США - відсотки за вкладом. Зазначена сума станом на 20.11.2014 року складає 53 980 гривень 58 коп, що підтверджене відповідним розрахунком ( а.с. 46).

Вказані положення узгоджуються із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2015 року у справі № 6-2001 цс15.

Враховуючи наведене, рішення суду слід змінити.

В частині відшкодування моральної шкоди слід ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 гривня 20 коп.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства Міський ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 10 лютого 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Міський ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Міський ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 53 980 ( пятдесять три тисячі девятьсот вісімдесять гривень) 58 копійок заборгованості за кредитним договором та на користь держави 551 (пятсот пятдесять одну) гривню 20 копійок судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: П.І. Проскурніцький

Судді: В.М. Вакарук

ОСОБА_4