Справа № 196/1148/16-ц
№ провадження 2/196/531/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.,

при секретарі - Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася із позовом до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності.

В обгрунтування своїх вимог вказала, що 01 жовтня 2015 року помер її чоловік - ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №641330, видане 02.10.2015 року відділом державої реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав разом з нею за адресою: с.Драгівка вул.Гагаріна, буд.60 Царичанського району Дніпропетровської області.

Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається з:

- житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Гагаріна, 60 с.Драгівка Царичанського району Дніпропетровської області: земельна ділянка під будинком не приватизована.

За життя заповіту померлий ОСОБА_2 не складав, дітей не мали.

В установлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини вона звернулася до нотаріуса із завою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв'язку з тим, що у свідоцтві про парво власності на будинок прізвище власника вказане як "Кречуня", адреса зазначена як "село Лысковка", а також відсутній підпис уповноваженої особи на свідоцтві. Крім цього, у померлого спадкодавця наявний син - ОСОБА_3

Рішенням Царичанської селищної ради Царичанського раойну Дніпропетровської області від 20.04.2016 року №55 назву села у свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданого 02 січня 1989 року, уточнено з с.Лисківка на с.Драгівка вул.Гагаріна, 60.

При цьому, син померлого її чоловіка ОСОБА_3 з часу укладення ними шлюбу, тобто з 1987 року, жодного разу не приїжджав і не надавав про себе знати, і де він тепер їй не відомо.

Отже, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості, тому спір підлягає вирішенню у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст.1223, 1261, 1268 ЦК України, прохає суд визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та прохає задовольнити.

Представник відповідача - Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надіслали до суду заяву з проханням розглядати дану справу без їх участі, позовні вимоги визнають.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (ч.1 ст.60 ЦПК України).

Нормами ч. 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В судовому засіданні встановлено, що 01 жовтня 2015 року помер чоловік позивача - ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії І-КИ №641330, видане 02.10.2015 року відділом державої реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області), який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав разом з останньою за адресою: с.Драгівка вул.Гагаріна, буд.60 Царичанського району Дніпропетровської області (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається з:

- житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вул.Гагаріна, 60 с.Драгівка Царичанського району Дніпропетровської області, який належав померлому спадкодавцю на підставі Свідотцва про право власності на житловий будинок, виданого 02 січня 1989 року. (а.с.10-13)

За життя заповіту померлий ОСОБА_2 не складав, спільних дітей за час шлюбу з позивачем не мали.

В установлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 із завою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте у видачі свідоцтва позивачу постановою нотаріуса від 19.10.2016 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що у свідоцтві про парво власності на будинок прізвище власника вказане як "Кречуня", адреса зазначена як "село Лысковка", а також відсутній підпис уповноваженої особи на свідоцтві. Крім цього, у померлого спадкодавця наявний син - ОСОБА_3 (а.с.16, 17).

Рішенням виконкому Царичанської селищної ради Царичанського раойну Дніпропетровської області від 20.04.2016 року №55 назву села у Свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданого 02 січня 1989 року, уточнено з с.Лисківка вул.Гагаріна, 60 на с.Драгівка вул.Гагаріна, 60 (а.с.8).

Також, відповідно до листа КР "Царичанське БТІ" ДОР" від 11.10.2016 року №247 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою с.Драгівка вул.Гагаріна, 60 Царичанського району Дніпропетровської області належить ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.

Позивач зі спадковацем прожили в шлюбі з 1987 року, проте про наявність в останнього сина ОСОБА_3 їй стало відомо від нотаріуса при оформленні спадкових прав.

Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки, єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_2 є позивач, яка фактично спадщину прийняля спільним проживанням зі спадкодавцем, інших спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку в спадщині не має, то за викладених обставин, на думку суду, маються всі законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.88, 174, 208, 209, 213-215, 218, 256 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності, задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, ідентифікаціний номер НОМЕР_1, право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою вул.Гагаріна, буд.60 с.Драгівка Царичанського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 01 жовтня 2015 року, та якому вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 02 січня 1989 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з подачею апеляційної скарги через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.М.ГУДИМ