Ухвала

іменем україни

6 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про встановлення безперервного стажу роботи в електроенергетиці та зобов'язання виплачувати надбавку, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 7 вересня 2015 року,

встановила:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 1988 року він перебував у трудових правовідносинах з відокремленим підрозділом «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом»).

23 лютого 2011 року його було звільнений за п. 5 ст. 36 КЗпП України, у зв'язку з затвердженням на посаду першого заступника Кузнецовського міського голови, обов'язки якого виконував з 25 лютого 2011 року по

4 березня 2013 року, коли був звільнений на підставі розпорядження міського голови та відповідних рішень Кузнецовської міської ради Рівненської області. Судовим рішенням від 8 квітня 2013 року він поновлений на посаді першого заступника міського голови, і 9 квітня 2013 року був допущений до роботи, однак відповідного запису до його трудової книжки з незалежних від його волі причин внесено не було.

19 квітня 2013 року його звільнено з посади першого заступника міського голови, проте судовим рішенням від 15 липня 2013 року, яке набрало законної сили 16 жовтня 2013 року, він був знову поновлений.

18 серпня 2014 року судовим рішенням було скасоване рішення від

8 квітня 2013 року про його поновлення на посаді першого заступника міського голови. До винесення цього останнього судового рішення його звільнення з виборної посади було незаконне.

У вересні 2014 року він звернувся до відповідача із заявою про надання йому попереднього місця роботи, і відповідно до наказу відповідача від

10 грудня 2014 року, з 11 грудня 2014 року працевлаштований інженером на ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом».

Зазначав, що до звільнення з підприємства у зв'язку з обранням на виборну посаду, він отримував щомісячну надбавку у розмірі 20 % від посадового окладу за безперервний стаж роботи в електроенергетиці. У січні 2015 року він звернувся до комісії ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» із заявою про встановлення безперервного стажу його роботи в електроенергетиці, комісією було вирішено такий його безперервний стаж рахувати з 11 грудня 2014 року.

Вважав, таке рішення є невірним, оскільки передбаченого законодавством місячного строку працевлаштування після закінчення повноважень, який надається особі, що працювала у виборному органі і на виборній посаді, він не пропустив.

Ураховуючи викладене, просив встановити безперервний стаж роботи в електроенергетиці та зобов'язати відповідача виплачувати належну йому

20 % надбавку.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 7 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що після 20 квітня 2013 року позивач фактично не працював на посаді першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, а постановою суду від 18 серпня 2014 року, що набрала законної сили, підтверджено законність припинення повноважень на цій посаді. Зазначав, що з моменту закінчення повноважень і до працевлаштування позивача минуло понад один місяць, тому останній не має права на 20 % надбавку.

Проте повністю з таким висновком погодитися не можна з огляду на наступне.

Так, колективним договором ДП «НАЕК «Енергоатом»на 2012-2013роки, який схвалений на конференції трудового колективу ДП «НАЕК «Енергоатом» 8 грудня 2011 року та зареєстрований 23 лютого 2012 року за реєстраційним № 91, передбачено надбавку працівника основних професій підприємств залежно від безперервного стажу роботи в галузі згідно з Порядком виплати щомісячної надбавки за безперервний стаж роботи в електроенергетиці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1998 року за № 2099. Зокрема, стаж роботи понад 15 років передбачає щомісячну надбавку в розмірі 20% (п. 1.1).

У п. 2.3.8 Колективного договору, сторони погодили, що стаж роботи, що дає право на отримання надбавки не переривається, але до нього не зараховується час перерв у роботі, у тому числі робота у виборному органі і на виборній посаді, якщо до обрання працівник працював і після закінчення терміну повноважень працевлаштувався на це ж підприємство протягом місяця.

Установлено, що згідно із довідкою ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» від 9 червня 2015 року ОСОБА_3 з 10 серпня 1988 року по 27 січня 2002 року працював на різних посадах на даному підприємстві.

З 28 січня 2002 року по 23 лютого 2011 року він працював на підприємстві відповідача на посаді інженера з метрології II категорії - керівника групи відділу головного метролога.

Наказом від 21 лютого 2011 року ОСОБА_3 звільнено на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з затвердженням на посаду першого заступника міського голови з 23 лютого 2011 року.

Безперервний стаж роботи в атомній енергетиці ОСОБА_3 на день звільнення, 23 листопада 2011 року, становить 22 роки 3 місяці 12 днів.

16 вересня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про надання йому попереднього місця роботи відповідно до ст. 118 КЗпП України.

Наказом від 10 грудня 2014 року, ОСОБА_3 прийнято на роботу у ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» з 11 грудня

2014 року постійно. У графі вказаного наказу «вид прийому» зазначено, що ОСОБА_3 прийнятий на посаду по вільному найму, посилання на ст. 118 КЗпП України у тексті наказу відсутнє.

13 січня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до комісії по визначенню безперервного стажу роботи в електроенергетиці ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» із заявою про визначення безперервного стажу його роботи в електроенергетиці, з метою отримання передбаченої законодавством надбавки.

Згідно із протоколом від 26 січня 2015 року засідання комісії з визначення трудового стажу працівників ВП РАЕС за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 прийнято рішення про відмову у її задоволенні, у зв'язку з безпідставністю.

З протоколу вбачається, що комісія прийшла до висновку, що безперервний стаж роботи ОСОБА_3 в електроенергетичній галузі слід рахувати з 11 грудня 2014 року.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду.

Статтею 118 КЗпП України встановлено гарантії для працівників, обраних на виборні посади, які зводяться до покладення на працедавця обов'язку надання після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередньої роботи (посади), а при її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Виходячи з аналізу змісту зазначеної норми право на одержання попередньої роботи (посади) виборні працівники мають за умови, якщо вони звільнені з виборної посади після закінчення їх повноважень, а у підприємства ця посада є вакантною чи має стати такою з дотриманням вимог трудового законодавства.

В основу рішення суд поклав записи трудової книжки позивача від

25 лютого 2011 року від 4 березня 2013 року, якими встановлено, що у період з 25 лютого 2011 року по 4 березня 2013 року ОСОБА_3 працював на посаді першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, був звільнений на підставі рішень Кузнецовської міської ради Рівненської області від 26 лютого 2013 року у зв'язку із закінченням строку повноважень на підставі ч. 1 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Трудова книжка позивача записів про його роботу на виборній посаді після 4 березня 2013 року не містить.

Установлено також, що ОСОБА_3 працював на посаді першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради з

9 квітня 2013 року по 19 квітня 2013 року включно.

При цьому суд посилався на те, що позивачем не доведено, що він у період з 20 квітня 2013 року працював на посаді першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради чи іншій виборній посаді. Зазначав, що ухвалення судового рішення про поновлення особи на роботі, на думку суду, не доводить тієї обставини, що особа після його ухвалення працювала на відповідній посаді.

Так, постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 8 квітня 2013 року за результатами розгляду адміністративного позову ОСОБА_3, рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області від 26 лютого 2013 року в частині затвердження на посаду першого заступника міського голови, визнання втративши чинність рішення ради від 8 лютого 2011 року та про звільнення ОСОБА_3 визнано протиправним та скасовано, зобов'язано Кузнецовську міську раду Рівненської області поновити ОСОБА_3 на цій посаді.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2014 року вищезазначену постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області в частині визнання протиправними та скасування рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області від

26 лютого 2013 року про затвердження на посаду першого заступника міського голови, визнання втратившим чинність рішення ради від 8 лютого 2011 року та звільнення ОСОБА_3, а також в частині зобов'язання Кузнецовської міської ради Рівненської області поновити ОСОБА_3 на посаді - скасовано і ухвалено нове рішення, яким у позові

ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 15 липня 2013 року за результатами розгляду адміністративного позову

ОСОБА_3, рішення Кузнецовської міської ради Рівненської області від 19 квітня 2013 року «Про звільнення першого заступника з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_3» скасоване та зобов'язано Кузнецовську міську раду Рівненської області поновити його на цій посаді.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року дану постанову залишено без змін, постанова набрала законної сили 5 листопада 2013 року.

Погоджуючись з рішенням місцевого суду, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212, 213, 303, 315 ЦПК України на вказане уваги не звернув, не врахував, що після звільнення ОСОБА_3 був поновлений на роботі, проте судом не було перевірено, чи виконувалось рішення про поновлення на роботі та залишив поза увагою, що постанову про відмову в поновленні ОСОБА_3 на посаді першого заступника міського голови ухвалено 18 серпня 2014 року, а з заявою про надання йому попереднього місця роботи ОСОБА_3 звернувся 16 вересня 2014 року, тобто в межах місячного строку.

Слід відмітити, що спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов'язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення.

Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред'являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Викладене свідчить про передчасне постановлення апеляційним судом ухвали про залишення рішення суду першої інстанції без змін

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 7 вересня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська