АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/927/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Романенко В.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівКорнієнко Н. В. , Пономаренка В. В.
при секретаріГончар Л. В.

позивача ОСОБА_6

представника позивача ОСОБА_7

представника відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 та ОСОБА_10, ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_10 до обслуговуючого кооперативу «Торгівельний центр «Хрещатик» про усунення перешкод в користуванні майном та повернення до попереднього стану приміщення,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6, ОСОБА_11 звернулася до суду з позовом до обслуговуючого кооперативу «Торгівельний центр «Хрещатик» про усунення перешкод в користуванні майном та повернення до попереднього стану приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач ОСОБА_6 є власником нежитлового приміщення НОМЕР_1, площею 25,8 кв.м, нежитлового приміщення НОМЕР_2, площею 32,6 кв.м, нежитлового приміщення НОМЕР_3, площею 26,8 кв.м, нежитлового приміщення НОМЕР_4, площею 26,5 кв.м, загальною площею 111,7 кв.м., які розташовані на третьому підземному поверсі будівлі, що по АДРЕСА_1 Свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 13.05.2015 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.05.2015 року.

Також він є власником нежитлових приміщень НОМЕР_5 та НОМЕР_6 площею 17,9 кв.м., які розташовані на першому підземному поверсі «ТЦ «Хрещатик», розташованого за вище вказаною адресою; нежитлового приміщення НОМЕР_7 площею 30,1 кв.м., яке розташовано на другому підземному поверсі торгового центру; частини приміщень спільного користування, розташованих з 1 по 4 поверх ТЦ «Хрещатик» а саме: приміщення першого підземного поверху з НОМЕР_8; НОМЕР_7, з НОМЕР_9 з НОМЕР_10 по X, приміщень другого підземного поверху НОМЕР_11 НОМЕР_12 приміщень третього підземного поверху НОМЕР_13 № VII, загальною площею 80,78 кв.м та площею 12,95 кв.м. Право власності на дані приміщення виникло на підставі договорів пайової участі. Зазначені приміщення були передані ОСОБА_9 згідно актів прийому-передачі забудовником.

ОСОБА_6, ОСОБА_11 стверджують, що обслуговуючий кооператив «ТЦ «Хрещатик» чинить їм перешкоди в користуванні їхньою власністю, наслідком чого стало розірвання договорів оренди, укладених між ними та орендарями.

Просили суд зобов'язати обслуговуючий кооператив «ТЦ «Хрещатик» усунути перешкоди в користуванні майном позивачів, яке є їх спільною сумісною власністю, шляхом невтручання у постачання електричної енергії та водопостачання, забезпечення вільного доступу позивачів та інших осіб до приміщень та приміщень, через які здійснюється доступ до майна ОСОБА_9, ОСОБА_10, здійснюється його утримання та обслуговування. Зобов'язати відповідача повернути до попереднього стану приміщення НОМЕР_14 шляхом проведення ремонтних та відновлювальних робіт, проведених спеціалізованою організацією, з використанням тих же матеріалів, що були використані при будівництві вище вказаних приміщень, за рахунок «ТЦ «Хрещатик». Стягнути на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 80 000 грн. та 60 000 грн. на користь ОСОБА_10

Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ОСОБА_9, ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року і ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до обслуговуючого кооперативу «ТЦ «Хрещатик» про усунення перешкод в користуванні майном та повернення до попереднього стану приміщення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачами не надано належних і допустимих доказів в перешкоджанні користуватись своєю власністю та заподіяння їм моральної шкоди, а також наявності вини відповідача у їх спричиненні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_6 є власником нежитлового приміщення НОМЕР_1, площею 25,8 кв.м, нежитлового приміщення НОМЕР_2, площею 32,6 кв.м, нежитлового приміщення НОМЕР_3, площею 26,8 кв.м, нежитлового приміщення НОМЕР_4, площею 26,5 кв.м, загальною площею 111,7 кв.м., які розташовані на третьому підземному поверсі будівлі, що по АДРЕСА_1 Крім того, він є власником нежитлових приміщень НОМЕР_5 та НОМЕР_6 площею 17,9 кв.м., які розташовані на першому підземному поверсі «ТЦ «Хрещатик», розташованого за вище вказаною адресою; нежитлового приміщення НОМЕР_7 площею 30,1 кв.м., яке розташовано на другому підземному поверсі торгового центру; частини приміщень спільного користування, розташованих з 1 по 4 поверх ТЦ «Хрещатик» а саме: приміщення першого підземного поверху з НОМЕР_8; НОМЕР_7, з НОМЕР_9 з НОМЕР_10 по X, приміщень другого підземного поверху НОМЕР_11 НОМЕР_12 приміщень третього підземного поверху НОМЕР_13 № VII, загальною площею 80,78 кв.м та площею 12,95 кв.м. Право власності на приміщення виникло на підставі договорів пайової участі, про що видано свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 13.05.2015 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.05.2015 року.

З метою надання членам та асоційованим членам кооперативу послуг по обслуговуванню належного їм майна в «ТЦ «Хрещатик», території, а також експлуатації допоміжних інженерно-технічних споруд загальними зборами кооперативу від першого жовтня 2011 року було затверджено статут обслуговуючого кооперативу «ТЦ «Хрещатик».

ОСОБА_6 та ОСОБА_11 не бажають вступати в члени обслуговуючого кооперативу «ТЦ «Хрещатик», а бажають самостійно обслуговувати свою власність.

Вважаючи, що право власності ОСОБА_9, ОСОБА_10 порушуються обслуговуючим кооперативом «ТЦ «Хрещатик», який чинить їм перешкоди в користуванні їхньою власністю, наслідком чого стало розірвання договорів оренди, укладених між ними та орендарями, перешкоджає отримувати електроенергію, пошкоджує їх приміщення, а тому просили суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні їм своєю власністю.

Дані правовідносини регулюються Конституцією України, ЦК України та Законом України «Про кооперацію».

Відповідно до статті 41 Конституції України громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Згідно статті 2 Закону України «Про кооперацію» обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об'єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу.

Статтею 19-1 Закону України «Про кооперацію» передбачено, що член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

На підставі пункту 6.3 статуту обслуговуючого кооперативу «ТЦ «Хрещатик», ним укладені договори з ВАТ «Черкасиобленерго» на постачання електроенергії в приміщення ТЦ «Хрещатик». Аналогічні договори укладено з іншими організаціями на постачання тепла, води та водовідведення, вивіз сміття. Також укладено трудові договори з працівниками для прибирання приміщень та прилеглої території, обслуговування електричних та інженерних мереж, ескалаторів.

ОСОБА_6 та ОСОБА_11 не бажають вступати в члени обслуговуючого кооперативу «ТЦ «Хрещатик», не укладають договори на обслуговування належних їм на праві власності приміщень, так як вважають запропоновані відповідачем тарифи несправедливими та завищеними, а тому бажають самостійно обслуговувати свою власність, за отримані послуги по наданню електроенергії та інших послуг не оплачують, то відповідно обслуговуючий кооператив «ТЦ «Хрещатик» не може надавати послуги по постачанню електроенергії або надати безкоштовно свої електромережі чи інші інженерні мережі для використання позивачами без укладення відповідних договорів.

За вирішенням переддоговірних спорів в порядку статті 649 ЦК України сторони до суду не звертались.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з часу набуття позивачем права власності на ряд приміщень ТЦ «Хрещатик» ОСОБА_6 та ОСОБА_10 не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач перешкоджає позивачам користуватись їх власністю на свій розсуд.

Доводи позивачів на те, що відповідач пошкодив ряд їхніх приміщень є безпідставним, так як в актах прийому -передачі майна корпорацією «Житлобуд - 1» ОСОБА_9, ОСОБА_10 відсутні дані про технічний стан приміщень що передаються. Як пояснив представник відповідача до отримання приміщень у власність ОСОБА_6 та ОСОБА_10 дані приміщення перебували у власності корпорації «Житлобуд - 1» і з їх дозволу обслуговуючий кооператив «ТЦ «Хрещатик» використовував ці приміщення як складські приміщення, зробивши їх певне поліпшення. Після пред'явлення позивачами правовстановлюючих документів на дані приміщення ті приміщення були приведені в попередній став та негайно передані позивачам. На підтвердження доводів чи заперечень сторін по даному питанню ніяких актів сторони не складали, для проведення висновків спеціалістів чи відповідної експертизи по справі клопотань не заявляли.

Кавовий апарат ОСОБА_6 був встановлений в місцях загального користування ТЦ «Хрещатик» до набуття ним права власності на приміщення, тому даний кавовий апарат був вилучений керівництвом обслуговуючого кооперативу «ТЦ «Хрещатик» та в послідуючому повернутий позивачу.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами своїх позовних вимог про перешкоджання відповідачем в користуванні ними своєю власністю та обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги перевірені судом апеляційної інстанції та визнані такими, що не являються підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 315, ЦПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 та ОСОБА_10, ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 відхилити, а рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності одразу після проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :