Справа № 219/9697/16-ц
Провадження №2-н/219/1039/2016
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви

24 жовтня 2016 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Чопик О.П., дослідивши матеріали заяви публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу «Вуглегірська теплова електрична станція» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и л а :

3 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду зі заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги. Заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості за спожиті комунальні послуги за період з 1 січня 2012 року по 1 травня 2016 року в розмірі 4 443,81 грн., 1 302, 93 грн. інфляційних втрат, 106, 37 грн. трьох процентів річних та сплаченого судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з п.2 ч.3 ст.100 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

У п.9 Постанови від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надав розяснення про те, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити, якщо із поданих документів вбачається пропуск позовної давності, оскільки така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Таким чином, у звязку з тим, що із матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається пропуск строку позовної давності за вимогами заявника, оскільки заявник звернувся до суду 30 травня 2016 року, а просить стягнути заборгованість за період з 1 квітня 2013 року, відтак наявний спір про право, приходжу до висновку, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити, розяснивши заявнику його право на звернення з вказаними у заяві вимогами в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Керуючись ч.3 ст.100 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №9 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суддя

у х в а л и л а :

відмовити у прийнятті заяви публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу «Вуглегірська теплова електрична станція» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Розяснити публічному акціонерному товариству «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу «Вуглегірська теплова електрична станція» право на звернення з вказаними у заяві вимогами в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П. Чопик