Номер провадження 2/754/488/16
05 квітня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
за участю секретаря Щедрікової В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду судом повідомлялися за відомим місцем реєстрації, за даних обставин суд приходить до висновку, що відповідачі належним чином повідомлені про розгляд справи, причин своєї неявки в судове засідання не повідомили, за таких обставин суд визнав причини їх неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України.
Представник третьої особи - ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила суд звернути увагу на те, що розрахунок заборгованості є необґрунтованим, пеню розраховано в доларах США, відсутня оцінка майна на яке банк просить звернути стягнення, крім того, позивач не має право на звернення стягнення на квартиру в період дії мораторію.
Ухвалою суду від 03.03.2016 року, третьою особою було залучено Службу у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації.
В судове засідання представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації не з'явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином.
Заслухавши представника позивача, представника третьої особи - ОСОБА_4, вивчивши матеріали позовної заяви та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
06.10.2008 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №0520/08/01-ZNv, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_4 кредит в сумі 164000,00 доларів США (а.с.8-11 ). Даний факт підтверджується копією заяви на видачу готівки №299787 від 06.10.2008 року (а.с.19).
Згідно п. 1 кредитного договору, кредитні кошти надаються строком по 06.10.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,5% річних (а.с.8).
Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 1366,67 доларів США на відкритий позичковий рахунок (а.с.8).
За змістом п. 2.5 кредитного договору проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником згідно з п. 2.7 цього договору. Несплата позичальником процентів до дати, встановленої кредитним договором, є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для дострокового звернення Банком стягнення на заставлене майно (а.с.8).
Згідно п. 4.1 кредитного договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2% за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.
19.11.2009 року між АКБ «Форум» та ОСОБА_4 було укладено додатковий договір до кредитного договору №0520/08/01-ZNv від 06.10.2008 року (а.с.12).
19.05.2010 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено додатковий договір до Кредитного договору №0520/08/01-ZNv від 06.10.2008 року (а.с.13).
Для забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором №0520/08/01-ZNv від 19.05.2010 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4 (іпотекодавець) та АКБ «Форум» (іпотекодержатель) було укладено договір іпотеки від 06.10.2008 року, відповідно до умов якого іпотекодавці передали банку в іпотеку належну їм на праві власності квартиру (а.с.14-17).
Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки, предметом іпотеки є: трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, який належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної Ради м. Києва від 16.05.1996 року на підставі розпорядження (наказу) №1688 від 16.05.1996 року та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації від 24.05.1996 року і записано у реєстрову книгу за реєстровим номером 6122 (а.с.14).
Пунктом 5.5 іпотечного договору передбачається, у разі порушення умов кредитного договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення перешкод. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.16).
Відповідно до п. 5.4 іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 направлялася вимога про усунення порушення від 12.05.2015 року (а.с.27-30). Однак, судом встановлено, що станом на дату подання позовної заяви, зазначена вимога не була виконана та відповідні суми не були сплачені.
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги є не обґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання.
Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає також з підстав, встановлених ст. 12 Закону «Про іпотеку», а саме: у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.
В судовому засіданні представник третьої особи просила суд звернути увагу, що у даній справі відсутня оцінка майна, на яке банк в судовому порядку намагається звернути стягнення.
Так, положеннями частини першої статті 39 Закону «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.
У прохальній частині позовної заяви позивач просить визначити початкову ціну для реалізації предмету іпотеки на рівні вартості предмету іпотеки, яка буде встановлена суб'єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження. Однак, дана вимога суперечить вимогам статей 39 та 43 Закону «Про іпотеку».
Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку», встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону.
Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні
ціни на цей вид майна.
Частиною 1 ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи, що представником позивача не було надано звіт про оцінку іпотечного майна, а заставна вартість передбачена іпотечним договором встановлювалася на момент укладення договору іпотеки, а саме: жовтень 2008 року, суд не вбачає обґрунтованих правових підстав для задоволення позову.
Крім того, в судовому засіданні представник третьої особи посилалася на те, що позивач немає право звернення стягнення на предмет іпотеки в період дії мораторію. Однак, суд дане твердження залишає без уваги, оскільки, мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення зобов'язання (п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України).
Таким чином, встановлений ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати (відчужувати без згоди власника).
На підставі викладеного, керуючись ЗУ "Про іпотеку", ст. 11, 1050 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий