АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2868/13-цГоловуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/789/474/16 Доповідач - Демкович Ю.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Хома М. В., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк»

на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2016 року

по справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» /надалі «Банк»/

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

УСТАНОВИЛА:

Банк звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 20.01.16 вважаючи, що воно поставлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Порушення вбачає в тому, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому розгляду, а саме: те, що суд дійшов хибного висновку щодо пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки відповідач отримав платіжну картку, яка є лише спеціальним засобом для отримання та перерахування коштів.

Указує, що строк дії картки не припиняє строку дії договору, а Умови не містять положень, що строк дії договору та строк дії картки це одне й те ж саме поняття та вони співпадають.

На думку позивача судом залишено поза увагою те, що відповідно до п.п. 9.3. та 9.5. Умов картрахунок відкритий на невизначений термін та може бути закритий лише на підставі заяви держателя.

Зазначає, що не взято до уваги й того факту, що відповідачем не повернуто кошти за кредитним договором, а тому проценти за кредитом, які нараховуються щомісяця, та є періодичним платежем за користування кредитними коштами, а також неустойка, нарахована унаслідок невиконання позичальником своїх зобов'язань за договором, підлягають стягненню з відповідача у межах строку позовної давності, що випливає з правової позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові №6-249цс15 від 03.12.2015 року. Тим самим суд невірно визначив вимоги Банку, які передували зверненню до суду з позовом, як от: стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентів, комісії, що нараховані упродовж останніх трьох років, а також неустойки, що нарахована в межах останнього року.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20.01.16 в задоволенні позову Банку відмовлено.

У суді представник позивача підтримав вимоги скарги, пославшись на мотиви, зазначені в ній.

Представник відповідача скаргу не визнав та просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що рішення слід залишити без змін з наступних підстав.

Установлено, що 24.05.06 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Банк, та відповідачем укладено договір позики /надалі «Договір»/, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування коштами у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Правочин укладено за договором приєднання шляхом написання заяви (ст. 634 ЦК України).

Умовами Договору передбачено погашення заборгованості щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості.

Банком зобовязання виконанні.

У свою чергу, відповідач зобовязань не виконав й станом на 31.01.13 виникла заборгованість, а саме: 5259,15 грн. - заборгованість за кредитом; 20727,21 грн. - заборгованість по відсотках за користування коштами, яку позивач просить стягнути.

Окрім цього, Банк просив стягнути із відповідача в якості відповідальності за неналежне виконання умов Договору 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1299,32 грн. штрафу (процентна складова).

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що Банк звернувся до суду із позов про захист свого порушеного права із пропуском строку позовної давності.

Також, суд вважав, що Банком не доведено, на яких саме умовах укладався Договір, так як Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною картою і Тарифи, які діяли на момент укладення правочину (24.05.06) й слугували договором приєднання, позивачем не надано.

В обгрунтування цього суд виходив із того, що позивач долучив до матеріалів справи «Условия и правила предоставления банковских услуг» як і «Тарифы и порядок погашения по Кредиту», які скріплені штампом Публічного товариства КБ «ПриватБанк», хоча станом на 2006 рік позивач перебував в організаційно правовій формі закритого товариства, й з яких не вбачається, що відповідач був обізнаний з умовами кредитування при укладанні договору приєднання та погодився з цими умовами.

Із даними висновками колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Згідно із розрахунком заборгованості за Договором ОСОБА_1 останній переідичний платіж здійснив у вересні 2007 року.

У силу ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Банк звернувся із вимогами до відповідача 19.02.13.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Тобто, із жовтня 2007 року позивач був обізнаний про порушення свого права відповідачем й з даного періоду в останнього виник момент на звернення із відповідним позовом до ОСОБА_1

Слід зазначити, що згідно із ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Із огляду на встановлені обставини судова колегія приходить до висновку, що банком пропущено строк позовної давності, оскільки, будучи обізнаним про неналежне виконання боржником своїх зобовязань у жовтні 2007 року позивач звернувся із позовом понад 5 років.

Позовна давність у відповідності до ст.ст. 256, 256 ЦК України - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу й загальна його тривалість становить 3 роки.

Відповідачем заявлене клопотання про застосування строків позовної давності.

Судом першої інстанції вірно застосовано ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, які слугують підставою для відмови у позові та положення законодавства щодо спливу строку позовної давності по вимогах про стягнення неустойки (штрафу).

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Тому, рішення суду є законним й підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, апеляційна інстанція не вбачає.

Суд не приймає до уваги твердження представника Банку про те, що на момент звернення з даним позовом строк дія картки не закінчився, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 315, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2