Справа № 466/9642/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 р. Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Ковальчука О.І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 2086,66грн. та моральної шкоди в розмірі 25000грн., завданої злочином.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що «02» жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова ухвалив Вирок у кримінальному провадженні № 466/4957/15-к про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, з освітою неповною середньою, неодруженого, невійськовозобов'язаного, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого Львівська обл.., Жовківський район, м.,Дубляни, вул. Б.Хмельницького, 16, судимого Жовківським районним судом Львівської області за ст. 296 КК України до 15 діб арешту - за ст. 189 КК України, - згідно котрого ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 189 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання, із застосуванням йому іспитового строку тривалістю 2 роки.

Так, Вироком від 02.10.2015 року стверджується, що: «ОСОБА_5 26.05.2015 р. біля 21-20 год., перебуваючи у приміщенні торгового центру «Арсен», що на пр. Чорновола, 93 у м. Львові, шляхом погрози застосування насильства до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2, вимагав у нього грошові кошти в сумі 20 грн. та належний потерпілому мобільний телефон „Айфон-2 вартістю 2700 грн. Не отримавши грошових коштів та телефона у потерпілого, обвинувачений, продовжуючи свій злочинний умисел на вимагання майна, заподіяв потерпілому тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров % яке виразилось у переломі кісток носа з незначним зміщенням, синець на обличчі, крововилив та садно на слизовій оболонці губи, що стверджується висновком експерта № 761 від 27.05.2015 року.

У судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненні злочину визнав, пояснив, що дійсно у той день перебував у нетверезому стані і пристав до потерпілого, щоб той дав йому гроші та телефон. Коли потерпілий проігнорував його вимогу, він вдарив його кулаком в обличчя. У вчиненому розкаюється, просив суворо не карати, оскільки зрозумів незаконність своєї поведінки та провину перед потерпілим».

За обставинами скоєного кримінального правопорушення - ОСОБА_3, продовжуючи свій злочинний умисел на вимагання грошей та мобільного телефону, застосував фізичне насильство щодо потерпілого ОСОБА_2, яке виразилось у нанесенні удару кулаком правої руки останньому, що спричинило згідно висновку експерта № 761 від 27.05.2015 перелом кісток носа з незначним зміщенням, синець на обличчі, крововилив та садна на слизовій оболонці губи та відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров'я.

Відповідно до п. 6 Виписки № 6574 від 27.05.2015 року із медичної картки стаціонарного хворого зазначено, що повним діагнозом - З/Злам кісток, забій м'яких тканин обличчя, (копія додається).

Згідно Виписки № 8527 від 17.07.2015 року із медичної картки стаціонарного хворого вказано, що датою надходження ОСОБА_2 на стаціонарне лікування є 07.07.2015 року, а датою виписки - 17.07.2015 року. В п. 6 даної виписки зазначено, що повним діагнозом - деформація носа, переділки носа.

В даний час ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 не має майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди. У зв'язку з цим відповідальність за завдану ним шкоду зобов'язані нести його законні представники-батьки.

Таким чином, внаслідок скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_3 заподіяно потерпілому тілесні ушкодженнями, чим завдано матеріальної шкоди внаслідок понесених витрат на лікування, котра лише на підставі документально підтверджених витрат: товарними чеками, фіскальними чеками, квитанціями, тощо, станом на сьогоднішній день, становить 2 086 гривень 66 копійок, котрі підлягають стягненню солідарно із відповідачів.

Крім того вказує, що моральна шкода завдана ОСОБА_2, внаслідок злочинних дій ОСОБА_3, котрі перебувають у причинно-наслідковому звязку із правопорушенням вчиненим останнім., позивач вважає, що ОСОБА_3 є відповідальним за завдану моральну шкоду, а відтак завдана вказаним правопорушенням моральна шкода підлягає відшкодуванню шляхом стягнення такого розміру із ОСОБА_3Є та законних представників (батьків). При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, позивач враховує зазначені вище обставини й мотивування, а також умисний ступінь вини ОСОБА_3.

Таким чином, приймаючи до уваги тяжкість наслідків пережитих внаслідок злочинних дій, яким позивачу заподіяно істотної майнової шкоди, глибину його душевних страждань у зв'язку з цим, а також у зв'язку з душевним болем внаслідок пережитого правопорушення, вимушених змін у його звичному ритмі життя, враховуючи психологічний стан внаслідок пережитої психотравмувальної ситуації в момент отримання тілесних ушкоджень який є іншим у порівнянні з цим котрий існував до моменту вчинення правопорушення, зумовлену дратівливість, необхідність організації залежних заходів з метою відновлення порушеного права та інтересу, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, - ОСОБА_2 вважає достатнім визначити загальний розмір завданої моральної шкоди яку належить стягнути із ОСОБА_3 та його законних представників в сумі 25 000 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просив позов задовольнити.

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні позов визнали частково, та не заперечили щодо відшкодування шкоди, проте у меншому розмірі.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Судом встановлено, що на підставі вироку Шевченківського районного суду м.Львова від 02.10.2015р. ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 189 КК України із застосуванням ст.. 69 КК України до 2 / двох/ років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін 2 /два/ роки. Зобовязано ОСОБА_3 без дозволу органу кримінально - виконавчої системи не покидати межі України, повідомляти про зміну місця проживання та навчання, систематично зявлятись на реєстрацію

ОСОБА_5 обвинувачувався в тому, що 26.05.2015 р. біля 21-20 год., перебуваючи у приміщенні торгового центру „Арсен, що на пр. Чорновола ,93 у м.Львові, шляхом погрози застосування насильства до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2, вимагав у нього грошові кошти в сумі 20 грн. та належний потерпілому мобільний телефон „Айфон-2 вартістю 2700 грн. Не отримавши грошових коштів та телефона у потерпілого, обвинувачений, продовжуючи свій злочинний умисел на вимагання майна, заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя.

У судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненні злочину визнав, пояснив, що дійсно у той день перебував у нетверезому стані і пристав до потерпілого, щоб той дав йому гроші та телефон. Коли потерпілий проігнорував його вимогу, він вдарив його кулаком в обличчя. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати, оскільки зрозумів незаконність своєї поведінки та провину перед потерпілим. В якості доказів, якими підтверджувалась винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, потерпілі зазначали висновок експерта № 761 від 27.05.2015 року.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів і ін.

Вимогами статей 59, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на це позивач правомірно звернувся з позовом до відповідачів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_3 позивачу завдана матеріальна шкода в сумі 2086,66 грн.

Неповнолітня особа згідно з ч. 1 ст. 1179 Цивільного кодексу України відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітнього майна причинена ним шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не з їхньої вини. Отже, у зв'язку з наведеним, відповідальність за завдану позивачу протиправними діями неповнолітніх шкоду зобов'язані нести їх законні представники.

У зв»язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що з відповідачів в користь позивача підлягає стягненню 2086,66 грн. - матеріальної шкоди.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачів в користь позивача моральної шкоди в розмірі 25000 грн., то така підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

На підставі частини 1 статті 1167 Цивільного Кодексу України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Під моральною шкодою, згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95р., слід розуміти: втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Окрім того, на підставі ч. 1 п. 9 вищезазначеної Постанови Пленуму ВСУ розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи вищенаведене, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження підстави стягнення моральної шкоди, факт заподіяння зі сторони відповідача моральних страждань позивачу, які полягають у спричиненні стресу з приводу нанесення тілесних ушкоджень, порушенні нормального ритму життя, після скоєного злочину.

При визначені розміру заподіяної моральної шкоди, суд враховує, що згідно висновку експерта № 761 від 27.05.2015р. наявного у матеріалах кримінального провадження, при огляді ОСОБА_2 було виявлено: перелом кісток носа з незначним зміщенням, синець на обличчі, крововилив та садна на слизовій оболонці губи та відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров'я.

Беручи до уваги наведене, з врахуванням глибини моральних страждань, ступеня вини, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до переконання, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 4000 грн. моральної шкоди так як вимоги про стягнення 25000 грн. моральної шкоди є завищені та належним чином не обґрунтовані.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 23, 1166, 1167, 1168, 1179, 1192 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 169 ч.4, 209, 212, 214-215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 2086 гривень 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 заподіяну моральну шкоду в розмірі 4000(чотирьох тисяч) гривень.

У решті у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення апеляційної скарги..

Суддя ОСОБА_6