Справа №578/898/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/689/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Шевченка В. А. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 10 березня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 10 березня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 25000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 487 грн. 20 коп. судового збору, а усього 25487 грн. 20 коп.

ОСОБА_3 з рішенням суду не погодився у частині розміру моральної шкоди, оскаржив його в апеляційному порядку і просить змінити рішення, зменшивши суму відшкодування до 5000 грн. Зазначає, що стягнута з нього сума є значною, обєктивної можливості її сплатити відповідач не має. Вважає, що суд, задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, не врахував його матеріального стану.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення на неї позивачки ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з таких підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з наявних правових підстав для відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя через дорожньо-транспортну пригоду, тому з урахуванням характеру отриманих позивачкою тілесних ушкоджень, тривалості лікування, суд вважав стягнуту суму у 25000 грн. адекватною нанесеній моральній шкоді.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2014 року в м. Суми по вул. Черепіна поблизу буд. № 20 близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_5, керуючи належним йому автомобілем Kia Soul, державний номер НОМЕР_2, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_4 спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, позивачку було направлено до ортопедично-травматологічного відділення лікарні, де вона з 02 по 13 січня 2015 року перебувала на стаціонарному лікуванні, їй проведена операція та вживлена в праву ключицю металева конструкція (а.с. 56-58, 60), а з 26 жовтня по 07 листопада 2015 року вона повторно перебувала на стаціонарному лікуванні, де була проведена операція по видаленню металевої конструкції (а.с. 37).

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 3400 грн. в доход держави без позбавлення права керувати транспортними засобами (а.с. 30).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Універсальна», проте позивачка вимог про виплату відшкодування страховику не предявляла (а.с. 127, 148).

Зазначені обставини вірно встановлені місцевим судом на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано ушкодженням здоров'я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана зокрема і з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вірно визначивши наявність правових підстав для захисту порушених прав позивачки, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних висог у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на заявлені позовні вимоги, предметом доказування у справі є факт моральних страждань внаслідок отриманих травм.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Позивачкою доведено факт заподіяння їй моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, чого відповідач не заперечує і визнає, проте не згодний з сумою відшкодування.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції врахував глибину та тривалість моральних страждань позивачки, яка зазнала фізичного болю та душевних страждань, перенесла дві операції в умовах стаціонарного лікування, вимушена була змінити звичайний спосіб життя, так як певний час потребувала сторонньої допомоги та вже більше року не може вести активний спосіб життя, займатися суспільно-корисною працею, належним чином здійснювати опіку над своєю внучкою, опікуном якої вона є, її реабілітація у звязку з характером отриманих ушкоджень є довготривалою й наслідки травми вона буде переносити упродовж подальшого життя, також врахував суд й обставини порушення відповідачем ОСОБА_6 дорожнього руху, тому відшкодування моральної шкоди у сумі 25000 грн. відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною, оскільки розмір відшкодування максимально адекватний характеру отриманих позивачкою фізичних травм та перенесених нею душевних страждань.

Доводи апеляційної скарги про неможливість сплатити суму стягнутої моральної шкоди у звязку з матеріальним станом відповідача належними доказами не підтверджені.

ОСОБА_3 не надав, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, належних та допустимих доказів на підтвердження свого скрутного матеріального становища, а тому відсутні підстави для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди відповідно до вимог ч.4 ст.1193 ЦК України.

При розгляді справи суд першої інстанції належним чином з`ясував та перевірив доводи та заперечення сторін, дав належну оцінку зібраним у справі доказам та обґрунтував висновки викладені в рішенні.

Доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: