Провадження № 2/161/40/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свій позов обґрунтовує тим, що 09.08.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якої останній отримав кредит у розмірі 18245,27 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 29498,99 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив.

Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи судом встановлено, що 09.08.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобовязань по кредитному договору № SAMDN5381 від 17.03.2006 року (далі Договір1) та № SAMDN9374 від 16.07.2009 року (далі Договір 2), а також приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт.

Відповідно до п.1.1.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт сторони погодили по Договору 1 зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме відсотки на 2786,47 грн. та штраф на 804,45 грн.

Відповідно до п.п.1.1.2, 1.1.3 Генеральної угоди заборгованість за договором SAMDN5381 від 17.03.2006 року на дату підписання Генеральної угоди становить 17561,84 грн., остання дата погашення заборгованості за договором 04.04.2011 року.

Сторони п.п.1.2, 1.2.2, 1.2.3 договору № SAMDN9374 від 16.07.2009 року (Договір-2) погодили зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання кредиту, а саме комісію на 545,50 грн.. Заборгованість за вказаним договором становить 1861,42 грн., остання дата погашення кредиту 09.08.2014 року.

Відповідно до п.2.1 Генеральної угоди про реструкторизацію заборгованості (приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт) банк надав позичальнику ОСОБА_3 строковий кредит у розмірі 18245,28 грн. на строк 36 місяців з 09.08.2012 року по 31.08.2015 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобовязання позичальника порвернути кредит, сплатити відсотки у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані в заяві умовах і правилах сроки погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця позичальник здійснює повернення кредиту банку в розмірі 661,94 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та правил, дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.08.2015 року.

Згідно п.2.10 Приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт позичальник доручає банку перераховувати кредитні кошти в день надання кредиту в сумі 1177,98 грн. на рахунок відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк».

Разом з тим, позивачем не надані суду первісні кредитні договори № SAMDN5381 від 17.03.2006 року та № SAMDN9374 від 16.07.2009 року, виписки по рахунках за даними договорами, докази отримання відповідачем грошових коштів в сумі 18245,28 грн, докази відкриття в банку рахунку, як зазначено в п.п.2.1, 2.10 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.08.2012 року.

Крім того, згідно ст.1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобовязанням.

Відповідно до ст.1047 ЦК України заміна боргу позиковим зобовязанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики.

Отже, умовами здійснення новації є, по перше, двостороння угода (домовленість), по-друге, дотримання форми такого правочину (новаційного договору), тобто у формі, передбаченій для укладення договору позики (ч.2 ст.1053 ЦК України), а по третє, це дійсність первинного зобовязання.

Тобто, юридичною підставою договору позики, що виникає при новації, буде угода сторін про припинення первісного зобовязання. Тому дійсність нового договору залежить від дійсності первісного.

З наданих позивачем документів неможливо встановити чи є припиненими первинні зобовязання.

Суд вважає такою, що Генеральна угода про реструкторизацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.08.2012 року не відповідає вимогам ч.2 ст.1053 ЦК України.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, беручи до уваги обставини, підтверджені належними та допустимими доказами, які були досліджені судом, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити.

На підставі ст.ст. 526, 610, 1047, 1053, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 57, 60, 88, 197, 208, 209, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк