АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц//791/506/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Єдиний унікальний номер: 2119/2-404/2011 Доповідач Базіль Л.В.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.

Суддів: Прокопчук Л.П.

ОСОБА_2

Секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, діючої в інтересах ОСОБА_4, Скадовської районної центральної лікарні Херсонської області на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2014 року ухвалене в справі за позовом ОСОБА_5 до Скадовської центральної районної лікарні Херсонської області, третя особа ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом та стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2011 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Скадовської центральної районної лікарні Херсонської області, третя особа ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свій позов обґрунтовував тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08 серпня 2008 року з вини працівника відповідача ОСОБА_4 йому завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Позивач зазначав, що рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 17 лютого 2010 року стягнуто зі Скадовської ЦРЛ на його користь витрати, повязанні з його лікуванням у розмірі 3359,85 грн., втрачений заробіток у розмірі 195382,56 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 тис. грн.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 12 жовтня 2010 року рішення суду першої інстанції змінено: зменшено розмір моральної шкоди з 50 тис. грн. до 10 тис. грн.; у решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Посилаючись на те, що після ухвалення судових рішень він продовжує нести витрати на лікування і позбавлений можливості працювати, просив суд стягнути зі Скадовської ЦРЛ на його користь витрати на лікування у розмірі 77746,56 грн., суму втраченого заробітку за період з 1 грудня 2009 року до 1 серпня 2011 року у розмірі 244228,20 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково.

Стягнуто зі Скадовської ЦРЛ на користь ОСОБА_5 з урахуванням виправленої додатковим рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 3 травня 2012 року описки, додаткові витрати, повязані з лікуванням у розмірі 77434,62 грн.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 29 травня 2012 року рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування втраченого заробітку скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким стягнуто зі Скадовської ЦРЛ на користь ОСОБА_5 втрачений заробіток за період з 1 грудня 2009 року до 1 серпня 2011 року у розмірі 244228,20 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 1 тис.грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 квітня 2013 року рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 10 квітня 2012 року у частині вирішення позову про відшкодування доходу, втраченого внаслідок каліцтва та рішення апеляційного суду Херсонської області від 29 травня 2012 року скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ході нового розгляду справи у вересні 2014 року позивач збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути зі Скадовської ЦРЛ на свою користь втрачений заробіток в сумі 659677,70 грн., суму додаткових витрат, повязаних з лікуванням 3478,50 грн., судові витрати в розмірі 5603,96 грн., компенсацію за втрачений заробіток в сумі 6105,70 грн. щомісячно і довічно, починаючи з 13 вересня 2013 року.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 2 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто зі Скадовської ЦРЛ на користь ОСОБА_5 втрачений заробіток у розмірі 659677,70 грн., додаткові витрати повязані з лікуванням у розмірі 3478,50 грн., витрати на проведення судово-медичної експертизи від 28 серпня 2014 року №38 у розмірі 2103 грн., компенсацію за втрачений заробіток в сумі 6105,70 грн. щомісячно і довічно, починаючи з 13 вересня 2014 року та 3500 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 16 квітня 2015 року рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 2 жовтня 2014 року змінено в частині стягнення зі Скадовської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_5 втраченого заробітку у розмірі 659 677,70 грн.

Позов ОСОБА_5Ю задоволено частково.

Стягнуто зі Скадовської ЦРЛ на користь ОСОБА_5Ю втрачений дохід за період з 1 лютого 2014 року по 12 вересня 2014 року у сумі 46 647,34 грн.

Зобов'язано ОСОБА_5 повернути Скадовській ЦРЛ безпідставно стягнуті за скасованим рішенням апеляційного суду Херсонської області від 29 травня 2012 року 244 228,20 грн.

Допущено виконання рішення суду у частині повернення ОСОБА_5 Скадовській ЦРЛ безпідставно стягнутих коштів, шляхом зарахування одноразової суми (46 647,37 грн) та щомісячних платежів у сумі 6 105,70 грн., починаючи з 13 вересня 2014 року і безстроково, стягнутих на користь ОСОБА_5

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року рішення апеляційного суду Херсонської області від 16 квітня 2015 року в частині відшкодування втраченого доходу внаслідок каліцтва, зобовязання ОСОБА_5 повернути Скадовській ЦРЛ безпідставно стягнуті у сумі 244228,20 грн. та допущення виконання рішення суду в частині повернення ОСОБА_5 Скадовській ЦРЛ безпідставно стягнутих коштів та щомісячних платежів скасовано. В цій частині справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В апеляційних скаргах ОСОБА_3, діюча від імені ОСОБА_4, Скадовська ЦРЛ Херсонської області просять рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про відшкодування втраченого доходу.

В судовому засіданні ОСОБА_3, діюча від імені ОСОБА_4 та представник відповідача поданні ними апеляційні скарги підтримали, з підстав з них викладених.

Представник позивача, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судовому засіданні доводів апеляційних скарг не визнали, просили їх відхилити, рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі та зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення зі Скадовської ЦРЛ Херсонської області на користь ОСОБА_5 втраченого заробітку у сумі 659677 грн.70 коп., колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про відшкодування втраченого заробітку, суд першої інстанції, обгрунтовано виходив з того, що відповідач, Скадовська ЦРЛ повинна відшкодувати позивачу суму втраченого доходу за період з 01.12.2009 року по 12.09.2014 рік, оскільки позивачу, внаслідок скоєння ОСОБА_4 злочину, нанесено тілесні ушкодження середньої тяжкості, внаслідок чого позивач фізична особа підприємець втратив дохід від підприємницької діяльності.

Такий висновок суду колегія суддів вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам закону.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична особа або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Розмір доходу фізичної особи підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоровя, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За положеннями ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Судом встановлено, що 8 серпня 2008 року сталася дорожньо транспортна пригода з вини водія Скадовської ЦРЛ, ОСОБА_4 внаслідок якої позивачу ОСОБА_5 завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 23 березня 2009 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.286 КК України.

Згідно довідки Скадовської Державної податкової інспекції №6320/10/Є від 26 листопада 2008 року ОСОБА_5 був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності і його дохід, одержаний у попередньому господарському 2007 році від підприємницької діяльності складав 146537 грн.(а.с.13 т.1)

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 17 лютого 2010 року стягнуто зі Скадовської ЦРЛ на користь ОСОБА_5 витрати, повязанні з лікуванням у розмірі 3359,85 грн., втрачений дохід у розмірі 195382 грн.56 коп. та моральну шкоду у розмірі 50 тис. грн. Втрачений дохід стягнуто до 1 грудня 2009 року. Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 12 жовтня 2010 року рішення суду першої інстанції змінено, зменшено розмір завданої моральної шкоди з 50 тис. грн. до 10 тис. грн.., в решті рішення суду залишено без змін.

Згідно виписок із актів огляду МСЕК з 25 листопада 2008 року по 01 лютого 2014 року ОСОБА_5 встановлювалася друга групу інвалідності, а з 01 лютого 2014 року і безстроково - третю групу інвалідності за загальним захворюванням, із 50% втрати професійної працездатності.

У період з 26 жовтня 2010 року до 9 листопада 2010 року ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в Інституті травматології та ортопедії Академії медичних наук України, де йому було зроблено операцію з ендопротезування суглоба (а.с.52 т.1)

Відповідно до висновку додаткової комісійної судово медичної експертизи №10 від 18.02.2015 року, ОСОБА_5 у лютому 2014 року встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням в звязку з патологією опорно рухового апарату безстроково. Зазначені обставини свідчать про те, що у ОСОБА_5 наступив результат травми у вигляді стійких наслідків ушкодження, які не відновлюються і в незмінному стані зберігаються протягом всього життя. Ступінь втрати професійної працездатності визначений у 50%.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що ухвалюючи 2 жовтня 2014 року рішення у справі, суд першої інстанції правомірно виходив із наявності передбачених ст. ст. 1195,1198 ЦК України підстав для задоволення позову ОСОБА_5 про стягнення втраченого заробітку, оскільки працездатність позивача з 01.12.2009 року по 01.02.2014 рік відновлена не була, позивач в зазначений період не працював, доходи не отримав, а з 01.02.2014 року позивачу встановлена третя група інвалідності із 50% втрати професійної працездатності, тому дійшов правильного висновку про відшкодування втраченого позивачем заробітку у сумі 659677,70 грн..

Посилання ОСОБА_3, діючої в інтересах ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на відсутність причино наслідкового звязку між не отриманням доходу позивачем як субєкта підприємницької діяльності та наслідками ДТП є безпідставними, оскільки матеріалами справи підтверджено, що втрата доходу позивачем є наслідком отриманих тілесних ушкоджень, а не інших факторів.

Доводи апеляційних скарг, як такі, що висновки суду першої інстанції не спростовують підлягають відхиленню.

При вирішенні позову ОСОБА_5 судом першої інстанції повно та всебічно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка доказам, а тому підстав для скасування рішення в оскаржуваній частині колегія суддів не вбачає.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Витрати повязані з наданням позивачу правової допомоги під час розгляду справи в апеляційному суді, які документально підтверджені підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача відповідно до положень ст.84 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати повязанні із оплатою судового збору на користь держави в сумі 1421 грн.16 коп.

Керуючись ст.ст. 84, 88,303,307,308 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Скадовської районної центральної лікарні Херсонської області та апеляційну скаргу ОСОБА_3, діючої від імені ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 02 жовтня 2014 року у частині стягнення із Скадовської центральної районної лікарні Херсонської області на користь ОСОБА_5 втраченого заробітку у сумі 659677,70 грн. залишити без змін

Стягнути із Скадовської центральної районної лікарні Херсонської області на користь держави судовий збір в сумі 1421 грн. 16 коп.

Стягнути із Скадовської центральної районної лікарем Херсонської області на користь ОСОБА_5 витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 1800 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис

Судді: підпис підпис

З оригіналом згідно

Копія ухвали оформлена 03 березня 2016 року

Ухвала набрала законної сили 26 лютого 2016 року

Суддя Л.В. Базіль

Секретар с/з ОСОБА_8