Єдиний унікальний номер 235/4856/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1843/2016
Головуючий у 1 інстанції Величко О.В. Єдиний унікальний номер 235/4856/16-ц
Доповідач Постолова В.Г Номер провадження 22-ц/775/1843/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Постолової В.Г.

суддів: Космачевської Т.В., Санікової О.С.

за участі секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 5 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідач є його батьком, про що свідчить свідоцтво про його народження.

З 1 вересня 2015 року він навчається на денному відділенні факультету економіки та менеджменту ДВНЗ « Донецького національного технічного університету» у м. Красноармійську за освітньо-кваліфікаційним рівнем « бакалавр» з датою закінчення навчання 30.06.2019 року.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги йому на навчання не надає, хоча має таку можливість, працює в ПАТ «Шахтоуправління Покровське» гірником, отримує постійний дохід.

Просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання в розмірі 50% щомісячно з усіх видів його доходу до досягнення 23-х років.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 5 вересня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів, починаючи з 26.07.2016 року до закінчення навчання - 30.06.2019 року з позбавленням права на утримання у разі припинення ОСОБА_1 навчання в учбовому закладі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про стягнення з відповідача на його користь аліментів в розмірі ? частини з усіх видів доходів на період навчання до досягнення 23 років, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам по справі, суд не мотивував зменшення розміру аліментів , аліменти стягнуті до досягнення ним 21 років , а не 23 років, що обмежує його права та є грубим порушенням норм матеріального права.

Позивач не з*явився до суду апеляційної інстанції , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до телефонограми, просив розглянути справу у його відсутність.

Відповідач не з*явився до суду апеляційної інстанції, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до телефонограми просив розглянути справу у його відсутність відповідно до заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що судом при розгляді справи таких порушень припущено не було, тому підстави для скасування рішення відсутні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач потребує матеріальної допомоги у зв*язку з продовженням навчання, а відповідач має можливість надавати таку допомогу.

Такий висновок суду відповідає встановленим обставинам по справі та нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача - повнолітнього ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Позивач навчається на денному відділенні факультету економіки та менеджменту ДВНЗ « Донецького національного технічного університету» у м. Красноармійську за освітньо-кваліфікаційним рівнем « бакалавр» з датою закінчення навчання 30.06.2019 року, у 2015 році позивач отримував стипендію у розмірі 825 грн. в місяць.

Встановлено, що матір позивача є непрацездатною, отримує пенсію приблизно 1200 грн. щомісячно, має третю групу інвалідності за загальним захворюванням, їй протипоказана важка праця, проте може працювати кур*єром, черговою, підсобним робітником.

Встановлено, що відповідач є працездатним, працює в ПАТ « Шахтоуправління Покровське», його середній заробіток складає приблизно 5000-6000 грн. , інших аліментних зобов*язань не несе, стан здоров*я дозволяє йому сплачувати аліменти на користь повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд відповідно до ст.ст. 182, 200 СК України в повній мірі врахував обставини справи, зокрема, що відповідач є працездатним, він працює, стан його здоров*я дозволяє нести аліментні зобов*язання, на користь інших осіб аліментів не сплачує та матеріальний стан позивача, який є повнолітньою особою, отримує стипендію в розмірі 825 грн., матір позивача має 3 групу інвалідності та вірно визначив розмір аліментів в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку .

З урахуванням того, що право позивача на утримання невід*ємно пов*язане із навчанням , тому такі обставини , як закінчення навчання автоматично припиняють це право. Оскільки позивачем були надані докази закінчення його навчання саме 30.09.2019 року, суд обґрунтовано стягнув аліменти саме до закінчення навчання. Доводи скарги про те , що аліменти повинні були стягуватися до 23 років безпідставні.

Виходячи з наведеного, та враховуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам та підтверджуються матеріалами справи.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Керуючись ст. ст.303, 307,308,314-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити .

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 5 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: