Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом у якому просить витребувати належний йому на праві власності гараж НОМЕР_1, що розташований по АДРЕСА_1 у ОСОБА_2

Заявлені вимоги мотивує тим, що він являється власником гаража НОМЕР_1 збірно-розбірної металевої конструкції на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.1996 року, який розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

У листопаді 2014 року він дізнався, що його син ОСОБА_3, якому він віддав ключі від гаража для зберігання в ньому його особистих речей, передав гараж в користування без його згоди ОСОБА_2

Позивач зазначає, що 14 травня 2015 року в усній формі він повідомив відповідача про необхідність звільнити гараж, однак останній відмовився це зробити.

13 червня 2015 року він прибув до свого гаража з метою звільнення гаражу від речей, належних ОСОБА_2, викликавши при цьому міліцію.

Наряд міліції, який прибув на місце виклику, спробував ознайомити відповідача з пакетом документів на гараж, але ОСОБА_2 відмовився та в подальшому не допускав його до гаражу, а коли він намагався спиляти замок на дверях гаража, відповідач не дав йому цього зробити.

21 липня 2015 року він звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про звільнення гаража від ОСОБА_2 та його речей. Однак, в позові було відмовлено через те, що в суді не було підтверджено наявність договірних відносин між мною та ОСОБА_2, а саме відносин договору найму, і як наслідок, обрання невірного способу захисту порушених прав.

Він отримав від ЖЕД-405 припис № 1 від 13.01.2016 року про демонтаж спірного гаража, звільнення земельної ділянки та відновлення благоустрою. Припис ґрунтується на п. 1 рішення Дніпровської районної у місті Києві ради від 03.12.2008 року «Про відміну рішень виконавчого комітету Дніпровської та Дарницької районних рад народних депутатів в частині виділення місць для встановлення гаражів за місцем проживання інвалідів». До припису було надано схему розміщення гаража та копію вищезазначеного рішення. На схемі розміщення виділено гараж НОМЕР_1, який на сьогодні є його власністю.

Виконати рішення Дніпровської районної у місті Києві ради від 03.12.2008 року та припис від 13.01.2016 року він не має можливості через те, що відповідач, незаконно володіючи гаражем, перешкоджає йому в цьому. Зокрема, він має намір перевезти гараж та розмістити його у себе на дачній ділянці.

В судовому засіданні позивач та представник третьої особи Мацієвська О.П. підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, при цьому подав заперечення на позов з проханням закрити провадження у справі відповідно ч. 2 ст. 205 ЦПК України у зв'язку з тим, що з приводу заявлених вимог спір між позивачем та ним вже розглядався Дніпровським районним судом м. Києва та рішенням суду від 26.10.2015 року по справі № 755/14165/15-ц було відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні вимоги про звільнення гаража.

За викладених обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з урахуванням поданих відповідачем заперечень на позов.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27.10.2016 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі відмовлено.

Суд, вислухавши позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Дарницької районної ради народних депутатів від 23.10.1984 року № 878 було вирішено дозволити ОСОБА_5 встановити збірно-розбірний металевий гараж по АДРЕСА_2 згідно схеми розміщення (а.с. 11).

У подальшому 19 листопада 1996 року ОСОБА_5 продав належний йому гараж НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, позивачу ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с. 6).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вищевказаний гараж являє собою розбірну металеву конструкцію, технічні дані та розміри якого зазначені у наданому позивачем суду технічному паспорті на спірний гараж (а.с. 7-10).

Земельна ділянка для встановлення гаражу позивачу у визначеному законом порядку не виділялася.

Рішенням Дніпровської районної в м. Києві ради «Про відміну рішень виконавчого комітету Дніпровської та Дарницької районних рад народних депутатів в частині виділення місць для встановлення гаражів за місцем проживання інвалідів» від 03.12.2008 року № 325 вирішено рішення виконавчого комітету Дніпровської районної та Дарницької районних Рад народних депутатів, згідно додатками 1 та 2 вважати такими, що втратили чинність в частині громадян, вказаних у цих додатках. Виконавчий орган Дніпровської районної в м. Києві ради - Дніпровську районну в м. Києві державну адміністрацію зобов'язано забезпечити заходи по демонтажу гаражів зазначених в додатках 1 та 2 (а.с. 16).

Позивач отримав припис ЖЕД-405 від 13 січня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_1 запропоновано в 15-денний термін з дня отримання припису демонтувати гараж, звільнити земельну ділянку та провести роботи по відновленню благоустрою земельної ділянки (а.с. 14).

Факт користування відповідачем гаражем позивача підтверджується у поданих ОСОБА_2 запереченнях на позов.

Предметом спору у даній справі є віндикаційний позов про витребування у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 гаража НОМЕР_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на перетині з АДРЕСА_3.

Попередньо позивач звертався до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про звільнення спірного гаража, за результатами розгляду якого рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.10.2015 року по справі № 755/14165/15-ц у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено через невірний спосіб захисту порушеного права у зв'язку з недоведеністю факту виникнення між сторонами договірних відносин (а.с. 17-19).

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Як пояснив позивач, він згоден виконати вказаний припис третьої особи про звільнення земельної ділянки, проте перешкоду у цьому своїми діями йому чинить відповідач, який без законних на те підстав користується належним йому на праві власності гаражем.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником металевого гаража розбірної конструкції, який без відповідного дозволу встановлений за адресою: АДРЕСА_1 на перетині з АДРЕСА_3, що підтверджується схемою розміщення гаражу, затвердженою начальником ЖЕД-405 від 16.12.2015 року (а.с. 15), при цьому відповідач незаконно, без будь якого дозволу позивача користується належним останньому гаражем, чим порушує право власності позивача, тому позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316-319, 321, 325, 328, 387, 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 4, 11, 57-60, 62, 64, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про витребування майна із чужого незаконного володіння задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 гараж НОМЕР_1, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на перетині з АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя