ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/606/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сухомлінова С.М.

секретаря Палій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа - Орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у користуванні приватною власністю шляхом виселення і вселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні ним квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення відповідача ОСОБА_3 з неповнолітнім сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також вселення позивача в спірну квартиру. В процесі розгляду справи ОСОБА_5 померла і належним відповідачем залишився ОСОБА_3, який діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що він придбав на прилюдних торгах спірну квартиру в якій залишився проживати відповідач ОСОБА_3 разом зі своїм сином. Стверджував, що відповідач відмовився виселятись зі спірної квартири, чим порушив його право власності.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, а відповідач позов не визнав і стверджував, що виселення можливе лише з наданням іншого житла як це передбачено ст. 109 ЖК УРСР, па вселення позивача порушить права дитини.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з свідоцтва, витягу(а.с.4,5) та пояснень позивача, останній 28.02.2012р. на прилюдних торгах придбав у приватну власність квартиру АДРЕСА_1, а 22.05.2015рю зареєстрував своє право власності на спірну квартиру.

Згідно довідки (а.с.34) та пояснень відповідача ОСОБА_3, останній проживає разом з сином в спірній квартирі і відмовляється виселятись з неї без надання іншого житла.

Як вбачається з договорів (а.с.41-45,47) відповідач придбав спірну квартиру в 2004р. і в 2007р. отримав в ПАТ «Укрсоцбанк» на поточні потреби валютний кредит в розмірі 100 000 доларів США, а спірна квартира була передана відповідачем в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що відповідачем було порушено право власності позивача в частині користування своєю квартирою, а тому порушене право підлягає захисту шляхом виселення зі спірної квартири відповідача ОСОБА_3 разом з його неповнолітнім сином ОСОБА_4 без надання іншого житла.

Крім того, порушене право позивача підлягає захисту шляхом вселення його в спірну квартиру.

При цьому, суд не приймає тверджень відповідача в тій частині, що його виселення може відбуватись лише на підставі положень ст. 40 Закону України «Про іпотеку» і ст. 109 ЖК УРСР з наданням іншого житла.

Суд вважає, що зазначені норми права не можуть бути застосовані при вирішенні заявленого спору, оскільки правовідносини виникли не між іпотекодавцем і кредитором, а між новим і бувшим власником спірної квартири і ці правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Також, суд не приймає тверджень відповідача в тій частині, що виселення неповнолітнього ОСОБА_4 неможливе без дозволу органу опіки та піклування і порушує ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім'ї власника жилого приміщення мають право користуватись займаним приміщенням нарівні з власником.

Судом же встановлено, що відповідач ОСОБА_3 втратив право власності на спірну квартиру після її продажу на прилюдних торгах, а тому ні ОСОБА_3, ні його син ОСОБА_4 не мають права користуватись спірною квартирою.

Крім того, продаж і купівля нерухомого майна на прилюдних торгах проводиться виконавчою службою на підставі акта державного виконавця і тому не може вважатись як правочин стосовно нерухомого майна, право власності або право користування на яке має дитина. Тому, в даному випадку, не потрібна попередня згода органу опіки та піклування, як це зазначено в ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей».

Вирішуючи позов таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 88,212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 і неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 - 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ : С.М. Сухомлінов