Провадження № 521/1381/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 лютого 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.,
при секретарі Святецькій І.О.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеській автомобільний ремонтний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за прострочення виплати заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні відпустки, стягнення вихідної допомоги,
Представник відповідача в судові засідання призначені до розгляду на 22.12.2015 року, на 05.01.2016 року, на 12.01.2016 року, на 16.02.2016 року не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи є відмітки про вручення документів від суду та судових повісток.
За таких обставин суд, враховуючи строки розгляду справ даної категорії, відповідно до положень статті 169ЦПК України вважає за можливе ухвалити по даній справі рішення на підставі наявних у справі доказів, наданих стороною позивача. Представник позивача проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статі 21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства або уповноваженим ним орган зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю.
В судовому засіданні встановлено, що згідно наказу директора ДП «Одеського автомобільного ремонтного заводу» № 115 від 09.12. 1992 року, ОСОБА_1 прийнятий на посаду начальника дільниці по ремонту вантажних автомобілів ДП «Одеський автомобільний ремонтний завод», що знаходиться за адресою вулиця Артилерійська, 4 в м. Одесі.
Як вбачається з наказу № 74 від 31 грудня 2013 року ОСОБА_1 звільнений з посади начальника дільниці з ремонту вантажних автомобілів за власним бажанням, згідно ч.3 ст.38 КЗпП України з 31 грудня 2013 року.
Згідно з частиною 3 ст.38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. В контексті даної статті власник зобовязаний звільнити також працівника за власним бажанням у строки, які вказав сам працівник, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю або умови колективного чи трудового договору з цих питань. Сьогодні актуальним є право на звільнення в строк, що визначається працівником,у випадках такого порушення як затримка виплати заробітної плати. Відповідно до правил статті 44 КЗпП України при припиненні трудового договору, внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом, законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, мінімальний розмір вихідної допомоги визначається колективним договором, але не може бути меншим тримісячного середнього заробітку працівника.
Відповідно до вимог статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.
Згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В контексті статті 116 КЗпП днем звільнення вважається останній день роботи. У цей день працівникові має бути повністю виданий розрахунок із заробітної плати: має бути видана заробітна плата, включаючи оплату праці за останній день роботи, компенсація за невикористані відпустки.
Стосовно позовних вимог позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні суд дійшов наступних висновків.
Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статі 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинний сплатити зазначене в цій статі відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.
Керуючись ст.ст. 5-8, 10, 11, 15, 57-60, 62, 64, 195, 196, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК України ст.ст. 21,38, 44, 83, 116, 117 КЗпП України ст.ст. 2, 3, 6 Закону України «Про відпустки», суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Одеській автомобільний ремонтний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за прострочення виплати заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні відпустки, стягнення вихідної допомоги задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.
Головуючий: