У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 14 січня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, Тростянецька міська рада, про визнання особи безвісно відсутньою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 грудня 2003 року було розірвано шлюб між його батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Після розлучення батько виїхав на заробітки до Російської Федерації, спочатку підтримував зв'язок з заявником та його сестрою ОСОБА_5, тобто донькою, та з травня 2012 року батька вони не бачили та ніяких звісток від нього не отримували. 18 серпня 2015 року заявник звернувся до Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області з заявою про розшук батька, однак це не дало позитивного результату. Оскільки відомості про місце перебування ОСОБА_3 відсутні більше одного року, а його реєстрація за місцем знаходження майна чинить перешкоди у отриманні житлової субсидії, та необхідно встановити опіку над його майном, посилаючись на норму ст. 43 ЦК України, просив визнати його батька ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 04 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 14 січня 2016 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 14 січня 2016 року, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження, вказані заявником, є поважними.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його заяву.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Отже, особа може бути визнана судом безвісно відсутньою лише в разі встановлення наступних обставин: відсутність особи в місці її постійного проживання (за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливості їх одержання усіма доступними способами; закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування такої особи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов правильного висновку, що не встановлено факту відсутності в місці постійного проживання ОСОБА_3 відомостей про його місце перебування, а сам по собі факт не проживання ОСОБА_3 за місцем реєстрації протягом тривалого часу, не є підставою для визнання його безвісно відсутнім, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні заяви, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04 грудня 2015 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 14 січня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 14 січня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, Тростянецька міська рада, про визнання особи безвісно відсутньою.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов