Справа№592/8668/15-ц
Провадження №2/592/372/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми в складі:

головуючого - судді Косолап М.М.,

за участю секретаря - Грох Т.А.,

представника позивача - Максименко О.А.,

відповідача - ОСОБА_2,

прокурора - Рябухи В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Сумської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відібрання дитини, без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Служба у справах дітей Сумської міської ради звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги мотивує тим, що відповідач є матір'ю малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько дитини з родиною не проживає і відомості про нього відсутні. Відповідач проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_4 та співмешканцем ОСОБА_5 ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, перебуває на обліку у психоневрологічному відділенні, навчається у Сумській ЗОШ № 13 за індивідуальною формою навчання 6 клас. Дитина потребує індивідуального підходу у вихованні та контролю з боку матері. Через хворобу та безвідповідальне ставлення матері до дитини ОСОБА_3 безпідставно залишає сім'ю, школу, неодноразово перебувала у розшуку. Відносно дитини 05.04.2015 р. розслідувалось кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України. Відповідач не працює, належної уваги вихованню дитини не приділяє, не завжди виконує рекомендації лікарів, у зв'язку з чим погіршився стан здоров'я дівчинки, вживає алкогольні напої, жорстоко поводиться з дитиною, застосовує фізичну силу до дитини. Відносно відповідачки складались матеріали за ст. 184 КУпАП. Відповідач неодноразово запрошувалась до служби і попереджалась про сумлінне виконання її обов'язків по вихованню, матеріальному та іншому забезпеченню дитини, про наслідки невиконання батьківських обов'язків. Сім'я перебуває під соціальним супроводом Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Дитина взята на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у зв'язку з систематичним самовільним залишенням нею місця постійного проживання та проживання у сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 31.08.2015 року за № 459 дитину відібрано від матері і поміщено до КЗ Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни. Просять суд: відібрати малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від її матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення батьківських прав; питання подальшого влаштування покласти на орган опіки і піклування Сумської міської ради; стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на особистий рахунок дитини, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

У судовому засіданні представник Служби у справах дітей Сумської міської ради - Максименко О.А. позовні вимоги з наведених підстав підтримала. Суду пояснила, що вона безпосередньо займалася родиною відповідачки після того, як 10.06.2015 р. їх було поставлено на облік у службі. До служби надійшло звернення громадян, що проживають по Білопольському шляху в м. Суми, які повідомили, що дочка відповідачки - ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, відповідач б'є дитину, дівчинка часто в синцях, подряпинах, часто залишає родину. До 20.07.2015 р. малолітня дівчина знаходилась у Першій психіатричній лікарні в м. Ромни, відносно неї проводилось слідство за ч. 1 ст. 119 КК України. Після повернення з психіатричної лікарні 16.08.2015 р. ОСОБА_3 залишила родину і була знайдена у центрі міста біля торгово-розважального центру «Мануфактура», де у неї стався приступ епілепсії. За зверненням сусідів 24.08.2015 р. відповідача возили у наркодиспансер, оскільки перебувала у нетверезому стані. 28.08.2015 р. зателефонував сусід ОСОБА_6 до Обласного контактного центру і повідомив, що відповідач б'є дитину просив вжити заходи. Крім того, відповідач неодноразово притягувалася до відповідальності за ст. 184 КУпАП, їй роз'яснювалося про необхідність змінити ставлення до дитини. Жодних заходів ОСОБА_2 не вживала, рекомендації не виконувала. В серпні 2015 р. відповідач не працювала, рекомендацію щодо проходження нею медичної комісії, визначення з формою навчання для дівчинки - не виконала, не пройшла психолого - медико - педагогічну комісію.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_7 позов не визнала. Суду пояснила, що її дочка ОСОБА_8, якій 12 років, з 8 місяців є інвалідом з дитинства має приступи епілепсії, перебуває на обліку у невропатолога, а з 2013 року - у психіатра. Батько дитини невідомо де на даний час перебуває. Під час приступів епілепсії вона нічого не пам'ятає, що відбувається, а після засипає. З 3 класу дочка навчається за індивідуальною формою навчання вдома. При нападах епілепсії дочка падає і б'ється, внаслідок чого утворюються синці і подряпини. Сусіди почали скаржитися після того, як дочка штрикнула ножем сусідку - подругу бабушки і та від серцевого нападу померла. Після цього на дитину почали наговорювати сусіди, велося слідство, її помістили у дитячу психоневрологічну лікарню м. Ромни де вона перебувала до 20.07.2015 р. Її дочка як інвалід за посвідченням безкоштовно їздить у маршрутці, її безкоштовно пускають на роллердром. В серпні 2015 р. (точної дати не пам'ятає) вона працювала на городі, дочка вийшла на вулицю пройтися, потім зателефонували з міліції і повідомили, що у дочки біля «Мануфактури» стався приступ епілепсії, у неї на тілі були синячки. Їх направили на обстеження і встановили, що синяки не від побоїв, а внаслідок приступів. Дійсно її возили в наркодиспансер - сусіди викликали швидку, як вона втратила свідомість, аналізи у неї там не брали, вона не була випивши і з диспансеру йшла додому сама. Рік тому померла її мати і за дочкою доглядати стало важче, оскільки проживає також разом зі своєю старенькою бабою. Алкоголем не зловживає. ЇЇ дочка хвора і потребує допомоги, вона також не заперечувала найти для неї інтернат, де б їй допомагали при приступах, але такого не має. На даний час вона неофіційно працює на прийомі товару у магазині «Сам маркет». З 04.09.2015 р. дочка знаходиться в лікарні м. Ромни, куди її помістила Служба у справах дітей, де вона чотири рази її відвідувала, постійно телефонує. Просила повернути дочку, їй у психіатричній лікарні не подобається і вона плаче і щовечора проситься додому. Просила дитину не забирати і повернути її додому.

Прокурор Сумської місцевої прокуратури Рябуха В.В. у судовому засіданні позовні вимоги з наведених позивачем підстав підтримав і просив задовольнити відібрати неповнолітню ОСОБА_3 у матері.

Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ч. 3 ст. 4 Сімейного кодексу України кожна особа має право на проживання в сім'ї. Особа може бути примусово ізольована від сім'ї лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Частиною 1 ст. 170 та пунктами 2-5 частини першої ст. 164 Сімейного кодексу України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, коли: батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Судом встановлено і вбачається з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а батьком - ОСОБА_10 (а.с. 4).

Малолітня ОСОБА_3 є дитиною - інвалідом (а.с. 134).

09.04.2015 р. до прокуратури Сумської області надійшло звернення мешканців АДРЕСА_1 про вжиття заходів щодо родини ОСОБА_3. У зверненні зазначено, що в родині дитині не приділяється достатня увага, вона жебракує на зупинках міського транспорту, автовокзалі, часто тікає з дому. За її словами піддається домашньому насиллю зі сторони матері. На дитині сусіди часто бачать синці, подряпини та садна (а.с. 47 - 48).

09.06.2015 р. головним спеціалістом Служби у справах дітей СМР Максименко ОА., фахівцем соціальної роботи Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_29., о/у Перерва В.В. проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 та складено Акт обстеження умов проживання. Згідно акту, ? будинку складається з 2 кімнат, кухні, ванної кімнати, в будинку робиться ремонт. В одній кімнаті (спальні) зроблено ремонт. У будинку проживають ОСОБА_2, її співмешканець ОСОБА_5, баба - ОСОБА_15 та дитина - ОСОБА_3. В помешканні брудно. ОСОБА_2 рекомендовано створити санітарні умови для проживання. Дитина повинна проживати разом з матір'ю, а не з бабусею. Умови на час обстеження для дитини не створені (а.с. 64).

07.07.2015 р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Сумської міської ради було розглянуто заяву ОСОБА_2 щодо повернення їй на виховання доньки ОСОБА_3. Відповідача попереджено про адміністративну відповідальність за ст. 184 КУпАП, рекомендовано отримати виписку з історії хвороби дитини, рекомендовано пройти медичний огляд та отримати висновок про можливість/неможливість за станом здоров'я виконувати батьківські обов'язки (а.с. 65).

31.07.2015 р. головним спеціалістом Служби у справах дітей СМР Максименко ОА., фахівцем соціальної роботи Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_29., проведено повторне обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 та складено Акт обстеження умов проживання, згідно якого санітарні умови відповідають нормі. Рекомендовано виконувати рекомендації лікарів щодо дитини, до 1.09.2015 р. визначитися з формою навчання дитини в ЗОШ № 13, не залишати ОСОБА_3 без нагляду, дотримуватись методичних рекомендацій щодо дитини, яка є інвалідом (а.с. 69)

З Виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 20.07.2015 р. Комунального закладу «Перша обласна спеціалізована лікарня» вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на стаціонарному лікування у закладі з 06.04.2015 р. по 20.07.2015 р. з діагнозом: розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії, із частими генералізованими тоніко-клонічними нападами, з наростаючим інтелектуально-мнетичним зниженням та змінами особистості, що сягають помірно-вираженого ступеню, частими дисфоріями. F07.83. Супутній діагноз: ВСД по кардіальному типу. Епілепсія. ГРВЗ. після проведеного лікування стан пацієнтки покращився, виписана у задовільному стані, на вимогу матері. З матір'ю проведена бесіда, роз'яснені можливі укладення, дані рекомендації щодо подальшого лікування та нагляду за донькою (а.с. 62).

24.08.2015 р. складено Акт доставлення дитини до притулку, відповідно до якого 24.08.2015 р. ОСОБА_3 залишилась без батьківського піклування і була доставлена до Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Сумської міської ради (а.с. 57).

Згідно повідомлення КЗ СОР «Обласний наркологічний диспансер» від 30.10.2015 р. №01-11/1.2/1179 ОСОБА_2 доставлялася до відділення інтенсивної терапії та детоксикації диспансеру, 24.08.2015 р. встановлено діагноз: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація» F10.0. (а.с. 29).

ОСОБА_2 на обліку в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває (а.с. 80, 133).

Згідно повідомлення Сумського центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Сумської міської ради від 25.08.2015 р. ОСОБА_3 знаходиться на «Д» обліку за основним місцем проживання у невропатолога та психіатра. Діагноз: Епілепсія генералізована, з частими тропіко-клонічнимим нападами, з наростаючим інтелектуально-мнестичним зниженням та змінами особистості, частими дисфоріями, порушенням поведінки. У зв'язку зі станом здоров'я ОСОБА_3 не може перебувати у дитячому колективі, так як прояви агресії можуть зашкодити здоров'ю оточуючих. ОСОБА_3 потребує цілодобового нагляду лікарів. 25.08.2015 р. до закладу звернулася мати дівчинки їй надано рекомендації від практичного психолога щодо подальшого виховання дитини (а.с. 58).

28.08.2015 р. ОСОБА_6, проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 звернувся до Сумського обласного контактного центру щодо побиття малолітньої дитини ОСОБА_3 її матір'ю.

На вищевказане звернення Служба у справах дітей Сумської міської ради листом від 04.09.2015 р. № 1677/27.01-10 повідомила, що дитина взята на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у зв'язку з систематичним самовільним залишенням дитиною місця постійного проживання та проживання в сім'ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини (а.с. 49).

Сумською обласною дитячою клінічною лікарнею 28.08.2015 р. направлено Повідомлення про дитину, яка постраждала від жорстокого поводження або стосовно якої існує загроза його вчинення. З повідомлення вбачається, що 28.08.2015 р. о 19-25 звернулася на травмпункт ОСОБА_3, зі слів останньої мати вдома побила її ( а.с. 72).

У липні 2015 р. ОСОБА_2 отримала консультацію щодо оформлення доньки ОСОБА_3 на індивідуальну форму навчання, станом на 15.10.2015 р. не надала документів на навчання (а.с. 52).

За поданням Служби у справах дітей Сумської міської ради, Виконавчим комітетом Сумської міської ради 31.08.2015 р. прийнято рішення № 459 «Про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_3 від матері», яким вирішено Службі у справах дітей, управлінню охорони здоров'я відібрати малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із сім'ї її матері, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_4, у зв'язку із загрозою життю та здоров'ю дитини. Влаштовано малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до КЗ Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни (а.с. 6, 63).

01.09.2015 р. начальник СКМСД Сумського МВ УМВС України в Сумській області звернувся до Служби у справах дітей Сумської міської ради про вжиття заходів у межах компетенції відносно ОСОБА_2 У звернення вказано, що до чергової частини Сумського МВ звернувся ОСОБА_6 та ОСОБА_16 (сусіди відповідача) з повідомленням про те, що мати - ОСОБА_2 б'є свою дочку, знаходиться в стані алкогольного сп'яніння та на зауваження не реагує. Під час перевірки, у ході бесіди з сусідами встановлено, що ОСОБА_2 протягом тривалого часу застосовує до своєї малолітньої дитини психічний та фізичний вплив, а саме: хапає її за волосся, душить її полотенцем, може штовхнути, кричить, нецензурно виражається в бік своєї доньки, погрожує дитині, що здасть її до примусового лікувального закладу в м. Ромни (а.с. 53).

Згідно Довідки за результатами з'ясування факту фізичного насильства над ОСОБА_3, на запит Служби у справах дітей від 04.09.2015 р. в ході зустрічі з'ясовано, що ОСОБА_2 б'є свою дитину, однак дитина не хоче розлуки з матір'ю, після кожного побиття мати просить у дочки пробачення (а.с. 55).

Вказані обставини підтвердила суду ОСОБА_17, практичний психолог відділу практичної психології та соціальної роботи ІМЦ управління освіти і науки Сумської міської ради, яка складала вищевказану довідку та була допитана судом як свідок.

З листів КУ «Сумська обласна дитяча клінічна лікарня» від 22.09.2015 р. вбачається, що в період перебування в неврологічному відділенні з 28.08.2015 р. по 04.09.2015 р. ОСОБА_3, мати виконувала обов'язки по догляду за дитиною у повному обсязі, проте стосовно дитини неодноразово дозволяла собі підвищувати голос, сварити її. У вечірній час 03.09.2015 р. ОСОБА_2 залишила відділення без попередження медичної сестри, о 21-30 год. прийшла у відділення напідпитку, зі спостереження медичної сестри (а.с. 56, 100).

04.09.2015 р. Обласним комунальним закладом «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» надано направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню ОСОБА_3 (а.с. 74).

Кримінальне провадження № 0002258 закрито 09.10.2015 р. на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с. 41).

Відповідно до Характеристики від 09.04.2015 р. учениці 5-А класу КУ Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 13 імені А.С. Мачуленка - ОСОБА_3 з жовтня 2014 р. по 01.06.2015 р. навчалася на індивідуальній формі навчання, схильна до бродяжництва (а.с. 50 - 51).

Згідно повідомлення Департаменту освіти і науки Сумської обласної державної адміністрації від 11.11.2015 р. ОСОБА_3 має протипоказання до направлення до спеціальної школи-інтернату для дітей із затримкою психічного розвитку (а.с. 75 - 77).

Відповідно до інформації, наданої КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 м. Суми» ОСОБА_3 знаходилася під наглядом в педіатричному відділенні № 3 КУ «СМДКЛ святої Зінаїди» з народження, з 6 місячного віку на обліку у лікаря невролога ДП № 1 м. Суми з віком стан дитини погіршувався. З 09.2010 року дитина є інвалідом, перебуває на обліку у ОКЗ СОКПНД у лікаря-психіатра (а.с. 102).

Згідно повідомлення КЗ «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 23.12.2015 р. з часу госпіталізації неповнолітньої ОСОБА_3 до закладу її мати відвідувала останню 2 рази (23.09.2015 р. та 07.10.2015 р.) (а.с. 105). Судом встановлено, що з вересня 2015 р. мати відвідувала дочку чотири рази, останній 21.02.2016 р.

Судом встановлено, що батько ОСОБА_3 з родиною не проживає, його місцезнаходження невідоме, що підтвердила суду відповідач ОСОБА_2

У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у пункті 16 постанови від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниження людської гідності дитини тощо.

Згідно ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. У частині 7 даної статті зазначено, що забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім'ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від: усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють; втягнення у злочинну діяльність, залучення до вживання алкоголю, наркотичних засобів і психотропних речовин; залучення до екстремістських релігійних психокультових угруповань та течій, використання її для створення та розповсюдження порнографічних матеріалів, примушування до проституції, жебрацтва, бродяжництва, втягнення до азартних ігор тощо.

Допитана судом свідок ОСОБА_29. - соціальний працівник Сумського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді суду пояснила, що родина відповідача перебуває під соціальним супроводом з 07.07.2015 р. Кожні 2 тижні здійснювали вихід в родину, проводили профілактичну роботу, оформили соціальну допомогу. За їх рекомендаціями відповідач облаштувала кімнату для дочки. Відповідач не завжди дотримувалася їх рекомендацій. Приходили 24.08.2015 р. і у будинку відчували запах алкоголю.

Свідок ОСОБА_20, який працював на посаді начальника СКМСД Сумського МВ УМВС України в Сумській області, суду пояснив, що сім'я ОСОБА_2 перебуває у них на обліку з 2012 року. Малолітня ОСОБА_3 часто залишала місце проживання, а її мати сама дитину не шукала, а телефонувала в міліцію. У 2012 - 2013 роках на ОСОБА_2 неодноразово складись протоколи за ст. 184 КУпАП за неналежне виконання батьківських обов'язків. У 9 років дівчинка маршрутним автобусом сама доїхала до смт. Краснопілля. Вихованням дівчинки займалася її баба, яка померла у 2014 році. У квітні 2015 р. трапився випадок, внаслідок якого померла подруга прабаби дівчинки, проводилось досудове розслідування, але справу було закрито. 16.08.2015 р. дівчина опинилась в торговому центрі «Лавина», стороннім розповідала, що мати її побила. Дитина боїться матір. Дитину возили на медичне обстеження. Потім сусіди зверталися до правоохоронних органів з приводу того, що мати б'є дівчинку, перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Дитину помістили в Центр соціальної реабілітації, але дівчинка за станом здоров'я там перебувати не може, тому він її відвозив до м. Ромни у спеціалізовану лікарню за направленням лікарів.

Свідок ОСОБА_21, яка працює соціальним педагогом загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 13, суду пояснила, що ОСОБА_3 навчалася у школі за індивідуальною програмою. Документи на 2015 - 2016 навчальний рік ОСОБА_2 не оформила.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що у 2015 р. у очолюваному ним відділенні неврології Сумської міської клінічної лікарні Святої Зінаїди, ОСОБА_3 не перебувала. Дитина перебувала у листопаді 2014 р., коли мати переоформляла соціальну допомогу. В закладі у дитини приступів не було, вдома з'являлися, у них виникало враження, що мати не дає чи не правильно надає ліки зазначені лікарями. Протисудомні препарати даються у визначені години, під час нападів дитина падає і в неї з'являються синці, тому за такою дитиною необхідно постійно наглядати і завжди бути з нею поруч.

Свідок ОСОБА_23, лікар психіатр, суду пояснила, що з листопада 2013 року ОСОБА_3 перебуває під диспансерним наглядом у психіатричному диспансері, інвалідність встановлена по неврологічному захворюванню, хоча за станом інвалідність може бути і по психіатрії. У зв'язку з погіршенням стану двічі у 2014 році та 2015 році дівчина перебувала на стаціонарному лікуванні у Першій обласній спеціалізованій лікарні м. Ромни, де єдиний дитячий стаціонар у області. За станом здоров'я не може відвідувати звичайну школу, потребує індивідуального навчання, спеціальні інтернати для таких дітей відсутні - дитина приречена перебувати на стаціонарному лікуванні у психдиспансері. Батькам таких дітей надають рекомендації - не кричати на дитину, з такою дитиною потрібно постійно перебувати дорослому.

Свідок ОСОБА_24, яка є тіткою відповідачки, суду пояснила, що на даний час вона оформила ОСОБА_15 - бабу ОСОБА_2 до геріатричного пансіонату. На проблеми в родині звернули уваги після того, як ОСОБА_2 вперше відвезла ОСОБА_3 на телебачення після смерті у квітні 2015 р. сусідки. Зі слів брата знає, що йому в серпні телефонували сусіди і казали, що дівчинка пропала. ОСОБА_8 неодноразово тікала з дому і її шукала міліція. Вона особисто казала ОСОБА_2 щоб та припиняла пити, інакше у неї заберуть дитину. Після смерті матері ОСОБА_2 самій важко справлятися з дочкою, яка має захворювання і потребує спеціального догляду. Повідомила, що сама цікавилася спеціальними навчальними закладами для таких діток як ОСОБА_3, щоб допомогти ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що ОСОБА_3 знає з народження, як і її мати - відповідачку, вони є сусідами. Віка неодноразово скаржилася, що її б'є мати, демонструвала синяки, але сам цього безпосередньо не бачив. Також дитина неодноразово тікала з дому, викликали міліцію. ОСОБА_2 бачив неодноразово з співмешканцем в нетверезому стані. Він неодноразово звертався з сусідами до правоохоронних органів, щоб позбавити відповідачку батьківських прав. Поведінка дівчинки часто була агресивною, а мати не здійснювала належного догляду.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він є сусідом родини ОСОБА_2 і неодноразово чув від ОСОБА_6 скарги, що її б'є мати. Дитина дуже важка, у неї була агресивна поведінка - кидала цеглу, банки через його паркан, била вікна сусідам, проте після лікування на стаціонарі в Ромнах кардинально змінилася - стала спокійнішою. В серпні 2015 р. ОСОБА_6 приходила до нього і просила викликати швидку, оскільки ОСОБА_2 було погано - вона лежала в стані алкогольного сп'яніння на порозі, він викликав швидку. Дівчина часто тікала з дому. ОСОБА_26 скаржилась йому, що мати її б'є, демонструвала синці, останній раз вони зібрались з сусідами і він викликав Службу у справах дітей та родичів відповідачки. Вважає, що мати дитину залякала. Дівчина не хотіла йти до матері, проте як з'явилася мати настрій відразу змінився. ОСОБА_8 забрали у лікарню. ОСОБА_2 не може справлятися з дочкою самостійно, що викликає обурення у мешканців їх району, вони неодноразово зверталися у всі інстанції з приводу її неналежної поведінки. За дитиною раніше дивилася її баба, яка померла, а прабаба зараз в геріатричному пансіонаті. Вважає, що дитина не повинна проживати разом з відповідачкою.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_2 проживає через стінку. ОСОБА_8 разом з бабами жила у флігелі, а її мати з співмешканцем - в будинку. На її думку дитина заважає ОСОБА_2 облаштовувати власне життя. Дівчина часто жебракувала на вулиці, отримані кошти витрачає в Макдональдс. Після лікування у психіатричній лікарні м. Ромни дівчинка змінилася на краще, ОСОБА_26 скаржилася неодноразово, що її б'є мати, вона чула крики за стіною, дівчина показувала синці. Мати зловживає алкоголем, на прохання ОСОБА_26 у серпні 2015 р. сусід ОСОБА_6 викликав швидку. ОСОБА_8 її особисто просила допомоги, коли відповідач в нетверезому стані спала на городі. В серпні сусід викликав Службу у справах дітей, приїздили родичі відповідачки і дівчину забрали до лікарні. Мати сама здійснювати догляд за дитиною не може. ОСОБА_28 доглядала її баба, яка померла, а сама ОСОБА_2 не може належно за нею доглядати, враховуючи наявні захворювання у дівчинки.

Відповідно до положень ст. 171 Сімейного кодексу України, оскільки дитина є інвалідом, на час розгляду справи перебуває в КЗ «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» суд не вислуховував думку малолітньої ОСОБА_3 з приводу відібрання її у матері, з метою не завдати шкоди психічному та психологічному стану дівчинки.

Відповідно до Інформації про здійснення соціального супроводу ОСОБА_2, наданої Сумським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 24.02.2016 р. № 146 сім'я знаходиться під соціальним супроводом з 07.07.2015 р. Постійно з ОСОБА_2 проводилася робота щодо припинення та наслідків вживання алкогольних напоїв нею та її співмешканцем ОСОБА_5, надавались рекомендації, зокрема щодо проходження медичного обстеження для визначення форми навчання дитини (індивідуальна чи колективна). Вказують, що рекомендації спеціалістів ОСОБА_2 виконує не завжди, мали місце конфліктні ситуації, сварки з сусідами, виклики міліції. Пройти медичне лікування від алкогольної залежності жінка відмовилась. Жінка зарекомендувала себе як така, що не в змозі самостійно розв'язати життєві труднощі, рекомендації виконує безвідповідально, неохоче йде на співпрацю (а.с. 141).

Згідно наданого Висновку служби у справах дітей Сумської міської ради про відібрання дитини ОСОБА_3 у матері без позбавлення батьківських прав від 08.02.2016 р. № 264/27.01-14 - з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, служба у справах дітей вважає за доцільне відібрати дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у матері ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав (а.с. 150).

Таким чином судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом з дитинства, після проходження лікування у Комунальному закладі «Перша обласна спеціалізована лікарня» в період з 06.04.2015 р. по 20.07.2015 р. була виписана на вимогу матері, якій роз'яснені можливі ускладнення, дані рекомендації щодо подальшого лікування та нагляду за донькою. При цьому ОСОБА_2, будучи 21.07.2015 р. письмово попереджена про сумлінне виконання покладених на неї обов'язків по вихованню, матеріальному забезпеченню дитини (а.с. 70), рекомендацій наданих Службою у справах дітей та Сумським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді виконувати вимоги лікарів щодо дитини, до 01.09.2015 р. визначитися з формою навчання дитини, не залишати ОСОБА_3 без нагляду, дотримуватись методичних рекомендацій щодо дитини - інваліда не виконала. ОСОБА_2 не забезпечила належного догляду за своєю малолітньою донькою ОСОБА_3, яка має додаткові потреби внаслідок захворювань, 16.08.2015 р., 24.08.2015 р. та 28.08.2015 р. дитина була без батьківського піклування та доставлялась до медичного та дитячого закладів, при цьому 24.08.2015 р. ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп'яніння. Те, що ОСОБА_2 має проблеми з вживанням алкоголю підтвердили суду свідки ОСОБА_25, ОСОБА_6, ОСОБА_27, а також тітка відповідачки - ОСОБА_24

Також суд враховує Інформацію, викладену у довідці Сумського ВП (м. Суми) ГУ НП в Сумській області (а.с. 126 - 132) за матеріалами ЖРЗПЗ в період з 2011 р. по 2015 р. стосовно неодноразового залишення малолітньою ОСОБА_3 місця проживання і звернення відповідачки до правоохоронних органів, звернення до правоохоронних органів самої ОСОБА_3, з приводу її побиття, звернень членів її родини, сусідів та інших громадян.

При вирішенні спору про відібрання дитини від матері судом з'ясовано, що ОСОБА_2 не піклується в повній мірі про фізичний і духовний розвиток своєї малолітньої дочки - ОСОБА_3, яка є інвалідом з дитинства, має неврологічне і психіатричне захворювання, внаслідок чого потребує постійного перебування поряд дорослої особи, що зазначили допитані судом як свідки лікарі психіатр та невролог. Встановленні судовим розглядом обставини в сукупності дають підстави дійти висновку, що має місце ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої ОСОБА_3.

Компетентними державними органами, зокрема Службою у справах дітей Сумської міської ради та Сумським міським центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді вживались заходи щодо вирішення ситуації, яка сталася з малолітньою ОСОБА_3, до її відібрання у матері, родина перебувала під соціальним супроводом. Вказані обставини не заперечувала у судовому засіданні відповідач.

Проаналізувавши всі встановлені обставини, суд дійшов висновку, що в даному випадку виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного та психічного здоров'я. Ситуацію, що сталася в родині ОСОБА_2 вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, за допомогою компетентних державних органів не вдалося.

З огляду на встановлені факти, надані сторонами та досліджені докази, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів малолітньої дитини, враховуючи характер винної поведінки відповідачки, її особу, та конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно відібрати у матері - ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав, попередивши останню про необхідність змінити ставлення до виховання дочки.

Вирішення питання передання дитини органу опіки і піклування суд розглядає виключно як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинитися, коли це дозволять обставини, при цьому мати з дочкою не позбавлені можливості підтримувати регулярні контакти між собою.

Суд вважає необхідним роз'яснити ОСОБА_2, що відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, суд за її заявою може постановити рішення про повернення дитини.

Згідно ч. 4 ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідач офіційно не працює, повідомила, що нещодавно влаштувалася у магазин на прийом товару, її зарплата становитиме 1800 грн., під час розгляду справа змінювала місце роботи.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, регулярного доходу не має, суд вважає необхідним стягнути з неї аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно на особистий рахунок дитини до досягнення нею повноліття або до вирішення питання про повернення дочки матері.

При цьому суд вважає за необхідне зобов'язати Службу у справах дітей Сумської міської ради відкрити особовий рахунок на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відділенні банку.

Отже в частині стягнення аліментів позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 та 214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Служби у справах дітей Сумської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Відібрати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері - ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав та передати дитину органу опіки і піклування.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_5 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 07.09.2015 року на особовий рахунок дитини, відкритий у банку до досягнення дочкою повноліття або до вирішення питання про повернення дитини матері.

Зобов'язати Службу у справах дітей Сумської міської ради відкрити особовий рахунок на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відділенні банку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 02.03.2016 року.

Суддя М.М. Косолап