Справа № 489/7640/15-ц
Номер провадження 2/489/521/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22 лютого 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (далі-позивач або Банк) до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

У грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що між сторонами було укладено кредитний договір зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 7125 грн.. Відповідач скористався кредитними коштами, але не виконав зобов'язання в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем основного зобов'язання у розмірі 18741,96 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не відомо.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

18.10.2013 між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (правонаступником якого є позивач відповідно до статуту ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит") та відповідачем укладено договір №002-122205/13-00938-вкл-к про встановлення кредитного ліміту у сумі 7125 грн. на строк 12 місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була надана суду анкета-заява №002-122205/13-00938-вкл-к, яка засвідчила факт укладення даного договору. Згода відповідача підтверджується його підписом.

На основі укладеного між позивачем та відповідачем договору суд робить висновок про виникнення зобов'язальних правовідносин між сторонами, відповідно до яких позивач зобов'язувався надати грошові кошти відповідачу в розмірі та на умовах, встановлених в договорі, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З розрахунку заборгованості за договором №002-122205/13-00938-вкл-к від 18.10.2013 вбачається, що відповідач має заборгованість за даним договором, що підтверджує факт порушення ним умов кредитного договору та не виконання зобов'язань, що випливають з нього.

В ч. 1 ст. 610 ЦК України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з розрахунку заборгованість становить 18741,96 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 6427,80 грн., заборгованості по нарахованим відсоткам 12314,16 грн.

Згідно умов кредитування розмір відсоткової ставки за користування кредитними ресурсами, що надаються в рамках кредитного ліміту, становить 0,1% річних при безготівковому розрахунку у торгово-сервісній мережі до 60 днів та 60% річних після пільгового періоду та інших видів операції.

Виходячи з наведених норм матеріального права та обставин справи, суд приходить до висновку про порушення відповідачем взятих зобов'язань, а тому позов підлягає задоволенню шляхом стягнення заборгованості з позичальника .

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, 26.03.1953 р. н., РНОКПП - НОМЕР_1, останнє зареєстроване місце за адресою: вул. Кругова, 47 в. Миколаєві на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №002-122205/13-00938-вкл-к від 18.10.2013 у розмірі 18741 (вісімнадцять тисяч сімсот сорок одна) грн. 96 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 6427,80 грн., заборгованості по нарахованим відсоткам 12314,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір у розмірі 1218 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв