АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3181/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1450/К/16 суддя Костенко В.В.
Категорія - 26 ( І ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Митрофанової Л.В.

за участю секретаря - Маслової К.В.

розглянула відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», про скасування постанов та стягнення недоплачених страхових виплат у звязку із ушкодженням здоровя.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4,

представник відповідача ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Кривому Розі Дніпропетровської області (надалі відділення Фонду), третя особа Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі ПАТ «Кривбасзалізрудком»), про скасування постанов та стягнення недоплачених страхових виплат у звязку із ушкодженням здоровя, посилаючись на те, що він працював гірником 3-го розряду дільниці № 4 шахті «Гвардійська» ПАТ «Кривбасзалізрудком». 01.11.2014 року при виконанні змінного наряду з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму. За результатами розслідування був складений акт № 48а-23 від 10.12.2014 року за формою Н-1 та акт за формою Н-5 від 10.12.2014 року, тобто комісія визнала, що нещасний випадок , який з ним стався, повязаний з виробництвом. Згідно довідки Жовтневої МСЕК серії 12ААА № 005214 від 04 березня 2015 року йому було встановлено 5% втрати професійної працездатності.

За його зверненням до ОСОБА_3 Фонду 07.05.2015 року було винесено Постанову № 0407/22622/22622.1/4 про призначення одноразової допомоги в сумі 983.53 грн. та Постанову № 0407/22622/22622.1/5 про призначення щомісячних страхових виплат в розмірі 549,06 грн.

Позивач вважає, що ОСОБА_3 Фонду не мало підстав для застосування норм неконституційного Закону України «Про обовязкове державне соціальне страхування», оскільки нещасний випадок стався до 01.01.2015 року, а тому страхові виплати мають призначатися на підставі ст.34 ЗУ «Про обовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків і професійних захворювань».

Уточнивши позовні вимоги, просив суд: визнати незаконними та скасувати постанови ОСОБА_3 Фонду від 07.05.2015 р. № 0407/22622/22622.1/4 та № 0407/22622/22622.1/5, а також стягнути з відповідача недоплату по щомісячним страховим виплатам в сумі 79 грн. 72 коп. та недоплату по одноразовій допомозі в сумі 55912 грн.50 коп.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 травня 2016 року, описки у якому виправлено ухвалою цього ж суду від 11 липня 2016 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на те, що судом не було враховано, що ст. 44 Закону України «Про обовязкове державне соціальне страхування» набрала чинності лише з 01 липня 2015 року, а тому ОСОБА_3 Фонду не мало підстав для визначення розміру страхових виплат, виходячи із цієї статті. Судом не було враховано, що у звязку з прийняттям Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28 грудня 2014 року № 77VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 року, виникло ряд проблемних питань та колізій, оскільки його було прийнято без проведення професійного аналізу та не враховано пропозицій і застережень фондів соціального страхування та експертів.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника відповідача ОСОБА_3 Фонду ОСОБА_5, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, залишивши рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 працював гірником 3-го розряду дільниці № 4 шахти «Гвардійська» ПАТ « Кривбасзалізрудком» (а.с.6-7).

01.11.2014 року при виконанні змінного наряду з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав виробничу травму. За результатами розслідування був складений акт № 48а-23 від 10.12.2014 року за формою Н-1 та акт за формою Н-5 від 10.12.2014 року ( а.с.8-12).

Згідно довідки Жовтневої МСЕК серії 12ААА № 005214 від 04 березня 2015 року ОСОБА_2 було встановлено 5% втрати професійної працездатності ( а.с.13).

Постановою ОСОБА_3 Фонду від 07 травня 2015 року №0407/22622/22622.1/5 ОСОБА_2 призначено щомісячну грошову допомогу у розмірі 549,06 грн. з 24 лютого 2015 року по 29 лютого 2016 року включно (а.с. 18).

Постановою ОСОБА_3 Фонду від 07 травня 2015 року №0407/22622/22622.1/4 ОСОБА_2 призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності у розмірі 983,53 грн. (а.с. 19).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 Фонду правомірно застосовано норми Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» № 77VIII від 28 грудня 2014 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, яка була чинною на момент настання нещасного випадку) одноразова допомога виплачується потерпілому в місячний строк з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності .

З 01 січня 2015 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28 грудня 2014 року № 77VIII, згідно з яким Закон України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року викладено в новій редакції.

Згідно з ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, Фонд проводить одноразову страхову виплату потерпілому, розмір якої визначається відповідно до ступеня втрати професійної працездатності, виходячи з 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права потерпілого на страхову виплату.

Якщо комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що ушкодження здоровя настало не лише з вини роботодавця, а й внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці, розмір одноразової допомоги зменшується на підставі висновку цієї комісії, але не більш як на 50 відсотків.

Із розрахунку одноразової допомоги в разі втрати професійної працездатності слідує, що ОСОБА_3 Фонду при призначенні одноразової грошової допомоги позивачу керувалося статтею 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» (в редакції, яка набрала чинності 01 січня 2015 року), де розрахунок одноразової допомоги проводив виходячи з 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилами ч. 2 ст. 47 вказаного Закону одноразова допомога виплачується потерпілому в місячний строк з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Відповідно до пункту 8 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи» датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до МСЕК необхідних документів.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня стійкої втрати працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків, затвердженого наказом МОЗ від 05 червня 2012 року № 420 потерпілому на виробництві, який уперше звернувся до МСЕК, відсотки втрати професійної працездатності встановлюються з дати надходження документів до МСЕК, незалежно від дати встановлення факту виникнення професійного захворювання або каліцтва.

Відповідно до пункту 3 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 27 квітня 2007 року № 24 одноразова допомога потерпілому призначається при встановленні МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Пунктом 3.3 вказаного Порядку визначено, що право на отримання потерпілим одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати настає з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

Отже, право на отримання потерпілим страхових виплат настає з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, а розмір одноразової допомоги у звязку з отриманням трудового каліцтва повинен визначатися на підставі законодавства, яке було чинним на момент встановлення МСЕК ступеня втрати професійної працездатності.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 25 травня 2016 року по справі № 6-481цс16, яка в силу статті 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування всіма судами України.

З матеріалів справи вбачається, що висновком МСЕК від 04 березня 2015 року ОСОБА_2 встановлено 5% втрати професійної працездатності (а.с. 13).

Отже, право на отримання одноразової допомоги у позивача виникло з 04 березня 2015 року і ОСОБА_3 Фонду правомірно застосовано положення ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», згідно з яким розмір одноразової допомоги визначається відповідно до ступеня втрати професійної працездатності, виходячи із 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день набуття потерпілим права на страхову виплату і доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

При вирішенні питання щодо призначення щомісячних страхових виплат, ОСОБА_3 Фонду керувалося нормами ст.ст. 21, 28, 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-ХІV від 23 вересня 1999 року (а.с. 18), а тому доводи позивача щодо неправомірного визначення ОСОБА_3 Фонду щомісячних страхових виплат на підставі ст. 44 Закону України «Про обовязкове державне соціальне страхування» є безпідставними.

Крім того, статтею 44 Закону України «Про обовязкове державне соціальне страхування» врегульовано процедуру розгляду справи про призначення страхових виплат та жодним чином не регламентовано їх розмір.

Відхиляє колегія суддів й доводи апеляційної скарги щодо неконституційності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28 грудня 2014 року № 77VIII, оскільки, а ні суд першої інстанції, а ні суд апеляційної інстанції, не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо відповідності чи невідповідності Законів України Конституції України. Відповідно до п.1 ст.13 Закону України «Про Конституційний Суд України» питання конституційності законів та інших правових актів ВР України, актів Президента України, актів КМУ, правових актів ВР АРК відноситься до повноважень Конституційного Суду України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: