СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/2430/16
ун. № 759/2686/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Семаніва Ю.В., розглянувши матеріали позовної заяви представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Пасічної Наталії Валеріївни до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С ТА Н О В И В:

Представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» - Пасічна Н.В. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 45391,59 доларів США.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків, з підстав отримання судом відомостей про смерть поручителя ОСОБА_4 та необхідності уточнення позовних вимог.

Позивачу ПАТ «Укрсоцбанк» направлялась копія ухвали суду, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення від 23.03.2016, про отримання поштового повідомлення за довіреністю ОСОБА_5.

Станом на 11 квітня 2016 року вказані в ухвалі суду недоліки позивачем не усунуто.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожнадержава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладнийрух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним ( Рішення Суду у справі " Жоффре де ля Прадель проти Франції " від 16 грудня 1992 року).

У відповідності до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений судом строк не виконає у повному обсязі вимоги викладені в ухвалі про усунення недоліків, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачу.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 3 та ч. 5 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадку не підсудності цьому суду, та одночасно роз'яснює, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ч. 2,3,5 ст. 121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Пасічної Наталії Валеріївни до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - визнати неподаною та повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Семаніва