ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2278/16-ц
провадження № 2-о/753/109/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за заявою ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

Встановив:

Заявник звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з вказаною заявою, про встановлення факту, що її батько ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а також про встановлення факту, що її батько ОСОБА_3 є рідним сином та ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: щодо відсутності обгрунтування кожної обставини - заявник вказує, що відсутні документи необхідні для отримання нею повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як їх онуки (які підтверджують її родинний зв"язок з ОСОБА_4 та ОСОБА_5), проте в вимогах заяви просить встановити не свій родинний зв"язок з цими особами, а те, що ОСОБА_3 є їх сином (ще і рідним), без зазначення обгрунтування та доказів щодо такого уточнення, при цьому, відсутні і дані щодо проведення відповідного дослідження ДНК), а також відсутнє обгрунтування щодо такої вимоги, зокрема, в контексті вимог ч.1 ст.3 ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів; судовий збір не сплачено у повному обсязі розмір сплати якого за встановлення факту, що має юридичне значення - 275 грн. 60 коп.

При цьому, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху вказану заяву з наданням строку для виправлення недоліків - 5 днів.

Копія вказаної ухвали була отримана ОСОБА_2 не пізніше 01.04.2016 року - згідно з її твердженням у заяві ОСОБА_2 від 06 квітня 2016 року, проте недоліки позову були усунуті лише частково - у вказаній заяві від 06 квітня 2016 року з додатками, втому числі у виді уточненої заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій ОСОБА_2 знову зазначила вимоги щодо встановлення двох фактів, що мають юридичне значення, а саме: першого факту - що вона ОСОБА_2 є онукою ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1; другого факту - що вона є онукою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

При цьому, відповідно до п.13 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 17.10.2014 року №10 - якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), проте судовий збір не сплачено за дві вищевказані вимоги немайнового характеру.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, враховуючи також положення ч.5 ст.74 ЦПК України, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути заяву ОСОБА_2 щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: