АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/354/16 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткача З.Є.

суддів - Міщій О. Я., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Романська К.М.

з участю сторін - ОСОБА_1 та її представника

ОСОБА_2, представника ОСОБА_4. ОСОБА_1, представника ВАТ

"Тернопільобленерго" Починок Г.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго", третьої особи Тернопільський міський район електричних мереж про поділ особового рахунку,-

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго", третьої особи Тернопільський міський район електричних мереж про поділ особового рахунку.

В обґрунтування вимог зазначає, що вона та відповідачі ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6. є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_4 в даній квартирі не зареєстрований та не проживає. З іншими відповідачами вона не проживає однією сім'єю, не має спільного із ними бюджету. Рішенням суду встановлено порядок користування квартирою, згідно якого їй виділено у користування одна кімната. Тому просить зобов'язати відповідача «Тернопільобленерго» ВАТ розділити особовий рахунок по оплаті витрат за електроенергію, визначивши за сторонами по 1/3 частини від загальної суми витрат на електроенергію.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 січня 2016 року вирішено: "В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго", третьої особи Тернопільський міський район електричних мереж про зобов'язання розділити особові рахунки по оплаті витрат на електроенергію квартири АДРЕСА_1 - відмовити."

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21 січня 2016 року скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на те, що суд не дав належної оцінки встановленим обставинам справи, і вирішив спір з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Встановлено, що позивачці ОСОБА_1 та відповідачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, згідно Свідоцтва про право власності на житло виданого 03 січня 2001 року, на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2, яка розташована на четвертому поверсі будинку, і до якої встановлено один прилад обліку споживання електричної енергії.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 25 грудня 2014 року встановлено порядок користування житловим приміщенням квартирою між співвласниками, згідно з якого ОСОБА_1 виділено житлову кімнату площею 19,7 кв.м. з прилеглим до неї балконом, ОСОБА_5 виділено житлову кімнату площею 10,8 кв.м., і ОСОБА_4. виділено житлову кімнату площею 6,8 кв.м. Підсобні приміщення квартири залишені у спільному користуванні.

ОСОБА_4 за даною адресою не зареєстрований та не проживає.

Також встановлено, що ВАТ «Тернопільобленерго» є організацією, яка надає послуги з передачі електроенергії будинку АДРЕСА_1 і діє відповідно до Закону України «Про електроенергетику».

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що в квартирі АДРЕСА_1 встановлено один прилад обліку споживання електричної енергії, у зв'язку з чим неможливо визначити кількість споживання електроенергії кожним із проживаючих співвласників квартири та провести поділ особового рахунку.

З цим висновком погоджується колегія суддів.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Аналогічне положення закріплено у п. 3 постанові Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 р. "Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення", відповідно до якого споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки.

Крім того, статтею 27 Закону України «Про електроенергетику" встановлено, що споживання енергії без приладів обліку є правопорушенням в електроенергетиці.

Згідно п. 6.1 п. 6 Правил, користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЄ від 31.07.1996 року розрахунки споживачів за використану електроенергію здійснюються відповідно до умов договору.

Згідно абзацу 5 п. 6.1 Правил, обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Згідно п. 9 Правил, споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків передбачених цими Правилами. У квартирах або інших об'єктах споживача, розташованих за однією адресою, встановлюється один прилад обліку незалежно від кількості господарських будівель. За наявності декількох наймачів (власників) квартири прилад обліку встановлюється для кожного з них.

Таким чином, з урахуванням положень статті 27 Закону України "Про електроенергетику", споживання електричної енергії без приладу обліку є правопорушенням в сфері електроенергетики, що відповідає пункту 9 Правил користування електричною енергією для населення, згідно з яким споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається.

Механізм визначення витрат на електроенергію, спожиту співвласниками квартири, передбачає нарахування плати за надані їм послуги за показниками приладу обліку, встановленого з дотриманням нормативно-технічних документів, і така плата стягується за фактичними показниками такого приладу.

З урахуванням цього, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що відкриття окремого рахунку на споживача можливо за наявності договору про споживання електроенергії та наявності встановленого згідно з погодженим електропередавальною організацією робочим проектом засобом обліку електричної енергії.

Оскільки вищевказані правові та технічні умови були відсутні, суд вірно відмовив ОСОБА_1 у позові про поділ особового рахунку.

Доводи позивачки про порушення її прав колегія до уваги не бере, оскільки на час вирішення спору позивачка є споживачем послуг з надання електричної енергії, а питання оплати послуг співвласниками квартири врегульовано чинним законодавством.

Рішення суду є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування з мотивів викладених в апеляційній скарзі не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: