Справа № 683/30/16-ц
10 березня 2016 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючої - судді Завадської О.П.
при секретарі Васічевій О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
В січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що від сумісного проживання з відповідачем мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча офіційно працевлаштований та інших малолітніх дітей на утриманні не має, а тому просить стягнути аліменти на її користь у судовому порядку.
Позивачка звернулась до суду із заявою про уточнення позовних вимог - просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення з позовом до досягнення дитиною повноліття. Крім того, просила розглянути справу без участі сторін на підставі наявних в справі даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Відповідач, який у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду невідомі.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 10 березня 2016 року на підставі ст. 224 ЦПК України постановлено провести по даній справі заочний розгляд.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.
Судом встановлено, що від спільного сумісного проживання, сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане виконавчим комітетом Баглаївської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 07 травня 2014 року).
Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.
За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України „Про охорону дитинства" регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані утримувати
дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України „Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Крім того, згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від виконання обов'язку утримувати дитину, а тому аліменти на неї підлягають стягненню в судовому порядку.
Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує невиконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню дитини та перекладення батьківського обов'язку по утриманню та вихованню дитини на позивачку, хоча зобов'язаний утримувати дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя нарівні з позивачкою. Взято до уваги те, що по віку та здоров'ю відповідач являється працездатним, інших грошових зобов'язань немає, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини, яка потребує регулярної матеріальної допомоги.
Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-226, 367 ЦПК України, на підставі ст. ст. 150, 180-184, 191 СК України, ч. 3 ст. 70 Закону України „Про виконавче провадження", Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів",
Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився в с. Самчинці Старокостянтинівського району Хмельницької області, на користь ОСОБА_1, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 січня 2016 року і до досягнення нею повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 грн. судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному обов'язковому виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницького області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя___________