АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Юрченко А.С.,

за участю відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 1 серпня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 1 серпня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» задоволені: стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» 126 389,92грн заборгованості за кредитним договором; вирішено питання розподілу судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.06.2008 між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 053-2008-2019, відповідно до якого останній отримав грошові кошти у розмірі 65 000,00 доларів США зі сплатою 13,45% річних за користування кредитом з терміном погашення заборгованості до 10.06.2038, з цільовим призначенням кредиту на придбання трикімнатної квартири АДРЕСА_1.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 053-2008-2019‑Р, відповідно до якого поручитель зобов'язувалася відповідати перед кредитором за виконання боржником взятих на себе зобов'язань у повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (відповідальність поручителя і боржника є солідарною).

Судом також установлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2013 солідарно стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 69 868,72 доларів США, що за курсом НБУ становить 558 460,68 грн. Вказане рішення суду боржниками не виконане.

Враховуючи, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеними кредитним договором та договором поруки, у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у позивача виникло право вимоги стягнення заборгованості за кредитним договором за період з 13.12.2012 по 09.04.2014, - суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність судового рішення про задоволення стягнення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржників від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526,599 ЦК України, у зв'язку з чим задовольнив позовні вимоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.08.2014 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» відмовити у повному обсязі.Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду відповідач та його представник просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Інші сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас 130,132), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які відповідають встановленим обставинам справи.

Встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.04.2013 з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно стягнено на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість, нараховану до 13.12.2012 за кредитним договором №053-2008-2019 від 10.06.2008 у розмірі 69 868,72 доларів США (558 460,68 грн).

Факт невиконання вказаного рішення не є підставою для відмови у стягнення нарахованих відсотків з огляду на таке.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_3 не виконав свого зобов'язання за кредитним договором №053-2008-2019 від 10.06.2008, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що підлягають стягненню з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на корись ПАТ Універсал Банк» заборгованість по процентах за користування кредитом у період з 13.12.2012 по 09.04.2014 в розмірі 126 389,92 грн.

Доводи апеляційної скарги стосовного того, що сума нарахованих відсотків у період 13.12.2012 по 09.04.2014 не підтверджена належним чином, не заслуговують на увагу, адже у матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості станом 09.04.2014 (ас70), який сумнівів у суду не викликає та не спростований відповідачем у передбаченому ст.ст. 10,60 ЦПК України порядку.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на їх правильність не впливають, оскільки спростовуються встановленими судом обставинами.

Висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 1 серпня 2014 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 1 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна