Провадження № 2/521/1814/16
17 лютого 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Мирончук Н.В.,
при секретарі судового засідання Варналій К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Одеська універсальна товарна біржа «Центр» про визнання правочину дійсним,-
ВСТАНОВИВ:
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Одеська універсальна товарна біржа «Центр» про визнання правочину дійсним.
Позивач як спадкоємиць, в установлений законом строк звернувся до Четвертої Одеської нотаріальної контори, де була відкрита спадкова справа. Однак, державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки договір купівлі-продажу квартири не був посвідчений нотаріально.
Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати правочин щодо купівлі-продажу ОСОБА_6 у ОСОБА_2В, ОСОБА_3А, ОСОБА_4В, ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1, шляхом укладання на Одеській Універсальній біржі «Центр» Договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н/97-0254 від 08.04.1997р. дійсним.
Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд розглянути справу без його участі, проти заочного рішення суду не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Представник третьої особи, в судове засідання не з'явився, про явку до суду третя особа повідомлялась належним чином.
У звязку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, суд, зі згоди позивача, ухвалив провести розгляд справи в заочному порядку та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
В підтвердження продажу вищевказаної квартири, 08 квітня 1997 року між ОСОБА_6 та відповідачами був укладений та підписаний договір купівлі-продажу нерухомого майна № Н/97-0254, який у відповідності до діючого законодавства України, був зареєстрований за ОСОБА_6 в КП «ОМБТІ та РОН» - 14.04.1997р. за № 3121 стор.38 кн.218 пр.(а.с. з.б. 17)
При укладенні даного договору між ОСОБА_6 та відповідачами було досягнуто згоди по всім важливим пунктам договору купівлі-продажу квартири.
Біржове оформлення договору сторонами було вибрано, оскільки така форма оформлення подібного роду договорів відповідала дійсному законодавству, що підтверджується державною реєстрацією даного договору ОМБТІ та РОН.
Після продажу квартири, відповідачі передали ОСОБА_6 всі правовстановлюючі документи на квартиру, фактично передали квартиру АДРЕСА_2 «Г» у м. Одесі у власність.
З моменту придбання вищевказаного нерухомого майна 08.04.1997р. і до 22 березня 2015 року ОСОБА_6 здійснювала права користування та володіння зазначеною квартирою у повному обсязі, сплачувала всі комунальні послуги.
Як вибачається з свідоцтва про смерть, серії І-ЖД № 408232, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_6 померла 22 березня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис № 3327.(а.с. 19)
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого 11 липня 1961 року, актовий запис № 2723, Міським відділом ЗАГС в м. Вільнюс, батьками записані: мати - ОСОБА_6 та батько ОСОБА_7. (а.с. 18)
Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, в тому числі на квартиру №12, розташовану в місті Одесі по вулиці Магістральній в будинку під № 37 «Г». Позивач, який є єдиним спадкоємцем за законом, звернувся до Четвертої одеської нотаріальної контори, з метою реєстрації спадкової справи та прийняття спадщини. Спадкова справа була заведена, але державним нотаріусом було повідомлено про неможливість видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на квартиру, оскільки договір купівлі-продажу квартири не був посвідчений нотаріально.
Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно із статутом біржі, вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного, за здійсненням угоди, дня. Угода вважається укладеною, з моменту її реєстрації на біржі.
Згідно з ч. 2, 4 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Проте, ОСОБА_8 юстиції України за № 17-2-44 від 10.04.1998 р. було надано роз'яснення, відповідно до якого, угоди, укладені на біржі, не прирівняні до нотаріально посвідчених та підлягають подальшому нотаріальному посвідченню.
Пунктом 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, в редакції 2004 року встановлено, що він застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності - 1.01.2004 року.
Враховуючи, що спірний договір купівлі-продажу був укладений в 1999 році, тобто до набрання чинності новим ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми ЦК України, в редакції 1963 року.
Згідно ст. 224 ЦК УРСР 1963 року, за договором купівлі-продажу, продавець зобовязується передати майно у власність покупцю, а покупець зобовязується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму.
Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року, право продажу майна належить власнику.
Статтею 227 ЦК України, в редакції 1963 року, зазначено, що нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обовязковою.
За ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» визначено, що суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора, вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди, або для укладення її були в наявності, передбачені законом обмеження.
Відповідно до п. 13 Постанови № 9 від 06 листопада 2009 року Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді таких справ, суди повинні з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення.
При аналізі спірного договору та наявних у справі доказів, судом встановлено, що ОСОБА_6 виконала умови угоди купівлі-продажу квартири, передала відповідачам оплату за майно, вселилася у спірну квартиру, утримувала майно. А відповідачі, в свою чергу, отримали грошові кошти за продаж квартири, відповідно до договору та виселилися з неї. (а.с.16-17)
Оскільки, угода щодо істотних умов договору між його сторонами була досягнута, суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 47, ст.227 ЦК України, в редакції 1963 року, угода купівлі-продажу спірного нерухомого майна, зареєстрована на товарній біржі, може бути визнана судом дійсною.
Частиною 3 ст.334 ЦК України, передбачено, що право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
При таких обставинах, суд вважає, що даний договір можна визнати дійсним.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 224-226 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Одеська універсальна товарна біржа «Центр» про визнання правочину дійсним, задовольнити.
Визнати правочин щодо купівлі-продажу ОСОБА_6 у ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, квартири АДРЕСА_1, шляхом укладення на Одеській Універсальній товарній біржі «Центр» Договору купівлі-продажу нерухомого майна № Н/97-0254 від 08.04.1997р., дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що постановив його за письмовою заявою відповідачів, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення, до суду першої інстанції.
Позивачем рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.
В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Одеської області, шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.
Суддя: Н.В. Мирончук