РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2858/15-ц

18 лютого 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

секретар судового засідання Шепель Ж. С.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700 грн. на місяць до повноліття дитини та аліментів на своє утримання у розмірі 300 грн. щомісяця, до досягнення сином трирічного віку.

В позовній заяві позивач вказала, що 30.05.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею окремо від відповідача та перебуває на її утриманні. ОСОБА_2, будучи батьком дитини та її чоловіком зобов'язаний утримувати сина, однак від виконання свого обов'язку ухиляється, дитині матеріально не допомагає. Вона в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому потребує допомоги з боку відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав із підстав зазначених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог позивача та просили суд у їх задоволенні відмовити із підстав зазначених у письмових запереченнях.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд вважає можливим позов задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що з 30.05.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції в Рівненській області 30.05.2014 (а.с.3).

З дослідженого судом свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану 20.08.2015 року, актовий запис №2128, встановлено, що його батьком є ОСОБА_2 та матір'ю є ОСОБА_4 (а.с.4).

В даний час сторони проживають окремо, дитина перебуває на утриманні позивача.

Стаття 51 Конституції України та статті 150, 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 законодавчо зобов'язаний утримувати свого малолітнього сина до його повноліття, проте свій обов'язок належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обов'язку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість стягнення коштів на їх утримання в судовому порядку.

Так, згідно зі ст. 181 СК України по рішенню суду кошти на утримання неповнолітньої дитини (аліменти) можуть бути присуджені в частині від доходу (заробітку) платника аліментів, або в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України аліменти у твердій грошовій сумі визначаються, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають важливе значення.

Згідно із ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є здоровою, працездатною особою, офіційно не працевлаштований, постійного заробітку (доходу) не має, перебуває на обліку в Рівненському МЦЗ, як безробітний та отримує допомогу по безробіттю, є студентом-заочником, і тому має можливість працювати, у зв'язку з цим суд вважає необхідним визначити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу..

Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік», з 1 січня 2016 року затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі 1167 гривні.

На підставі вищенаведеного, а також враховуючи майновий стан сторін, їх стан здоров'я, потреби дитини у матеріальному забезпеченні та те що обов'язок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, до досягненням дитиною повноліття.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання позивача ОСОБА_4, то відповідно до вимог ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, але за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд, прийнявши до уваги пояснення відповідача про неспроможність утримувати дружину, з огляду на його майновий стан, відсутність у нього роботи та заробітку, необхідного для утримання дружини, наявність аліментного зобов'язання щодо утримання дитини, вважає за необхідне відмовити у частині цих позовних вимог.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи наведене з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 84, 141, 181-184 СК України, ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 400 (чотириста) гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, а саме з 04 грудня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяО. С. Цвіркун