Ухвала

іменем україни

23 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 18 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Банк Форум» посилалось на те, що 08 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 254/08/26Nv, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі 85 000 дол. США терміном по 07 серпня 2024 року зі сплатою 13 процентів річних.

З метою забезпечення кредитного договору 08 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 171/26/03, відповідно до умов якого боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 19 лютого 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 60 197 дол. США, що еквівалентно 1 613 271 грн 77 коп. та 63 764 грн 99 коп. пені та штрафу, яку банк і просив стягнути на свою користь з відповідачів у солідарному порядку.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 18 серпня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум»суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 60 197 дол. 44 центів США, що еквівалентно 1 613 271 грн 77 коп. та 63 764 грн 99 коп. пені та штрафу.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди під час розгляду справи встановили, що 08 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 254/08/26Nv, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі 85 000 дол. США терміном по 07 серпня 2024 року зі сплатою 13 процентів річних.

08 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Форум» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 171/26/03 з метою забезпечення основного зобов'язання, відповідно до умов якого боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ «Банк Форум» посилалось на те, що ОСОБА_3 належним чином не виконував зобов'язання за кредитним договором, унаслідок чого станом на 19 лютого 2015 року виникла заборгованість у розмірі 60 197, 44 дол. США та 63 764 грн 99 коп, а саме: прострочена заборгованість з повернення кредитних коштів - 3 544 дол. США; поточна заборгованість з повернення кредитних коштів - 50 889 дол. США; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 4 801,28 дол. США; поточна заборгованість за нарахованими процентами - 964,16 дол. США; пеня за несвоєчасну сплату тіла та відсотків та штрафу за порушення вимог п. 3.3.7 кредитного договору - 63 764 грн 99 коп.

Згідно із ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 526, 610 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином; порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

За положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3.1 договору поруки у випадку невиконання зобов'язань за кредитним договором та даного договору боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з п. 2.1 договору поруки поручитель зобов'язується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість за кредитним договором, а саме: суму кредиту, нараховані відсотки за кредитом, відсотки по простроченій позиції (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором.

Відповідно до п. 2.2 поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором своїми грошовими коштами та всім своїм майном.

За п. 3.2.6 кредитного договору банк має право стягнути з позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору.

Згідно з п. 4.1 умов договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповернутого кредиту та несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України обґрунтовано виходив з доведеності позову та наявності передбачених ст. ст. 526, 611, 1050, 1054 ЦК України підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки, як встановив суд, ОСОБА_3 не виконав належним чином взятих на себе за кредитним договором зобов'язань, що призвело до утворення заборгованості, та відповідно до ст. 554 ЦК України умов договору поруки, правомірно стягнув заборгованість і з поручителя у солідарному порядку. Крім того, суди, відхиляючи доводи поручителя про подвійність стягнення із неї відсотків зі сплати пені, дійшли правильних висновків, що предметом позовних вимог є лише пеня, яка нарахована за кредитним договором, за виконання якого поручалась ОСОБА_4

Отже, до зазначених висновків суди дійшли на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які давали б підстави для скасування оскаржуваних судових рішень, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 08 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 18 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.В. Юровська

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О.Писана