ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6931/15-ц
Провадження № 2/362/305/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Орди О.О

при секретарі Хоменко О.А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу ,-

Встановив:

У жовтні 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Свої вимоги мотивував тим, що 10.11.2014 року між ним та ОСОБА_1 укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом № АІ/4164283.

19.11.2014 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого за полісом № АІ/4164283 автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1В, та автомобіля HUYNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Соломянського районного суду м. Києва від 10.12.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За заявою ОСОБА_2П їй виплачено страхове відшкодування в розмірі 2 946, 39 грн., тобто виконано зобов'язання за Полісом № АІ/4164283.

Разом з тим, ОСОБА_1В, всупереч вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не повідомив страхову компанію про настання дорожньо-транспортної пригоди, тому він, як страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право подати до особи, яка керувала транспортним засобом в момент ДТП, регресний позов у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Враховуючи наведене та на підставі підпункту «ґ» пункту 38.1 ст. 38 та п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просив суд стягнути з ОСОБА_1В на свою користь суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 3251, 39 в тому числі і витрати на експертне дослідження в сумі 305 грн. та судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про слухання справи за його відсутності, просив відмовити з підстав наведених в письмових запереченнях, зокрема зазначив що він повідомляв по телефону позивача в день ДТП 19.11.2014 року як це передбачено п. 11.1 полісу № АІ /4164283 а отже їх вимоги є безпідставними, крім того сума в 305 грн яка визначена як затрати на врегулювання збитку нічим не підтверджена. Також жодної претензії від позивача він не отримував а тому просив відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У силу ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов.

На підставі п.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Судом встановлено, що 10.11.2014 року між АТ "УОСК" та ОСОБА_1 укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Полісом № АІ/4164283, згідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом виступав транспортний засіб марки ВАЗ-21103, реєстраційний номер 067208 КХ (а.с.6).

19.11.2014 року в м. Києві по проспекту Повітрофлотському відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля ВАЗ- 21103, реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1В, та автомобіля HUYNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень.

Постановою Соломянського районного суду м. Києва від 10.12.2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.8).

Так, відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК Украіни постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно звіту № 3453 з оцінки транспортного засобу від 30 грудня 2014 року матеріальний збиток, завданий власнику ТЗ Hyundai getz, державний номер НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження складає 3946,39 грн. з урахуванням ПДВ.

ОСОБА_2П, як власник пошкодженого автомобіля Hyundai getz, державний номер НОМЕР_2, звернулась до АТ «УОСК» для відшкодування витрат на відновлення пошкодженого автомобіля внаслідок ДТП із заявою про настання 19 листопада 2014 року страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування відповідно до страхового акту в розмірі 2946, 39 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 44 від 05 травня 2015 року, № 2722 від 08 травня 2015 року, № 2891 від 15 травня 2015 року, № 27 від 27 травня 2015 року

Звертаючись в суд з даним позовом, страхова компанія посилалася на те, що ОСОБА_1В, всупереч вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не повідомив страхову компанію про настання дорожньо-транспортної пригоди, тому він, як страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право подати до особи, яка керувала транспортним засобом в момент ДТП, регресний позов у розмірі виплаченого страхового відшкодування на підставі підпункту «ґ» пункту 38.1 ст. 38 та п. 33.1 ст. 33 даного Закону України.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику , з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках , передбачених с статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не має змоги виконати зазначений обов'язок, він мав підтвнрдити документально. він має підтвердити це документально.

Таким чином, на відповідача, як на водія застрахованого транспортного засобу, був покладений обов'язок повідомити АТ «УОСК» про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Суд відноситься критично до доводів ОСОБА_1В щодо повідомлення страхової компанії про настання страхового випадку засобами телефонного зв'язку, оскільки останнім не надано жодних доказів суду на підтвердження цієї обставини.

Отже на виконання вимог статей 10,60 ЦПК України, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження виконання ним обов'язку щодо повідомлення страховика не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди про дорожньо-транспортну пригоду, та не надано доказів поважності причин не виконання даної вимоги Закону.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, п. 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у разі, п. ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Також згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 12 лютого 2014 року у справі № 6-1цс14, яка в силу ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для виконання, виходячи з аналізу статей 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», слід зазначити, що у зв'язку із внесеними до цього Закону змінами було збережено як обов'язок страхувальника щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика про настання ДТП, так і відповідне право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив його про настання ДТП. Неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду, а тому й не може бути підставою для відмови в задоволенні такого позову. Отже, висновок суду касаційної інстанції про те, що факт неповідомлення страховика про ДТП не є підставою для відшкодування страхувальником в порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування, є помилковим.

Отже, враховуючи встановлені обставини справи та приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач повідомив АТ «УОСК» про настання страхового випадку у строки визначені ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає, що в АТ «УОСК», яке здійснило страхове відшкодування, виникло право вимоги до відповідача про стягнення 2946, 35 грн. на підставі ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» а отже в цій частині позов підлягає до задоволення.

Натомість вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат з проведення експертного дослідження в сумі 305,00 грн. є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджується та задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 993, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 88, 10,11,60,79, 88, 208, 209 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 2946, 39 грн. та судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: