Справа № 636 / 1356 / 16-ц
2 / 636 / 1041 / 2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31 жовтня 2016 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі головуючого судді Ковригіна О.С.
при секретарі ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником ? частини житлового будинку № 5 по вулиці Дружби в селищі Малинівка Чугуївського району Харківської області, власність набув в порядку спадкування за законом, що підтверджується рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 24 вересня 2008 року.
В даному будинку зареєстрована але фактично не мешкає його колишня дружина ОСОБА_3
04 березня 2013 року рішенням Чугуївського міського суду Харківської області шлюб між ними розірваний.
З 2011 року відповідачка не проживає в будинку, що підтверджується актом щодо місця проживання фізичної особи.
Посилаючись на те, що відповідачка втратила звязок з сімєю позивача, не є членом його сімї, фактично не проживає у вказаному будинку, просить суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Представник позивача в судовому засіданні ОСОБА_4, діюча за довіреністю від 25.03.2016 року (а.с. 23), позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином та своєчасно шляхом опублікування оголошення в газеті обласного значення (а.с. 31). Враховуючи цей факт, суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача за наявними доказами справи.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, прийшов до наступного.
Згідно з довідкою про осіб, які перебувають на реєстраційному обліку, виданою виконавчим комітетом Малиновської селищної ради Чугуївського району Харківської області, в будинку № 5 по вулиці Дружби в смт. Малинівка, Чугуївського району Харківської області зареєстровані сини позивача та колишня дружина ОСОБА_3 (а.с. 10).
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння.
Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.
Відповідно до висновку, викладеному у постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57 /цс 11 вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).
Частиною 2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Тобто, умовою визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є не проживання особи протягом певного часу.
В матеріалах справи наявні докази, які свідчать про не проживання відповідача в спірному будинку за місцем реєстрації з 2011 року, з власної ініціативи.
Зважаючи на викладене та виходячи зі змісту ст. 405 ЦК України та Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс-11 звільнення членом сім"ї, або колишнім членом сім"ї спірного житлового приміщення та його відсутність без поважних причин за місцем реєстрації встановлений строк є достатньою правовою підставою для визнання його таким, що втратив право користування житлом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 15, 16, 60 , 61, 169, 209, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя