Справа № 2/331/573/2016
У Х В А Л А

26 лютого 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, а саме: автомобіля TOYOTA AVENSIS, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

У поданій до суду заяві позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме майно, а саме: автомобіль TOYOTA AVENSIS, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2.

Заявник вказує, що незабезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме майно, а саме: автомобіль TOYOTA AVENSIS, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення коштів за завдані збитки.

Вивчивши вимогу позивача, викладену у позові, матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо цього інші зобовязання; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову встановлена в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати встановлений - 1378,00 грн.

Всупереч зазначеним вимогам закону, позивачем не додано до заяви документу, що підтверджує сплату судового збору в сумі 275,60 грн..

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ч.8 ст. 151 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги, тобто в порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

26.02.2016