СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/170/16
ун. № 759/621/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду міста Києва Семаніва ЮВ., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_2 про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, особа щодо якої необхідно розкрити інформацію: ОСОБА_3, банківська установа, яка обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю: АТ «Прокредитбанк», ПАТ КБ «ПриватБанк», заінтересована особа: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю щодо ОСОБА_3, банківські установи, які обслуговують особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю: АТ «Прокредитбанк», ПАТ КБ «ПриватБанк».

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 (колишній чоловік) умисно приховує свої доходи, щоб не сплачувати аліменти на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.05.2014 року, зміненого рішенням Апеляційного суду м. Києва від 30.07.2014 року, з ОСОБА_3 стягнуто аліменти у розмрі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття доньки та додаткові витрати у розмірі 27307,50 грн. Проте, ОСОБА_3 рішення суду в повному обсязі не виконує, і сплачує лише 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку.

Просила розкрити банківську інформацію щодо руху коштів, що містяться на відповідних рахунках та наявність залишків коштів ОСОБА_3, з метою доведення нею факту заниження прибутків та збільшити розмір виплати аліментів на дитину.

Також, зазначила про те, що вона звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовною заявою про збільшення розміру аліментів і стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, виходячи з суми його доходу до 50000 тисяч на місяць.

Слід зазначити, що розгляд судом справи про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю щодо юридичних та фізичних осіб здійснюється у порядку, передбаченому ст.ст. 287-290 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

Правовий режим банківської таємниці визначається, зокрема, статтями 1058, 1076 ЦК України, статтями 60-62 Закону України від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон № 2121-ІІІ)

Крім цього, суд звертає увагу, що не будь-яка особа може звернутися до суду із заявою про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю. Із змісту ст. 287 ЦПК, в якій йдеться про звернення до суду у випадках, встановлених законом, та ст. 62 Закону N 2121-III й інших законів, що регулюють порядок розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, вбачається, що суд може розглядати заяви: а) осіб, які мають право на отримання такої інформації, але за законом їх не було наділено правом безпосередньо звертатися до банку з вимогою про розкриття такої інформації; б) осіб, які відповідно до закону мають право звертатися до банку із заявою про розкриття банківської таємниці у відповідному обсязі (обмеженому), проте яким банк відмовив у розкритті цієї інформації. Якщо такий орган чи особа має право безпосередньо звертатися до банку про розкриття банківської таємниці, але вимагає розкриття цієї таємниці в повному обсязі, а не в обмеженому, відповідно до своїх повноважень, передбачених законом, то суд не може відмовити у відкритті провадження у справі.

Як зазначено в п. 2 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» коло суб`єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 Закону N 2121-III) і може змінюватись тільки на підставі закону.

Як вбачається зі змісту ст. 62 Закону N 2121-III заявник не відноситься до осіб, які можуть звернутися до суду із заявою про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю.

Таким чином, заявник звернулася до суду з вимогами, які не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, особа щодо якої необхідно розкрити інформацію: ОСОБА_3, банківська установа, яка обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю: АТ «Прокредитбанк», ПАТ КБ «ПриватБанк», заінтересована особа: Відділ державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ у м. Києві - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня, наступного після отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В.Семаніва