У х в а л а

12 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Сімоненко В.М.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву селянського (фермерського) господарства «Кузьминці» про перегляд Верховним Судом України рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 23 вересня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року у справі за позовом селянського (фермерського) господарства «Кузьминці» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції про визнання недійсними угод та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

Теофіпольський районний суд Хмельницької області рішенням від 31 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 23 вересня 2015 року, в задоволенні позовних вимог селянського (фермерського) господарства «Кузьминці» (далі - СФГ «Кузьминці») відмовив.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 23 грудня 2015 року касаційну скаргу СФГ «Кузьминці» відхилила, судові рішення залишила без змін.

23 березня 2016 року СФГ «Кузьминці» звернулось до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 23 вересня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме частин першої четвертої статті 91, частин першої, третьої, четвертої статті 92, частини третьої статті 203, частини другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), частини третьої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців», статті 4 Закону України «Про фермерське господарство», а також порушення норм процесуального права, зокрема частини третьої статті 61 ЦПК України.

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада і 17 грудня 2014 року, 11 лютого 2015 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 23 грудня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишивши в силі рішення судів попередніх інстанцій, погодився з їх висновками про те, що ОСОБА_16 як виконавчий директор СФГ «Кузьминці», укладаючи угоди з відповідачами про розірвання договорів оренди землі від 11 січня 2014 року, діяв на підставі Статуту підприємства та посадової інструкції виконавчого директора і не вийшов за межі своїх повноважень, а тому відсутні правові підстави для визнання угод недійсними та скасування державної реєстрації припинення права оренди земельних ділянок.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 листопада і 17 грудня 2014 року, 11 лютого 2015 року, наданих заявником для порівняння, касаційний суд, залишивши без змін рішення судів попередніх інстанцій, ухвалених у подібних справах, погодився з їх висновками про те, що на час укладення угоди про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки директор товариства діяв без будь-яких обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, оскільки відомості про такі обмеження на час укладення оспорюваного договору були відсутні, а тому відповідачі не знали і не могли знати про обмеження повноважень директора.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом селянського (фермерського) господарства «Кузьминці» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції про визнання недійсними угод та зобов'язання вчинити певні дії за заявою селянського (фермерського) господарства «Кузьминці» про перегляд Верховним Судом України рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2015 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 23 вересня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

В.М. Сімоненко

А.Г. Ярема