Справа № 161/6862/16-ц
Провадження № 2/161/2753/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Олексюка А.В.

при секретарі - Педич Ю.С.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Луцької міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Луцької міської ради, який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на обліку у службі у справах дітей, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати дітей ОСОБА_5 Після смерті останньої діти почали проживати з бабусею - ОСОБА_6 З метою встановлення опіки над онуками, ОСОБА_6 в 2011 році звернулася у службу у справах дітей із заявою про позбавлення батька дітей батьківських прав. ОСОБА_2 категорично заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, пояснював, що хоче брати участь у вихованні та утриманні дочок, прагнув підтримувати родинні стосунки з ними, надавав періодично кошти на їх утримання, відвідував за місцем проживання та навчання. Відповідач оформив пенсію по втраті годувальника та передав банківську картку бабусі дітей ОСОБА_6

У 2012-2013 роках ОСОБА_6 неодноразово зверталась у службу у справах дітей із заявами про неналежне виконання батьком своїх батьківських обов'язків. З її слів, відповідач почав зловживати спиртними напоями, не проявляв ініціативи до спілкування з дочками, періодично надавав матеріальну допомогу на їх утримання. Проте, на деякий час ситуація стабілізувалась.

В кінці 2015 року на початку 2016 року відносини батька з дітьми погіршились, оскільки він часто не дотримувався своїх зобов'язань, приходив до дітей у нетверезому стані, не вітав їх з днями народження. На даний час відповідач з дітьми не спілкується, коштів на їх утримання не надає, мотивуючи тим, що має заборгованість по кредитних договорах.

Просить суд, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітніх дітей.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просив суд, позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що не ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей та частково матеріально утримує їх. Просили суд відмовити в задовленні позову.

Заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представленні по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов безпідставний та до задоволення не підлягає.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.08.2011 року вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23.08.2011 року вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Батьками неповнолітніх є ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_2 (а.с. 11)

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3).

Судом встановлено, що після смерті останньої діти почали проживати з бабусею - ОСОБА_6

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до сімейного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов"язків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 спиртними напоями не зловживає, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, негативного впливу на дочок не має. Відповідач періодично проводив з дітьми вихідні, відвідував їх за місцем проживання та навчання, інколи надавав кошти на їх утримання.

Крім того, бабуся дітей ОСОБА_6 в 2011 році звернулася у службу у справах дітей із заявою про позбавлення батька дітей батьківських прав. ОСОБА_2 категорично заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, пояснював, що хоче брати участь у вихованні та утриманні дочок, прагнув підтримувати родинні стосунки з ними, надавав періодично кошти на їх утримання, відвідував за місцем проживання та навчання. Відповідач оформив пенсію по втраті годувальника та передав банківську картку бабусі дітей ОСОБА_6

В 2012-2013 роках ОСОБА_6 неодноразово зверталась у службу у справах дітей із заявами про неналежне виконання батьком своїх батьківських обов'язків. З її слів, відповідач почав зловживати спиртними напоями, не проявляв ініціативи до спілкування з дочками, періодично надавав матеріальну допомогу на їх утримання. Після надання працівниками служби у справах дітей рекомендації як батькові, так і бабусі, ситуація стабілізувалась.

Відповідно до висновку служби у справах дітей від 10.05.2016 року за № 98 враховуючи інтереси дітей та керуючись п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Проте, даний висновок та наявні докази у справі (а.с. 4, 8-10) суд не приймає до уваги за безпідставністю, оскільки вони є для суду непереконливими.

Отже, судом не здобуто жодних належних, допустимих і достовірних доказів, які б вказували на ухилення відповідача від виконання своїх обов"язків по вихованню та утримання неповнолітніх дочок або наявність інших передбачених законом підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є недоцільним та таким, що суперечить інтересам дітей, а тому в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Разом з тим, суд враховує п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. за № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав».

Відповідно до п.18 Постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 210, 215 ЦПК України, ст.ст.164, 165, Сімейного кодексу, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Органу опіки та піклування Луцької міської ради в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Олексюк А.В.