Справа №345/3843/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2016 року Калуський міськрайонний суд ОСОБА_1 області

в складі: головуючої судді Галущак Л.О.

секретаря Назарчук І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зміну черговості спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 25.02.2015 року помер її брат - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

З 2011 року брат почав хворіти і фактично перебував на її утриманні , так як не працював і вона на протязі всіх цих років до дня його смерті допомагала йому грошима, підтримувала матеріально. Також надавала кошти на утримання квартири по вул. Винниченка,4/12 , що в м. Калуші, проводила оплату комунальних послуг та його лікування. Відповідачка ОСОБА_4 була фактичною дружиною брата, проживала з ним , надавала йому допомогу та доглядала за ним, оскільки вона, проживаючи в іншій державі могла лише матеріально забезпечувати хворого брата.

11 лютого 2015року о 1.30 год. брата забрала швидка медична допомога, так як загострилися його хвороби і 25.02.2015 року він помер. Поховання брата здійснила вона разом із ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно - квартира по вул. Винниченка,4/12 в м. Калуші, яка належала їхнім батькам та йому в рівних частках.

03.05.2009 року померла мати , ОСОБА_6, а 09.12.2009 року - батько ОСОБА_7. Поховання батьків вони здійснювали разом. Пам'ятник матері - було встановлено нею , за її особисті кошти. А так як брат захворів і помер, то вона буде сама ставити і пам'ятник батьку та брату.

Брат проживав у вказаній квартирі постійно і після смерті батька прийняв спадщину у відповідності до ст.1268 ч.3 ЦК України.

У встановлені Законом строки вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва було відмовлено, про що свідчить відмова нотаріуса від 20.08.2015 року за №183/01-16, в зв'язку з тим, що у відповідності до ст.1258 ЦК України, встановлено черговість спадкування. Оскільки є спадкоємці першої черги спадкування (відповідач по справі - ОСОБА_3, дочка брата) , а вона лише спадкоємець 2-ої черги, то змушена звертатися з позовом до суду про зміну черговості спадкування.

Протягом тривалого часу вона опікувалася братом - надавала йому матеріальну допомогу, оскільки ні себе, ні житло він самостійно з 2011 року утримувати не міг, так як через важкі хвороби тривалий час не працював, був безпомічним.

Відповідачка по справі - дочка брата від попереднього шлюбу, протягом тривалого часу батьком не цікавилася, не підтримала його під час важкої хвороби, не відвідувала його. Матеріальної участі у похованні , організації похорону т.д. вона також не прийняла.

Тому просить постановити рішення, яким змінити черговість отримання права на спадщину, надавши їй право на спадкування зі спадкоємцями першої черги.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, позов просить задоволити.

Представник відповідачки ОСОБА_3 позов не визнала, вважає, що ОСОБА_5 не перебував у безпорадному стані, був працездатним. Про те, що хворів не було відомо, однак він вживав спиртні напитки. За дочку він не турбувався , є заборгованість по аліментах , хоча повинен був її забезпечувати. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідачка ОСОБА_4 позов визнала й суду пояснила, що з 2009 року вона проживала разом із ОСОБА_5 й з того часу він хворів. Він не міг тяжко працювати, не мав можливості працевлаштуватись, вдома лікувався й на рік проходив 3-4 курси лікування. Також не заперечує, що ОСОБА_5 вживав алкоголь. Сестра приїзджала 2 рази на рік й давала кошти й ніколи йому не відмовляла. Також йому допомагала перша дружина ОСОБА_8 Також його похорон організовували сестра та ОСОБА_8 Відповідачка ОСОБА_3 тільки один раз провідувала батька у лікарні.

Суд, заслухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.12.2015 року помер ОСОБА_5, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія І-НМ №205882 (а.с. 63).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до якої входить квартира по вул. Винниченка,4/12, що в в м. Калуші.

Оскільки за життя ОСОБА_5 не зробив заповідальне розпорядження, спадкоємцями після його смерті є його дочка ОСОБА_3 (перша черга) та його сестра ОСОБА_2 (друга черга).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною дочкою спадкодавця ОСОБА_5 (а.с. 104).

Приватним нотаріусом було роз"яснено ОСОБА_2 щодо її права спадкування як спадкоємиці другої черги та порядку зміни черговості одержання права на спадкування відповідно до статті 1259 ЦК України, так як існує спадкоємиця першої черги (а.с. 4).

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Разом з цим, згідно ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умовами, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Звертаючись до суду з вимогою про визнання права на спадкування за законом разом зі спадкоємцями першої черги ОСОБА_2 обґрунтувала її тим, що ОСОБА_3М, через тяжку хворобу тривалий час перебував у безпорадному стані та потребував матеріального забезпечення та сторонньої допомоги, яку вона йому надавала.

Згідно п. 5.2 узагальнення ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» черговість одержання права на спадкування може бути змінена шляхом договору між спадкоємцями, які прийняли спадщину (ч. 1 ст. 1259 ЦК), або на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 1259 ЦК).Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред'явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.

Підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

Наведені обставини повинні носити систематичність та тривалість їх здійснення за часом, крім того, спадкодавець має потребувати такої опіки, матеріального забезпечення, надання іншої допомоги, через, зокрема безпорадний тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Тільки в сукупності наведені вище обставини можуть бути підставою для задоволення позовних вимог позивачки, на яку покладається обов'язок доказати шляхом надання суду доказів наявності кожної з цих обставин.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що протягом тривалого часу була знайома з ОСОБА_5 У нього була кожен день , також проживала у нього. З 2008 року по 2015 рік він ніде не працював , для нього роботи не було , хворів і не міг працювати, також забезпечити себе сам не міг, тому сестра ОСОБА_2 допомагала матеріально, 3 рази на рік приїзджала .

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_4 є її тіткою й вона часто приходила до них в гості. ОСОБА_5 захворів приблизно в 2011 році, їздив у лікарню лікуватися . Відомо, що у нього був цироз печінки. Інколи він вживав алкоголь. За безпомічність не знає нічого, однак працювати не міг . Його постійно доглядала ОСОБА_4, а сестра приїзджала на 1-2 дні й допомагала йому матеріально.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила , що ОСОБА_5 знає давно. Вона працювала медсестрою і вона робила уколи його батькам. Коли ОСОБА_5 захворів, то інколи також звертався до неї за медичною допомогою й вона 2-3 рази проводила йому внутрівенні інєкціїї. У зв`язку з хворобою останні роки життя не працював й матеріально йому допомагала сестра.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що ОСОБА_5 знає з 1990-х років й останні роки вона на дому 1-2 рази на рік проводила внутрівенні інєкціїї ОСОБА_5 Лікуватися у лікарні він не хотів, так як медикаментів не було й фактично ліки йому передавала сестра. Також ОСОБА_2 надавала йому і матеріальну допомогу. Приблизно останніх 5 років його стан здоров»я був важкий. Лежачим він не був, ходив самостійно. Фізично працювати він не міг , оскільки у нього був цироз печінки.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що знайома з ОСОБА_5 з 1986 року. Весь цей час вони підтримували приязні стосунки, допомагали один одному. Останні роки життя ОСОБА_5 хворів на цироз печінки й 2010 року не працював. Його організм був дуже виснажений ходити не міг. Заробітків у нього не було , жив у квартирі своїх батьків . Їй відомо, що сестра померлого, ОСОБА_2 допомагала йому матеріально. Витрати на похорони понесла вона спільно з сестрою померлого.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що на похорон ОСОБА_5 його сестра ОСОБА_2 дала 100 дол. США і він оплатив за ритуальні послуги.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила , що ОСОБА_5 вживав алкоголь , мав свій бізнес, а потім випадкові заробітки . Перед смертю лежав приблизно 1-2 місяці . Коли почалися в нього кровотечі, то його друзі збирали кошти на лікування , а також допомагала ОСОБА_8 Проводити похорон також допомагали друзі.

Показання свідків не є єдиним належним доказом для підтвердження вказаних вище обставин та задоволення позову.

Жодних інших доказів на підтвердження наявності сукупності вищенаведених фактів з боку ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 позивачкою до суду надано не було, як і доказів, що померлий потребував матеріального забезпечення.

У абзаці 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Позивачкою не наведено жодного належного доказу про те, що вона опікувалася за життя над ОСОБА_5, зокрема матеріально забезпечувала його та надавала іншу допомогу.

Також позивачкою не надано медичних документів - висновків лікарів, які б свідчили про те, що тривалий час до моменту смерті ОСОБА_3М, потребував сторонньої допомоги, перебував у безпорадному стані.

Відповідно до медичних документів первинного огляду хворого ургентними хірургами ОСОБА_3 поступив на стаціонарне лікування 11.02.2015 року о 03.00 год. Анамнез хвороби: вважає себе хворим протягом близько доби. Інформація про необхідність надання сторонньої допомоги відсутня (а.с. 7).

Також у судовому засіданні не встановлено факту перебування ОСОБА_5 є у безпорадному стані. Відсутність можливості виконувати певні види робіт не свідчить про перебування особи у безпорадному стані.

В судовому засіданні не спростовано той факт, що ОСОБА_5 в достатній мірі для нормальної життєдіяльності обслуговував себе, зокрема готував їжу, справляв фізіологічні потреби, порався по господарству.

Крім того, з приводу матеріального забезпечення ОСОБА_5 позивачкою, то доказами цього можуть бути квитанції про оплату позивачкою комунальних послуг, квитанції про придбання ліків, виписки з банківського рахунку заявниці та ін., які суду не надано.

Доводи позивачки щодо оплати нею усіх витрат на лікування, харчування спадкодавця, оплату одержаних останнім комунальних послуг не підтверджені доказами.

Оскільки законодавець зміну черговості одержання права на спадкування пов'язує наявністю передбачених ч. 2 ст.1259 ЦК України юридичних фактів у сукупності, а позивачем це не доведено, тому суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1258, 1259, 1261,1262 ЦК України, ст.ст. 208,209, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зміну черговості спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 10-ти днів з часу його проголошення.

Головуюча: