Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/699/16-ц
Провадження №: 2/332/460/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Шалпегіна О.Л., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права на приватизацію житла та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права на приватизацію житла та зобовязання вчинити певні дії.

За наслідками перевірки матеріалів поданого позову у відкритті провадження по вказаній справі необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

За приписами ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що позивачеві відмовлено у приватизації житлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Армавірська, б. 5, кв. 3 у звязку з ненаданням повного пакету документів, а саме ордеру на житлове приміщення та через наявність самочинно збудованих обєктів нерухомості за вказаною вище адресою.

Не погодившись з вказаними діями відповідача, позивач просить суд визнати її право та зобовязати Запорізьку міську раду провести приватизацію житла.

Враховуючи викладене, підставою даного позову, за твердженням позивача, є бездіяльність субєкта владних повноважень Запорізької міської ради у сфері владних управлінських функцій щодо приватизації житла відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно з ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до ч.1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, в тому числі, адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

За таких обставин та відповідно до вимог ст. 17 КАС України, вказаний спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У звязку з тим, що відповідачем у справі є орган місцевого самоврядування, вказаний адміністративний позов підсудний місцевому загальному суду як адміністративному. Територіальна підсудність адміністративної справи в даному випадку повинна визначатись відповідно до ст. 19 КАС України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Через публічно-правовий характер спору, він не підлягає розгляду Заводським районним судом м. Запоріжжя як судом цивільної юрисдикції.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права на приватизацію житла та зобовязання вчинити певні дії.

Розяснити позивачеві право на звернення до суду за захистом порушеного права в порядку адміністративного судочинства.

Ухвалу суду разом із заявою та всіма додатками до неї невідкладно надіслати позивачеві.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Шалпегіна