Справа № 136/1749/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"15" січня 2016 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Кривенка Д. Т.

за участю секретаря Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вахнівської сільської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідачів, підставність якого обґрунтувала таким.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла її, ОСОБА_1, мати - ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина за законом. До складу спадщини увійшла 1/2 частка житлового АДРЕСА_2, яку вона, ОСОБА_1, прийняла, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від неї не відмовилась. Інші спадкоємці - діти спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не використали своє право на спадщину,б а відтак вважаються такими, що її не прийняли. Отож вона, ОСОБА_1, є єдиним спадкоємцем на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 18 червня 2015 року у видачі на її ім'я, ОСОБА_1, свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Ураховуючи те, що спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а таке її право оспорюється, тому позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового АДРЕСА_2, що складається із: коридору, площею 5,0 кв. м.; кухні, площею 5,6 кв.м.; їдальні, площею 12,6 кв. м.; житлових кімнат, площами 11,1 кв.м. та 17, 1 кв.м.; веранди, площею 8,7 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 по спадщині за законом після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

15.01.2016 року представником позивача було подано уточнену позовну заяву, в якій представник позивача уточнив позовні вимоги шляхом конкретизації та просив визнати за позивачем право власності на квартиру за №1 у житловому АДРЕСА_2, що складається із: коридору, площею 5,0 кв. м.; кухні, площею 5,6 кв.м.; їдальні, площею 12,6 кв. м.; житлових кімнат, площами 11,1 кв.м. та 17, 1 кв.м.; веранди, площею 8,7 кв. м. з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_2 по спадщині за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 не з'явились. В заяві адресованій суду, представник позивача позовні вимоги підтримав у заявленому обсязі, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності та позивача.

Представник відповідача сільський голова Вахнівської сільської ради Липовецького району та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання також не з'явились, в заявах, що надали суду, зазначили про визнання позову, не заперечували проти його задоволення, просили суд розгляд справи проводити за їх відсутності.

Ураховуючи те, що сторони скористались наданими їм ч.2 ст.158 ЦПК України правами, заявляти клопотання про розгляд справи у їх відсутності суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, а тому проводить його в даному судовому засіданні на підставі зібраних у справі доказів, в загальному порядку, не здійснюючи фіксування судового процесу технічними засобами, що відповідає правилам ст.197 ЦПК України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, яким дав належну оцінку, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Вахнівка, Липовецького району Вінницької області, померла ОСОБА_4, на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1, видане виконкомом Вахнівської сільської ради 20.04.2009 року ( а. с. 7). . Після її смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів Спадкової справи до майна померлої, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4 № 1084/2009 судом встановлено, що за життя спадкодавцем заповідального розпорядження вчинено не було. ОСОБА_1 являється дочкою померлої ОСОБА_4, факт родинних відносин підтверджується паспортними даними позивача ( а. с.5) та свідоцтвом про її народження ( а. с. 6), свідоцтвом про шлюб позивача ( а. с. 5 а). ОСОБА_1 прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері відповідно до ст.1261 ЦК України, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки впродовж строку встановленого ст. 1270 ЦК України не заявила про відмову від неї. Факт прийняття саме ОСОБА_1 спадщини після смерті матері стверджується довідкою Вахнівської сільської ради від 27.02.2015 року за № 187 ( а. с. 31).

Інші спадкоємці, які увійшли до цієї ж черги за законом - діти спадкодавця: син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у визначений законодавцем шестимісячний строк не використали своє право на спадщину. Як слідує із довідки Вахнівської сільської ради Липовецького району від 27.02.2015 року за № 189, до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 були зареєстровані в одному будинку за адресою: АДРЕСА_2: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, як чоловік, з яким спадкодавець проживала у незареєстрованому шлюбі; син - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно заяв поданих ОСОБА_2 та ОСОБА_5, останні, хоча й були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, разом із спадкодавцем, проте проживали за адресами відповідно: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3, претензій до позивача не мають. Вказані заява була посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 04.09.2015 року.

Приписи ст. 29 ЦК України говорять про те, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У заявах, що були адресовані суду 24.11.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5, вони визнали обставини даного позову, не заперечували стосовно його задоволення.

Встановлені судом обставини, що були перевірені зібраними у справі доказами підтверджують те, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно, що увійшло до складу спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Вахнівка Липовецького району Вінницької області.

18.06.2015 року згідно Постанови державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори, позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на частину у житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_2 після смерті, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, оскільки заявником нотаріусу не було пред'явлено правовстановлюючого документа про належність майна спадкодавцеві.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилась після 01.01.2004 року, таку позицію висловив і Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування".

Зі змісту ст.ст.1216-1218 ЦК України, слідує, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1222 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця і той з подружжя, який цього пережив (ст.1261 ЦК України).

Як слідує із змісту ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її шляхом подачі заяви про прийняття спадщини особисто строком у шість місяців, або відмовитись від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, подавши про це заяву нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Вказані норми права зобов'язують спадкоємця підтвердити: відкриття спадщини; родинні відносини; належність майна спадкодавцю та спадщину потрібно прийняти відповідно до ст. ст. 1268-1270 ЦК України.

Аналізуючи зібрані у справі докази, судом доведено, що позивач прийняла спадщину, інші спадкоємці відсутні, відтак вона є єдиним спадкоємцем майна, що належало спадкодавцеві.

Належність спадкової маси спадкодавцеві доведено довідками виданими виконавчим комітетом Вахнівської сільської ради Липовецького району за №187, 189 від 27.02.2015 року за №1089 від 04.08.2015 року, технічним паспортом на АДРЕСА_2, де користувачами даного будинку вказано ОСОБА_9 - 1/2 та ОСОБА_4

Крім цього, згідно довідок, які міститься серед матеріалів Інвентаризаційної справи №601 до житлового АДРЕСА_2, що була витребувана судом згідно ухвали суду від 25.12.2015 року на житловий будинок розташований в АДРЕСА_2, констатовано, що власником АДРЕСА_2 згідно записів у погосподарських книгах №7 за 2006-2010 року, особовий рахунок 639 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 була ОСОБА_4, а власником квартири №2 у цьому ж житловому будинку згідно особового рахунку 640 - ОСОБА_10. Відповідно до Свідоцтва про право власності серія НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Вахнівської сільської ради Липовецького району 20.10.2011 року ОСОБА_9 є власником ? частини житлового будинку за АДРЕСА_2, тобто вказаний житловий будинок є об'єктом спільної часткової власності, в якому наявні дві квартири, що перебувають у власності різних осіб. Крім цього, за матеріалами Інвентаризаційної справи встановлено наявність самочинно збудованих будівель (а.с.59).

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. п. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІV права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Вищевказана інструкція втратила чинність 19 січня 1996 року.

Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Здобуті у справі докази свідчать про те, що при житті ОСОБА_4 володіла, користувалась та розпоряджалась ? частину від цілого житлового будинку, що становить квартира за АДРЕСА_2, тобто такий об'єкт нерухомості є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, окрім цього, згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справі про спадкування роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, що стосуються її спадкових прав на майно спадкодавця належними та допустимими доказами, однак позов підлягає до часткового задоволення, з урахування обставин, що встановлені судом, які стосується належності об'єкта нерухомості, який увійшов до складу спадкової маси, до спільної часткової власності та наявності самочинно збудованих погосподарських будівель та споруд.

На підставі викладеного ст. ст. 25, 346 ч. 1 п.11, 1218 - 1223, 1261, 1268 -1270, 1274 ЦК України, керуючись ст. ст. 10,11, 60, 61 ч.1, 158 ч.2, 174 ч. 4, 208-209, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на ? частину житлового АДРЕСА_2 у цьому житловому будинку до якого входить: коридор, площею 5,0 кв. м.; кухня, площею 5,6 кв.м.; їдальня, площею 12,6 кв. м.; житлові кімнати, площами 11,1 кв.м. та 17, 1 кв.м.; веранда, площею 8,7 кв.м., та погосподарські будівлі та споруди (без урахування самочинно збудованих), що розташований по АДРЕСА_2, по спадщині за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Вахнівка Липовецького району Вінницької області.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д. Т. Кривенко