Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 328/1445/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Погрібної О.М.
Провадження № 22-ц/778/4810/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Кочеткової І.В.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2016 року по справі

за позовом Комунального підприємства «Міськводоканал» Токмацької міської ради до ОСОБА_3 про стягнення збитків,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 року КП «Міськводоканал» Токмацької міської ради звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення збитків.

В обґрунтування вимог зазначило, що договір про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення з ОСОБА_3 не укладався, проте між сторонами фактично встановились договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особистого рахунку № 19020.

З метою здійснення контролю роботи водяних лічильників ЛК № 5086048 та ЛК № 5086032 08.07.2014р. у квартирі відповідача були встановлені індикатори постійного магнітного поля № 0646671 та № 0646673 відповідно для фіксації фактів впливу на водяний лічильник магнітів, про що був складений акт № 6 і підписаний відповідачем. Індикатор впливу постійного магнітного поля відповідає методики НКРЕ, має сертифікат відповідності Державної системи УкрСЕПРО і його застосування дозволено на території України.

17 лютого 2016 року при проведенні обстеження водяних лічильників ЛК № 5086048 та ЛК № 5086032 з індикаторами № 0646671 та № 0646673 у квартирі Відповідача представниками КП «Міськводоканал» ТМР були виявлені зрушення магнітних елементів на обох індикаторах впливу постійного магнітного поля, про що було складено акт № 17/02-16. Зрушення магнітних елементів на індикаторі впливу постійного магнітного поля свідчить про дію магнітного впливу на водяний лічильник, що перешкоджає його нормальній роботі і призводить до хибних показників об'ємів використаної відповідачем води.

Вартість витрат води при безобліковому водокористуванні за період з 17.01.2016р. по 17.02.2016р. згідно затвердженого тарифу складає 16 682,66 грн. Відповідачу були направлені претензії № 112 та № 113 від 19.02.2016р., які лишилися без задоволення.

На підставі зазначеного просило стягнути з ОСОБА_3 на користь КП «Міськводоканал» Токмацької міської ради спричинені збитки у сумі 16 682,66 грн. та судовий збір у сумі 1 378,00 грн.

Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «Міськводоканал» Токмацької міської ради спричинені збитки у розмірі 16682,66 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн., а всього 18060 грн. 66 коп.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення суду, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.п.3,4 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Як видно із матеріалів справи, позивач звернувся до суду з вимогами про відшкодування спричинених відповідачем майнових збитків з посиланням на безоблікове водокористування, оскільки під час перевірки контролерами КП «Міськводоканал» було виявлено несанкціоноване втручання в роботу приладу обліку водопостачання і за результатами цієї перевірки складено акт 17/02-16 від 17.02.2016 р.

Розмір цих збитків позивачем був визначений на підставі Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року (надалі Правила № 190).

Відповідно до пункту 1.1 Правил № 190 ці правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

КП «Міськводоканал» здійснило розрахунок збитків на суму 16 682,66 грн. за розрахунковий період один місяць на підставі п.3.3, 3.4. Правил № 190 за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості води в ній 2,0 метри за секунду та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Між тим, Правила № 190 на спірні правовідносини не поширюються, оскільки відповідач, як споживач послуг з водопостачання, є фізичною особою, а не суб'єктом господарювання.

Так, із матеріалів справи вбачається, що КП «Міськводоканал» здійснює централізоване постачання холодної води та водовідведення в квартиру АДРЕСА_1 через внутрішьобудинкову систему холодного водопостачання та водовідведення багатоквартирного житлового будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі Правила № 630), які мають застосовуватися для розрахунків за надані послуги з водопостачання і водовідведення.

Відповідно до пункту 17 Правил № 630 послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку.

Згідно з п.10 Правил №630 оплата послуг за показаннями квартирних засобів обліку провадиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абз.5 п.16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. Таким випадком згідно абз.5 п.15 Правил є несправність засобів обліку, що не підлягає усуненню.

Відповідно до пункту 21 зазначених Правил у разі відсутності у квартирі засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної води і водовідведення - з розрахунку на одну особу.

Отже, в даному випадку правовідносини сторін регулюються Правилами №630 і позивач необґрунтовано предявив вимоги про стягнення збитків на підставі Правил № 190.

Саме до цього зводяться правові висновки, висловлені Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 5 жовтня 2016року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Встановлення цих обставин мало значення для правильного вирішення спору в межах заявлених вимог.

Посилання представника позивача в судовому засіданні на те, що збитки мають бути відшкодовані відповідачем на підставі ст. 47 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» є неприйнятними.

Згідно з вимогами ст. 47 ч.1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» підприємствам питного водопостачання, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними правил користування системами питного водопостачання, пошкодження цих систем, а також внаслідок створення перешкод у проведенні аварійно-відновлювальних робіт, у забезпеченні нормальної експлуатації систем питного водопостачання або забруднення, засмічення чи виснаження джерел питного водопостачання, збитки відшкодовуються відповідно до законів України.

Отже, дана норма теж не регулює спірні правовідносини.

Відповідно до виявлених та зафіксованих в акті 17/02-16 від 17.02.2016 р. у споживача порушень не може йтися про заподіяння ОСОБА_3 збитків чи шкоди підприємству «Міськводоканал», а позивач вправі визначити плату за надані послуги відповідно до Правил №630 за установленими нормативами (нормами) споживання та тарифами. Проте позивач категорично відмовився визначити заборгованість ОСОБА_3 за надані послуги за установленими нормами споживання та тарифами, а наполягав на стягненні саме збитків.

За викладених обставин позовні вимоги про стягнення збитків, нарахованих та предявлених ОСОБА_3 на підставі Правил № 190, задоволенню не підлягають.

Наведене відповідно до вимог п.п.3,4 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду й ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 11 жовтня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Комунального підприємства «Міськводоканал» Токмацької міської ради до ОСОБА_3 про стягнення збитків відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: