У Х В А Л А

судового засідання

18 лютого 2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі

головуючого судді Кузь В.Я.

при секретарі Янковській С.Ю.

В ході розгляду у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Привокзальний» про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Франківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Привокзальний» про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

Відповідно до ухвали судді від 10 листопада 2015 року, у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

В черговому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності - ОСОБА_3 подала письмову заяву про відвід судді, письмовий текст якої, долучено до матеріалів справи.

Як підставу для відводу судді заявник зазначає свої сумніви у тому чи приймав головуючий суддя Кузь В.Я. присягу, її сумнів у правомірності створення Франківського районного суду м. Львова , як органу в єдиній судовій системі України; інші її сумніви і зокрема, відмова головуючим у задоволенні клопотання про витребування доказів, які б підтверджували поставлене нею під сумнів; відсутність Прапора та Герба України на будівлі, в якій розміщено зал судових засідань, у якому головуючий проводить судочинство; розбіжність у поштовій адресі між фактичним розміщенням суду та тою, яка оприлюднена; відсутність будь яких доказів, що ОСОБА_4 набув статус судді.

Мотивуючи свої підстави, представник ОСОБА_3, покликається на цілий ряд рішень Європейського суду з прав людини, вважаючи при цьому, що такі мають пряме відношення до відводу судді Франківського районного суду м. Львова Кузя В.Я. ,

Ключовим аргументом для відводу судді заявник вважає, що всі ці обставини унеможливлюють забезпечення права відповідачу ОСОБА_2 на розгляд цивільної справи № 465/7153/15 ц безстороннім, неупередженим судом, встановленим законом, а також права не бути підданою невиправданій дискримінації у користуванні правами відповідача, які їй гарантовано ст. 6 та ст.ст. 13,14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що є частиною національного законодавства. Просить відвести суддю Кузя В.Я. від розгляду цивільної справи № 465/7153/15 ц.

Розглянувши заяву, заслухавши обґрунтування заявника думку учасників, процесу, які заперечили проти відводу, зазначивши відсутність підстав, передбачених ст. 20 ЦПК України, суд приходить до висновку, що підстави для відводу головуючому судді, за даних обставин відсутні, а заява є безпідставною, а сам зміст, гіпотетичним та абстрактним твердженням.

Так, дії головуючого відповідають вимогам ст. ст. 160, 213 ЦПК України , а розгляд справи спрямовується на повне, всебічне і обєктивне вирішення спору, з максимальним забезпеченням рівності сторін у процесі. Більш того, розгляд справи по суті даним складом ще не й розпочинався.

Крім цього, законодавець у статті 20 ЦПК України дав вичерпний перелік підстав, коли суддя підлягає відводу. У своїй заяві про відвід судді, представник відповідача не навели жодної із них.

Решта покликань, як на підставу відводу судді, придумані самим заявником та явно виходять за межі її прав і обовязків, передбачених у даному процесі, зокрема ст.ст. 3,4, 10, ,11, 27,31,60 ЦПК України. Відтак, заява ОСОБА_3 про відвід судді, як представника відповідача у процесі, задоволенню не підлягає за відсутності підстав.

Однак, проаналізувавши наполегливість сторони процесу, у довадах свого сумніву, що висловлені нею в судовому засіданні під час розгляду заяви, а також, що частина з них викликає сумнів у заявника, з підстав, що не конкретизовані у законі, приходжу до висновку про доцільність заявити самовідвід.

Так, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Зважаючи на сумніви представника відповідача, а також в силу вимог п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України, визнаю сатисфакцією, що дані підстави є саме тими іншими обставинами, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

При цьому, судом відхиляються будь - які твердження сторони відповідача щодо упередженості чи необєктивності судді у розгляді саме даної справи.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У розглядуваному випадку, сумніви висловлені заявником відповідача, які хоч і не є вмотивовані, проте за своєю природою так чи інакше, є сумнівами.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обовязкові для врахування судами України.

Відповідно до ст. ст. 2, 8 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється, а процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, слід прийти до висновку, що з метою уникнення будь яких сумнівів у заявника та інших учасників і сторін цивільного процесу щодо неупередженості судді при розгляді даної справи, заявляю самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 20, 209 -210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити заявнику ОСОБА_3 у задоволенні заяви про відвід судді за безпідставністю такої.

Заяву про самовідвід судді Кузя В.Я. у цивільній справі № 465/7153/15 ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Привокзальний» про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, задоволити.

Матеріали справи передати до цивільної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на автоматизований розподіл для повторного визначення судді у порядку, передбаченому ст.. 11-1 ЦПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь

>