Номер провадження: 22-ц/785/754/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

з участю секретаря судового засідання - Книгиницького О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Моторно (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_4, про визнання договору страхування недійсним, за апеляційною скаргою представника товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» ОСОБА_5 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02.09.2015 року,

встановила

15.04.2015 року Товариство з додаткової відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТзДВ СК «Альфа-Гарант») звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило суд: визнати поліс № АІ/0580980 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0561611 недійсним та стягнути з відповідача судовий збір у сумі 243,60 грн. обґрунтовуючи свої вимоги тим, що страховий платіж за оспорюваним полісом до ТзДВ СК «Альфа-Гарант» не надходив і факт оплати вказаного поліса не підтверджено жодним документом, а оригінал вказаного страхового полісу був втрачений, його місцезнаходження невідомо, і відповідно договір страхування не укладався ТзДВ СК «Альфа-Гарант» з жодною особою.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02.09.2015 року у задоволені позову ТзДВ СК «Альфа-Гарант» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ТзДВ СК «Альфа-Гарант» ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Свої вимоги ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що оспорюваний бланк полісу було втрачено, про що було повідомлено Моторно (транспортне) страхове бюро України, позивачем до настання страхового випадку було здійснено публікацію оголошення про втрату бланку полісу та ТзДВ СК «Альфа-Гарант» не надходило жодної інформації про його реалізацію і у звязку з цим позивач не мав і не міг мати волі та волевиявлення на укладання договору страхування з використанням бланку спірного полісу, а особи, які його фактично заповнили та підписали, на думку апелянта, не мали на мету встановлення юридичних наслідків, що обумовлені ним та відповідач не надав належних доказів сплати страхового платежу за договором страхування, посвідченого спірним полісом.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, що 27.05.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № АІ/0580980 з печаткою позивача, в п. 10 якого вказано, що страховий платіж у розмірі 205,33 грн. сплачений о 09:00 год. 27.05.2014 року (а.с. 33).

Пунктом 3 вказаного полісу передбачено, що строк його дії з 00:00 год. 08.06.2014 року до 07.06.2015 року включно, тобто договір (поліс) набирає чинності з початку зазначеного строку його дії.

30.01.2015 року на автошляху М15 м. Одеса-Рені 33 км. сталося ДТП, яка сталася за участю та з вини відповідача, яка керувала автомобілем «Черрі Амулет» державний номер НОМЕР_1, внаслідок якого був пошкоджений автомобіль марки «Мерседес» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 (а.с. 31-32).

Таким чином, ДТП відбулося на момент строку дії страхового полісу відповідача, вказаного вище.

З позову вбачається, що позивач дізнався про вказану ДТП 03.02.2015 року та йому було надіслано копію оспорюваного страхового полісу, який 07.05.2014 року за актом передачі полісів № АГ00325, був переданий 3-їй особі ОСОБА_3, який на той час перебував на посаді начальника управління страхування в м. Одесі та Одеській області, що підтверджується наказами (а.с. 93-95).

З листа МТСБУ № 6/3-24/22055 від 07.08.2015 року, отриманого відповідачем на його запит вбачається, що відповідно до інформації, яка внесена ТзДВ СК «Альфа-Гарант» до ЦБД МТСБУ, бланк ОСЦПВВНТЗ серії АІ/0580980 значиться зі статусом «втрачений», дата внесення страховиком 11.07.2014 року. Згідно з нормами Порядку замовлення, виготовлення, дистрибуції, обліку бланків страхових документів з обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженого протоколом Президії МТСБУ від 07.07.2010 року № 238/2010 у разі втрати бланку полісу страховик зобов'язаний збільшити розмір свого гарантійного внеску у Фонді захисту потерпілих із розрахунку 50 грн. за кожний втрачений бланк на підставі листа-рахунку від МТСБУ. Сума, належна до сплати, визначається Дирекцією МТСБУ на останню дату звітного кварталу на підставі інформації, занесеної страховиком до ЦБД МТСБУ. При цьому, датою втрати бланку вважається дата занесення відповідного запису до ЦБД МТСБУ. Відповідний лист-рахунок про збільшення розміру гарантійного внеску за втрачені бланки в 3 кварталі 2014 року був надісланий на адресу ТзДВ СК «Альфа-Гарант» 03.12.2014 року № 6/3-05/33427 та кошти за вказані бланки, в тому числі за бланк серії АІ/0580980, ТзДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало повністю 23.10.2014 року. Додаткових перевірок по факту втрати бланків полісів ТзДВ СК «Альфа-Гарант» Дирекції МТСБУ не проводила. У випадках виявлення фактів втрати, відповідно до п. 3.5 ОСОБА_6 3 Порядку, наявність оголошення або визнання бланку полісу втраченим не звільняє страховика ТДВ СК «Альфа-Гарант» від виконання зобов'язань за договором, оформленим на такому бланку (а.с. 141,143-144).

Отже, на підставі встановленого з урахуванням вищевказаних норм Закону та вказаного листа МТСБУ, членом якого є позивач ТзДВ СК «Альфа-Гарант», останні порушили норми Порядку з приводу втраченого страхового полісу, суд першої інстанції вказав на відсутність будь-якої вини щодо втрати полісу з боку відповідача та ОСОБА_6, саме позивач повинен нести належний облік страхових полісів та перевіряти діяльність своїх робітників щодо виконання ними своїх прямих службових обов'язків, у зв'язку з чим, дійшов висновку про безпідставність і необґрунтованість позову, в задоволенні якого слід відмовити.

Колегія суду погоджується з таким висновком районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Крім того колегія суддів зауважує, що відповідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» виконання чи не виконання сторонами зобовязань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. Відтак, невиконання страхувальником зобовязання по внесенню страхового платежу не може бути підставою для визнання недійсним договору страхування.

Позивачем в супереч ст. 10,16 ЦПК України, не зазначено та не доведено наявність визначених законом підстав для визнання полісу недійсним.

Підстави недійсності договору передбачені ст.ст. 203, 215 ЦПК України перелік таких підстав є вичерпним. Законом не визначено несплату страхового платежу, як підставу для визнання договору страхування недійсним.

Необхідно вказати, що не сплата страхового платежу може бути правовою підставою для не набрання чинності договором, а не визнання його недійним.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила :

Апеляційну скаргу представника товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02.09.2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: В.П.Фальчук

ОСОБА_7