Провадження № 22-ц/780/5536/16 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 26 26.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

26 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Приходька К.П., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 22 листопада 2012 року банком було видано ОСОБА_2 кредитну картку та відкрито кредитну лінію в розмірі 20000 гривень.

За допомогою кредитної картки відповідач набула можливість знімати грошові кошти та розраховуватись ними. Вона зобов'язалась повертати ПАТ КБ «Приватбанк» зняті або витрачені нею грошові кошти протягом 30 днів з дня здійснення кожної трансакції та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 2,5%. У випадку неналежного виконання цих грошових зобов'язань ОСОБА_2 зобов'язалась додатково сплатити штраф в розмірі 500 гривень та 5% від суми заборгованості.

Відповідач неодноразово знімала грошові кошти та розраховувалась ними. Однак вона неналежним чином виконувала кредитний договір. Тому у неї виник борг по поверненню кредиту в розмірі 13740 гривень, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 5694 гривень 24 копійок, пеня в розмірі 400 гривень та штраф в розмірі 1491 гривні 71 копійки. Загальний розмір боргу за кредитним договором становить 21325 гривень 95 копійок.

На підставі викладеного банк просив суд першої інстанції стягнути з відповідача борг за кредитним договором в розмірі 21325 гривень 95 копійок.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що не погоджується із судом першої інстанції в тому, що позивач не надав суду доказів існування між сторонами договірних відносин щодо користування кредитною карткою. Наголошує на тому, що існування договірних відносин між сторонами підтверджується договором про банківське обслуговування, укладеним у письмовій формі 22 листопада 2012 року. Договір між банком та клієнтом оформлений на умовах публічної оферти та є відповідно до ст.. 634 ЦК України Договором приєднання. Тобто договором, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Так відповідач підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Тобто, підписавши Анкети-Заяви відповідач погодилася з тим, що така Заява разом із Пам'яткою Клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, тобто з усіма послугами банку, а не лише з тими, що стосуються продукту, який безпосередньо оформлювався під час підписання такої заяви.

Окрім того, відповідач не заперечувала факт підписання заяви позичальника та отримання банківської карти та не заперечувала щодо поданого розрахунку заборгованості, що фактично підтверджує визнання нею боргу.

За таких обставин скаржник просив скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20 листопада 2012 року (а.с.62). З довідок УСЗН Бориспільської міської ради №9-574 від 28 січня 2016 року (а.с.56) та №9-610 від 29 січня 2016 року (а.с.57) вбачається, що відповідачу була призначена щомісячна одноразова допомога при народженні дитини.

З копії анкети-заяви ОСОБА_2 (а.с.7 зворот) вбачається, що 22 листопада 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» видав їй пенсійну картку. Відмітка про те, що відповідач отримала платіжну кредитну картку «Універсальна» або картку «Gold», в цій анкеті-заяві відсутня.

З виписки по картковому рахунку (а.с.58-61) вбачається, що відповідач відкрив ОСОБА_2 рахунок, на який УСЗН Бориспільської міської ради перераховувала одноразову допомогу при народженні дитини.

Встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджували факт відкриття кредитної лінії та користування відповідачем кредитних коштів. Суд встановив, що між сторонами виникли лише правовідносини з обслуговування банківського рахунку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, банк не надав суду жодного доказу, який би достовірно підтверджував про отримання відповідачем кредитної карти з кредитним лімітом в розмірі 20000 грн.

Натомість, матеріалами справи підтверджується лише факт відкриття банківського рахунку та отримання банківської карти для нарахування на неї соціальної допомоги у зв'язку з народженням дитини.

Також не знаходять підтвердження доводи апеляційної скарги щодо того, що відповідач визнає заборгованість за кредитною карткою, оскільки як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення суду представник відповідача, який був присутнім в судовому засіданні 07 квітня 2016 року, заперечував проти позову, посилаючись на те, що відповідачем було отримано пенсійну картку.

Доводи апеляційної скарги про те, що підписавши анкету-заяву відповідач погодилась на надання їй будь-яких банківських послуг, а не лише тих, за якими вона звернулась не ґрунтуються на вимогах закону і Умовах і правил надання банківських послуг.

Відповідно до ст.. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.

Відповідно до ст.. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов»язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст..638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Враховуючи положення ст. 1054 ЦК України, банк за кредитним договором зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договорами, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановив суд першої інстанції відповідач звернулась до Банку із заявою в якій висловила бажання оформити на своє ім»я пенсійну карту. Відповідач не вказувала про бажання отримувати кредитний ліміт на картку, оскільки не заповнювала відповідні графи. Тобто сторони кредитний договір в розумінні ст. 1054 ЦК України не укладали.

Умови користування картковим рахунком зазначені в Умовах і правилах надання банківських послуг.

Відповідно до п.1.1.1.33. Заява-Анкета про надання послуг - звернення Клієнта до Банку про відкриття йому банківського рахунку та/або надання йому інших банківських послуг на умовах цих Умов і Правил. У випадку приєднання до цих Умов і Правил не у повному обсязі послуг, які надаються Банком за цими Умовами і Правилами, Клієнтом додатково надається Заява про надання окремих послуг, які надаються Банком по цим Умовам і Правилам.

Відповідно до п.1.1.1.36 Картковий рахунок це банківський поточний рахунок, на якому враховуються операції з використанням платіжних карт.

Відповідно до п.1.1.1.45 Кредитна лінія, кредитний ліміт - розмір грошових коштів, наданих Банком Клієнту на строк, обумовлений в Договорі, на умовах платності та повернення.

Відповідно до п.1.1.1.46 кредитна карта- платіжна карта із встановленим кредитним лімітом.

Виходячи із наведених Умов і Правил позивач відмежовує кредитні картки від дебетних та розрахункових і передбачає, що у клієнта може бути відкритий картковий рахунок. Для використання кредитних карт обов»язково має бути згода клієнта на відкриття кредитної лінії із зазначенням розміру кредитного ліміту.

Таким чином посилання позивача на те, що підписавши анкету заяву відповідач погодилась на всі послуги банку, в тому числі і на відкриття кредитної лінії суперечить як вимогам цивільного законодавства так і Умова і правилам надання банківських послуг.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та вірно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому дійшов до правильних висновків про відмову в задоволенні позову, таким чином апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді