19.02.2016 Справа № 363/2430/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,
при секретарях - Палій Л.О., Алєксєєвець Д.В.,
за участі: представника позивача позивача - Якименко О.В., ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_5, яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа - Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області, Тетіївська Державна нотаріальна контора Київської області про усунення перешкод у користуванні спадковим майном, -

ВСТАНОВИВ:

Позивача звернулась до суду із позовом в обґрунтування якого зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_6 помер її чоловік ОСОБА_9. 30.12.2003 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5. Перебуваючи у шлюбі у подружжя ОСОБА_9 народилось двоє дітей - ОСОБА_6, 2007 року народження, та ОСОБА_7, 2011 року народження, які на теперішній час, разом із позивачкою мешкають у с.Білогородка Києво-Святошинського району. Зі слів чоловіка, позивачці відомо, що квартира АДРЕСА_1 належить в рівних частках йому та його рідній сестрі - ОСОБА_8. До відповідача по справі, яка на теперішній час одноособово мешкає в даній квартирі, позивач неодноразово зверталась із проханням допустити її та її неповнолітніх дітей для проживання у вказаній квартирі, але остання відмовляється, окрім того не надає правовстановлюючих документів на спірну квартиру, що дало б змогу позивачу здійснити реєстрацію місця проживання неповнолітніх дітей. У зв'язку із чим просила суд визнати дії ОСОБА_8, щодо відмови у користуванні житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_5 та її дітям: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, неправомірними; зобов'язати ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_5 та її дітям: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у користуванні житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 та надати ОСОБА_5 протягом трьох робочих днів, з моменту набрання рішенням суду законної сили, одного комплекту ключів від квартири АДРЕСА_1. Стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 2000 гривень.

Під час судового засідання позивач та її представник підтримали уточненні позовні вимоги, надали аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві та просили позовні вимоги задовольнити. Крім того, представник позивача наголосив, що оскільки відповідачем не надавались правовстановлюючі документи на спірну квартиру, позивач була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори для отримання документів про вступ у спадщину саме на частку в даній квартирі, та лише після отримання відповідей на запит суду було встановлено, що ? частка в даній квартирі належить померлому чоловіку позивача. Але навіть, після безспірного встановлення даного факту, відповідач продовжує перешкоджати позивачу у користуванні даною часткою квартири, що підтверджується наданими до суду документами, зокрема висновками складеними працівниками Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області за неодноразовими зверненнями позивача. У зв'язку із чим просив уточненні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог, пояснивши, що їй невідомо про те, що квартира АДРЕСА_1 частково належить ОСОБА_9. Зі слів її матері, їй відомо, що квартира приватизована саме на ім'я матері - ОСОБА_11, яка проживає у Полтавській області. Крім того, відповідач наголосила, що вона зареєстрована та проживає у спірній квартирі, сплачує за її утримання усі необхідні комунальні платежі. ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7, в даній квартирі не мешкав, як і його сім'я. У зв'язку із чим вважає, що у позивача не має ніяких прав щодо даної квартири, у той же час пояснила, що жодних перешкод у користуванні позивачами даної квартирою вона не чинить. В подальшому у судові засідання не з'являлась, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та телеграми, які було надіслано на адресу відповідача. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду також не надавала.

Представник третьої особи - Тетіївської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгялд справи за їх відсутності, винесення рішення по даній справі залишив на розсуд суду.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області до суду не зявився, також надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, просив прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані до суду документи, вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У ст. 10 ЦПК України говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка, є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

У відповідності до вимог ст.179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки.

Згідно свідоцтва про одруження - 30.12.2003 року виконкомом Ненадихівьскої сільською радою Тетіївського району Київської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5, прізвище після одруження - «ОСОБА_5», актовий запис №7 (а.с.12). З свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, вбачається, що його батьками є - ОСОБА_9 та ОСОБА_5 (а.с.13), з свідоцтва про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, також вбачається, що її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_5 (а.с.14).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_6, актовий запис №56 (а.с.15).

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тетіївською державною нотаріальною конторою на адресу суду було надано інформацію стосовно того, що до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9, відкрита спадкова справа за №293/2013р. (а.с.39).

Статтею 1217 ЦК України передбачені види спадкування. Зокрема визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують прав на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя хто пережив, та батьки, визначено ст. 1261 ЦК України.

З матеріалів спадкової справи №293/2013 щодо майна померлого ОСОБА_9 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини зверталась ОСОБА_11, інтереси якої в подальшому представляла ОСОБА_8 (а.с.69- 78).

Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

З матеріалів інвентарної справи на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що дана квартира належить ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14 на підставі свідоцтва про право власності від 28.12.1996 року виданого згідно з наказом ДППЗ «Поліський» (а.с.86-89).

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності належало ? частина квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та на час смерті ОСОБА_9, а саме ІНФОРМАЦІЯ_6, спадкоємцями першої черги, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, були дружина померлого - ОСОБА_5, діти - ОСОБА_6, 2007 року народження, ОСОБА_7, 2011 року народження, та його мати - ОСОБА_11

До матеріалів справи долучено заяви ОСОБА_5 відносно неправомірних дій мешканки с.Гаврилівка - ОСОБА_8, а саме в частині чинення перешкод у користуванні квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом відмови від надання комплекту ключів та можливості взагалі зайти до квартир (а.с.135, 136,137) .

30.01.2016 року інспектором поліції Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області було складено висновок згідно якого вбачається, що ним в ході виконання матеріалів за заявою ОСОБА_5 було опитано ОСОБА_8 яка пояснила, що ОСОБА_9 дійсно є її рідним братом, який помер в березні 2013 року та в нього залишилось ? частина спірної квартири, в якій на даний час мешкає вона та з приводу якої у неї є спір з дружиною брата - ОСОБА_5. Після закінчення судового процесу та прийняття рішення судом вона віддасть у користування ? частину квартири ОСОБА_5 (а.с.158-161).

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, оскільки 1/4 частина спірної квартири належить померлому чоловіку позивача, а відповідач чинить її перешкоди у користуванні даним майном, які полягали у відмові в видачі правовстановлюючих документів на спірну квартиру, що позбавляло позивача права на звернення до нотаріусу для вирішення питання щодо прийняття спадщини, у вигляді частки спірної квартири, з врахуванням прав малолітніх дітей спадкодавця, а також у вигляді перешкод у доступі до спірної квартир, на підтвердження даних обставин позивачем до суду надано належні та допустимі докази, у відповідності до вимог ст.ст58,59 ЦПК України. В той час, як відповідачем жодних доказів на підтвердження своїх заперечень не надано, навпаки заперечення відповідача в тій частині, що спірна квартира належить на праві власності виключно її матері - ОСОБА_11, спростовується свідоцтво про право власності на дану квартиру, згідно якого по 1/4 частині дана квартира належить відповідачу та її покійному брату - ОСОБА_9, з наданих висновків складених Вишгородським ВП ГУ НП в Київській області, вбачається, що до теперішнього часу відповідач не надає ключів позивачу від спірної квартири, чим позбавляє останню можливість проживання в ній разом малолітніми дітьми, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості уточнених позовних вимог в частині визнання дій відповідача неправомірними та зобов'язання не чинити перешкоди позивачу у користування спірною квартирою, шляхом передачі комплектів ключів.

Також, на підставі ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, у зв'язку із чим з відповідача ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Відповідно до статті 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних із розглядом справи належать зокрема, витрати на правову допомогу. До позовної заяви позивачем долучено договір про надання правової допомоги №48/2014-1 від 08.10.2014р. укладений з адвокатом Якименко О.В., але на надано документів на підтвердження сплати витрат на правову допомогу, тому у задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 2000 гривень, слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.57 СК України, ст. ст. 179, 316, 328 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 256, 257, 258, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_8, щодо відмови у користуванні житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_5 та її дітям: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, неправомірними.

Зобов'язати ОСОБА_8 не чинити перешкод ОСОБА_5 та її дітям: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у користуванні житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 та надати ОСОБА_5 протягом трьох робочих днів, з моменту набрання рішенням суду законної сили, одного комплекту ключів від квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати у сумі 243 гривні 60 копійок.

У задоволені решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ - І.Ю.Котлярова