Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 лютого 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Шевцової Т.В.

при секретарі - Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним , як такого, що укладений під впливом обману, стягнення збитків та моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку , що розташований у місті Дніпропетровськ, вул. 40 років Комсомолу, 12, недійсним на підставі ч.2, ст. 230 ЦК України, як такого, що укладений під впливом обману, стягнення збитків та моральної шкоди та просять суд, з урахуванням уточнень предмету позовної заяви, наданої до суду 24 березня 2015 року, стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 2 083 482 ( два мільйона вісімдесят три тисячі чотириста вісімдесят дві) грн., на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 05.06.2014 року між позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 з одного боку та відповідачем по справі - ОСОБА_3 з іншого, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку, що розташований у місті Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул.40 років Комсомолу, 12, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстровано в реєстрі за №166.

Згідно умов договору купівлі-продажу Продавець запевняв покупців про відсутність будь-яких прав третіх осіб на відповідну нерухомість, відсутність судових спорів щодо неї.

Враховуючи відповідні обставини, Позивачами було укладено відповідну угоду.

Однак, згідно інформації, що стала відома Позивачам згодом у звязку з розглядом справи №200/3271/14-ц в Бабушкінському суді м. Дніпропетровська (суддя Кудрявцева Т.О.) на момент укладання відповідної угоди існував судовий спір щодо цього майна, а саме: позовна заява гр. ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин, про визнання договору купівлі-продажу недійним, про усунення від права на спадкування, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та витребування майна з чужого незаконного володіння (від ОСОБА_2 теперішніх власників майна). Предметом цього спору є житловий будинок , що розташований у місті Дніпропетровськ, вул. 40 років Комсомолу, 12,

Справа була порушена судом ще 24 квітня 2014 року, а укладання угоди між Позивачами та Відповідачами відбулася 05.06.2014 року. У відповідній справі беруть участь як Відповідач по справі ОСОБА_3 так і попередній власник майна ОСОБА_7, а також її батько ОСОБА_8.

Зазначені особи були обізнані про розгляд справи у суді ( про що свідчать виклики до суду указаних осіб з відмітками про отримання) та, відповідно, з метою уникнення відповідальності по тій судовій справі, вирішили позбутися майна, а саме відповідного спірного домоволодіння, шляхом продажу і укладання договору з Позивачами.

Позивач вважає, що відповідачем - продавцем нерухомості ОСОБА_3, разом з особами, що приймали участь в укладанні угоди - родиною ОСОБА_7) навмисно було замовчано про існуючі перепони для укладання угоди, введено його в оману, чим завдано Позивачам збитків. З відповідною позовною заявою звернувся до суду.

В судове засідання представник Позивача та Позивач ОСОБА_1 надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Причини неявки суду невідомі.

З огляду на викладене та згідно правил ч. 1ст. 76 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.06.2014 року між позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 з одного боку та відповідачем по справі - ОСОБА_3 з іншого, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку, що розташований у місті Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул.40 років Комсомолу, 12, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстровано в реєстрі за №166.

При цьому, згідно розписки, що надана відповідачем позивачам по справі, за відповідну нерухомість Позивачами було сплачено 45 500 доларів США. Відповідні кошти отримані ОСОБА_3, в присутності свідків, в повному обсязі. Тобто нерухомість придбавалася за ринковою ціною.

Згідно умов договору купівлі-продажу Продавець запевняв покупців про відсутність будь-яких прав третіх осіб на відповідну нерухомість, відсутність судових спорів щодо неї.

Враховуючи відповідні обставини, Позивачами було укладено відповідну угоду.

Однак, згідно інформації, що стала відома згодом Позивачам у звязку з розглядом справи №200/3271/14-ц в Бабушкінському суді м. Дніпропетровська (суддя Кудрявцева Т.О.) на момент укладання відповідної угоди існував судовий спір щодо цього майна: а саме: позовна заява гр. ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин, про визнання договору купівлі-продажу недійним, про усунення від права на спадкування, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та витребування майна з чужого незаконного володіння (від ОСОБА_2 теперішніх власників майна).

Справа була порушена судом ще 24 квітня 2014 року, а укладання угоди між Позивачами та Відповідачами відбулася 05.06.2014 року.

При цьому, у відповідній справі брали участь як Відповідач по справі ОСОБА_3 так і попередній власник майна ОСОБА_7, а також її батько ОСОБА_8.

Ці ж особи були присутні і при укладанні договору купівлі-продажу нерухомого майна між Позивачами та відповідачем по справі у нотаріуса. Попередньо, родина ОСОБА_7 намагалися продати Позивачам будинок за довіреністю, виданої від імені ОСОБА_3, однак Позивачі настояли на тому, щоб при укладанні угоди був присутній власник майна. Власник майна - ОСОБА_3

Гроші при укладанні угоди у нотаріуса 05.06.2014 року, передавалися ОСОБА_3 в присутності відповідних осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_6, перераховували вони ці кошти разом.

Зазначені особи були обізнані про розгляд справи у суді по справі №200/3271/14-ц.

Для огляду суду надано витяги з матеріалів справи №200/3271/14-ц Бабушкінського суду м. Дніпропетровська (суддя Кудрявцева Т.О.), що свідчать про виклики до суду указаних осіб з відмітками про отримання.

З метою уникнення відповідальності по судовій справі №200/3271/14-ц, Відповідач вирішив позбутися майна, а саме відповідного спірного домоволодіння, шляхом продажу і укладання договору з Позивачами.

Судом встановлено, що Відповідачем, шляхом введення Позивачів в оману було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна житлового будинку, що розташований у місті Дніпропетровськ, вул.40 років Комсомолу, 12.

Позивач зазначив, що враховуючи ці обставини (а саме існування судового спору щодо цієї нерухомості, наявність прав третіх осіб на цю нерухомість), Позивачі не укладали б договір купівлі-продажу нерухомості майна, а також те, що Продавцем нерухомості ОСОБА_3, разом з особами, що приймали участь в укладанні угоди - родиною ОСОБА_6) навмисно було замовчано про існуючі перепони для укладання угоди, чим завдано Позивачам збитків.

Як зазначено в позовній заяві, ОСОБА_10 має неповнолітню дитину, і наразі зараз вона турбується та хвилюється як за себе так, і за неї.

ОСОБА_1 зазначила, що у звязку з ситуацією щодо існування спору на майно, у неї погіршилося здоровя. Моральні страждання вилилися у постійні стреси, переживання довели її до нервового зриву та постійної тривоги за своє майно, дітей, які мешкають в ньому та за онука.

Своїми діями Відповідач завдав матеріальних та моральних страждань Позивачам по справі.

Ст. 230 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 Цивільного кодексу України ), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Згідно з ч.2 ст.230 ЦК України, сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.

Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Щодо дій Відповідача - вони виявилися у введенні покупця в оману, шляхом утаювання інформації, що має суттєве значення по справі. Оскільки факт претендування іншої особи на нерухомість, наявність судового спору, щодо якої укладається угода, стали б перепоною для Позивача щодо укладання цієї угоди.

На підставі ст. 230 ЦК України, суд приходить до висновку, що Відповідач повинен відшкодувати збитки, понесені Позивачами, що виникли у звязку з придбанням цього будинку у подвійному розмірі.

Оскільки сплата за будинок, що здійснили ОСОБА_1ИМ. та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 склала 45 500 доларів США, то, на підставі п.2 ст.230 ЦК України подвійна сума збитків на момент розгляду справи, яка склала 2 083 482 грн. ( розрахунок в гривні з урахуванням інформації Національного Банку України, при курсі 1 долар США 23,1498 грн. 52 коп., станом на день подання уточнень позовної заяви 24.03.2015 року ), підлягає стягненню з Відповідача.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позивач належним чином обґрунтував свої позовні вимоги в частині визначення розміру шкоди.

Згідно з ч. 1, ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода стосовно фізичних осіб може бути визначена як фізичний або душевний біль та страждання, зазнані у звязку з протиправним поводженням інших осіб.

Факт введення в оману, існування теперішнього положення, коли Позивачі стали ошуканими з боку Позивача, причиняє їм моральні страждання, тривогу за їх майбутнє, та долю своїх дітей та внуків. Отже, Відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду у наступному розмірі: ОСОБА_1 у розмірі 50 000 грн. , ОСОБА_2 у розмірі 50 000 грн.

Аналізуючи зібрані по справі докази, оскільки відповідачем не спростовано фактів, викладених Позивачами, суд задовольняє позовні вимоги .

Відповідно дост.88 ЦПК України судовий збір покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,11,39,57,60,88,169,179,197,209,212-215,224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) - задовольнити у повному обсязі.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 05.06.2014 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_3 з іншого, щодо нерухомого майна - житлового будинку, що розташований у місті Дніпропетровськ, вул.40 років Комсомолу, 12, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, що зареєстровано в реєстрі за №166.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) збитки у розмірі 2 083 482 ( два мільйона вісімдесят три тисячі чотириста вісімдесят дві) грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3), на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) судові витрати у розмірі у розмірі 3654 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В. Шевцова