Єдиний унікальний номер 741/219/16
Провадження № 2/741/152/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 02 березня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Подружжя уклали шлюб, який 25 грудня 1987 року зареєстрували у Шаргуньському міському відділі ЗАГС Саріасійського району Сурхандарінської області Республіки Узбекистан, про що було зроблено актовий запис за № 60.

Від шлюбу сторони мають чотирьох дітей, двоє з яких є неповнолітніми, а саме дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

19 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що за час спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, внаслідок чого у січні 2003 року вона (позивач) припинила підтримання шлюбних стосунків та ведення спільного господарства з відповідачем.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просила справу розглядати без її участі.

В судове засідання відповідач також не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив розгляд справи проводити без його участі.

Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просила суд залишити їй прізвище набуте в шлюбі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 551,20 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 1).

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 88, 213, 215 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 25 грудня 1987 року у Шаргуньському міському відділі ЗАГС Саріасійського району Сурхандарінської області Республіки Узбекистан між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що було зроблено актовий запис за № 60.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище набуте в шлюбі - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв