Справа № 642/5608/15-ц
Провадження № 2-п/642/17/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Вікторова В.В.

при участі секретаря Лозоватої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: Ленінський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні майном, припинення сервітуту користування квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та виселення, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02.10.2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: Ленінський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні майном, припинення сервітуту користування квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та виселення задоволено.

05 лютого 2016 року до суду від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій просить скасувати вищевказане заочне рішення Ленінського районного суду від 02 жовтня 2015 року, посилаючись на те, що вона про дату, час та місце судових засідань не була повідомлена належним чином, жодних судових повісток та повідомлень вона не отримувала, у зв'язку з чим була позбавлена права бути присутньою у судовому засіданні та надати відповідні докази, а саме такий документ, як Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 26405359 від 04.09.2014 року, у якому вказано вид обтяження: арешт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1. Зазначила також, що вона як власник спірної квартири не укладала договору купівлі-продажу або іншого документу на відчуження свого майна з невідомими їй особами, які заявляють про своє право власності на майно та, що ОСОБА_3 на сьогодні, є таким, що позбавлений волі на певний строк і відбуває покарання, тому, з огляду на цей факт, ОСОБА_3 не може бути позбавлений сервітуту (права користування житлом).

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги заяви про перегляд заочного рішення підтримала. Просила суд скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02.10.2015 року та призначити справу до слухання в загальному порядку, посилаючись на підстави, вказані в заяві.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заяви та просив її залишити без задоволення, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, а також представника ОСОБА_2 ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України - сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

Обставини, викладені заявником в заяві не мають істотного значення як для скасування заочного рішення, так і для можливості перегляду справи в загальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 29.07.2015 року провадження за вищевказаною справою було відкрито та призначене судове засідання на 14.09.2015 року (а.с. 19).

У судове засідання, призначене на 14.09.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Направлена за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів судова повістка повернута до суду з відміткою відділу зв?язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторін (а.с. 27-28).

У судове засідання, призначене на 02.10.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить підпис в рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення (а.с. 36).

Крім того, про дату, час та місце розгляду справи на 02.10.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повідомлялися через оголошення в газеті «Слобідський край».

Таким чином, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду справи повідомлені були у встановленому законом порядку, знали про розгляд судової справи за вищевказаним позовом, отримали позовну заяву разом з додатками, але у судові засідання не з'явилися, жодного письмового заперечення на позов не надали.

У зв?язку з чим суд вважає, що твердження відповідача ОСОБА_1 жодних судових повісток та будь-яких повідомлень від суду не отримувала є безпідставними.

Суд при заочному розгляді справи обмежився доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Крім того, заявник при розгляді заяви про перегляд заочного рішення не надала доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, а саме, що договір купівлі-продажу спірної квартири є недійсним, та що вона зверталася до правоохоронних органів або до суду з цього приводу.

Що стосується тверджень ОСОБА_1, що заочним рішенням від 02.10.2015 року були порушені права та інтереси її сина ОСОБА_3, який був зареєстрований у спірній квартирі та на сьогоднішній день відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, то останньою не надано суду доказів або посилання на докази того, що присутність або відсутність у судовому засіданні її сина якимось чином може вплинути на характер правовідносин, що склались, а також спростувати доводи позивача про наявність підстав для виселення даних осіб із квартири, що вже на сьогоднішній день належить позивачеві.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Так, з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що заочне рішення суду відповідачі отримали 08.10.2015 року.

Таким чином, в порушення вимог ч. 2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення було подано з порушенням десятиденного строку.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що не має підстав для скасування заочного рішення суду, оскільки ОСОБА_1 не надала суду доказів, які мають істотне значення для вирішення справи та пропустив строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 231 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третя особа: Ленінський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про усунення перешкод у користуванні майном, припинення сервітуту користування квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та виселення - залишити без задоволення.

Розяснити ОСОБА_1, що відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов