Справа № 351/226/16-ц
Номер провадження №2/351/371/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

з участю секретаря Маланчук С.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на майно. Позовні вимоги мотивувала тим, що будинковолодіння № 11 по вул. І.Франка в с. Троїця Снятинського району належало на праві власності колгоспного двору ОСОБА_3, який був головою колгоспного двору. Згідно довідки ОКП Коломийського МБТІ від 16.08.2010р. № 51714 право власності на спірне будинковолодіння не зареєстровано. Станом на 01.07.1990 р. в ньому були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_3, донька ОСОБА_4, онука ОСОБА_5. На час ліквідації колгоспних дворів, вищевказним особам належало по 1/3 частині спірного будинковолодіння.

30.01.2005р. помер ОСОБА_3, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частини будинковолодіння. В управління спадковим майном вступила донька ОСОБА_4, однак свідоцтва про право на спадщину не отримала.

19.07.2013р. померла ОСОБА_4, яка після своєї смерті залишила заповіт, посвідчений 25.01.2005р., згідно якого все належне їй на праві власності майно заповіла ОСОБА_1. Крім неї, інших спадкоємців немає. Тому, позивачка стала спадкоємцем 2/3 частин спірного будинковолодіння.

Також, померлій ОСОБА_4 належали земельні ділянки площами 0,2570 га, 0,2407 га, 0,1162 га, 0,1554 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки.

Позивачка звернулася до державного нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак їй було відмовлено з тих підстав, що нею не подано докази родинних відносин померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також не подано правовстановлюючих документів на спірне майно.

Просить встановити факт, що ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3, визнати за нею право власності на житловий будинок по вул. Франка, 11 в с. Троїця Снятинського району, а також право власності на земельні ділянки площами 0,2570 га, 0,2407 га, 0,1162 га, 0,1554 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

30.01.2005р. помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 178607.

На день його смерті в господарстві, що відносилось до суспільної групи "колгоспний двір", була зареєстрована та проживала його донька ОСОБА_4, яка вступила в управління спадковим майном, проводила поховання батька, після чого обробляла земельну ділянку та проживала в спадковому будинку, що підтверджується довідками ОСОБА_2 сільської ради від 22.12.2015р. № 1149/3 та 04.01.2016р. № 7.

19.07.2013р. померла ОСОБА_4, якою 25.01.2005р. посвідчено заповіт у ОСОБА_2 сільській раді, відповідно до якого все своє майно вона заповіла ОСОБА_1, що підтверджується заповітом посвідченим 25.01.2005р. секретарем Троїцької сільської ради та свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 171671.

На день смерті ОСОБА_4 вона була зареєстрована в господарстві одна, після її смерті в управління спадковим майном вступила її донька- позивачка ОСОБА_1, яка проводила поховання померлої та веде сторонній нагляд за будинковолодінням, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради від 04.01.2016р. № 6.

Технічний паспорт на спірне будинковолодіння виданий на ОСОБА_4

Із державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯД № 854772 від 24.12.2009р., ЯД № 864326 від 25.12.2009р., ЯЖ № 941582 від 13.12.2010р. та ЯД № 864474 від 24.12.2009р. вбачається, що ОСОБА_4 є власником земельних ділянок площами 0,1554 га, 0,2570 га, 0,2407 га, 0,1162 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території ОСОБА_2 сільської ради.

Із свідоцтва про народження серії VII-УР № 0726144 вбачається, що позивачка ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Згідно довідки Другої Снятинської державної нотаріальної контори від 29.04.2014р. № 227/02-14, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею на майно померлої матері ОСОБА_4, яка померла 19.07.2013р. та прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3.

29.04.2014р. позивачці відмовлено Другою Снятинською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно та відсутність доказів щодо родинних відносин між спадкодавцями.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо розяснення ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ буввведений в дію Закон України "Про власність".

Враховуючи те, що станом на 15.04.1991 року спадкове домоволодіння відносилося до категорії колгоспний двір, головою двору був ОСОБА_3, який помер 30.01.2005р., членами господарства були померла ОСОБА_4 та позивачка, а тому кожному з його членів, в тому числі і позивачці, належало по 1/3 частині в спірному будинковолодінні.

Померла ОСОБА_4, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3, який помер 30.01.2005р., оскільки була спадкоємцем першої черги за законом на все його спадкове майно.

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно ст.ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання за ним права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні.

Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З врахуванням викладеного, беручи до уваги обставини справи та подані докази, судом встановлено, що померла ОСОБА_4 була донькою ОСОБА_3, який помер 30.01.2005р.

При таких обставинах, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлої матері ОСОБА_4, яка в свою чергу, будучи членом колгоспного двору, прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_3, а тому слід встановити, що ОСОБА_4 була донькою ОСОБА_3, який помер 30.01.2005р., а також визнати за позивачкою право власності на спірний житловий будинок та земельні ділянки, які належали на праві власності ОСОБА_4.

На підставі наведеного, ст.ст. 120, 123 ЦК України (1963 року), ст.ст. 392, 1225 ЦК України, ст. 125 Земельного кодексу, керуючись ст.ст.11, 60, 209, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_4, яка померла 19.07.2013р., була донькою ОСОБА_3 гаврила івановича, який помер 30.01.2005р..

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Франка,11 в с.Троїця, Снятинського району, Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1554 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю ЯД № 854772 від 24.12.2009р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1162 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю ЯД № 864474 від 24.12.2009р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2407 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю ЯЖ № 941582 від 13.12.2010р.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2570 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю ЯД № 864326 від 25.12.2009р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Головуючий підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.