Провадження № 2/742/94/16
Єдиний унікальний № 742/35/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Короткої А.О.,

при секретарі - Хотінь Ж.О.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_3, представник позивача - ОСОБА_1, до територіальної громади с.Яблунівка Прилуцького району в особі Яблунівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, представник третьої особи - ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

11.01.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до територіальної громади с.Яблунівка Прилуцького району в особі Яблунівської сільської ради про визнання за ним права власності на земельну ділянку, площею 5,56 га, яка знаходиться на території Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отриману відповідно до державного акта серії НОМЕР_1 на право приватної власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом від 17.05.2001 року після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

21.01.2016 року ОСОБА_3 було подано уточнений позов у зв'язку з наданням у судове засідання копії заповіту ОСОБА_5 від 08.04.2005 року, в якому просив визнати за ним право власності на ту ж земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом ОСОБА_5, але вже від 08.04.2005 року, який було складено останнім і на нього, і на ОСОБА_4

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 посилається на ті обставини, що на момент смерті свого діда ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було лише 10 років, тому залишену дідом відповідно до заповіту спадщину він прийняв в силу свого неповноліття на час її відкриття.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала уточнену позовну заяву в повному обсязі, пояснивши, що ОСОБА_3 дійсно прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_5 в силу того, що на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був неповнолітнім. Крім того, ОСОБА_1 наголосила на тому, що на день смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав один, а спадкоємці, які б зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після його смерті, відсутні, саме тому ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5, який прийняв її.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.20, 37, 53).

ОСОБА_4 до суду не з'явився, але про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та вчасно.

Представник третьої особи ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3, вважаючи, що його довіритель ОСОБА_4 також має право на спірне спадкове майно, оскільки у складеному 08.04.2005 року ОСОБА_5 заповіті його було зазначено спадкоємцем на рівні з ОСОБА_3, однак самостійні вимоги з даного приводу ні ОСОБА_4, ні його представником ОСОБА_2 не заявлялися.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджує свідоцтво про його смерть серії НОМЕР_2, видане виконавчим комітетом Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області (а.с.8).

З довідки №1009, виданої 04.12.2015 року виконкомом Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області (а.с.11), вбчається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, з ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживав за даною адресою один і був виписаний у зв'язку зі смертю.

За життя ОСОБА_5 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,56 га, розташована на території Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, яка була надана йому у власність на підставі рішення виконавчого комітету Яблунівської сільської ради від 21.12.2000 року №108, що посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 20.07.2001 року №22 (а.с.6).

17.05.2001 року ОСОБА_5 було складено заповіт на ОСОБА_3 (а.с.7, 10), а 08.04.2005 року ОСОБА_5 було складено новий заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, в тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, він заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних долях (а.с.10, 21, 26).

Відповідно до ч.2, 3 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Частиною 1 ст.1223 ЦК України закріплено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Якщо ж спадкоємець протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини не подав заяву про її прийняття, він вважається таким, що не прийняв спадщину (ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1272 ЦК України).

Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених ч.2-4 ст.1273 ЦК України (ч.4 ст.1268 ЦК України).

Частинами 3, 4 ст.1269 ЦК України передбачено, що особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника, а від імені малолітньої, недієздатної особи заяву про прийняття спадщини подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

Однак в абз.5 п.23 ПП ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у ч.3, 4 ст.1269 ЦК України, слід вважати лише їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі ч.4 ст.1268 ЦК України.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 14.11.1994 року виконкомом Яблунівської сільської ради Прилуцького району (а.с.4), та згідно з копією паспорта серії НОМЕР_4, виданого 04.11.2010 року Прилуцьким МВ УМВС України в Чернігівській області (а.с.3), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто на день смерті діда ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 йому було лише 10 повних років.

В копії заповіту від 08.04.2005 року (а.с.21, 26) міститься інформація про дату народження ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5, а тому на день смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 він вже був повнолітнім.

Відповідно до листа Прилуцької районної державної нотаріальної контори №270/01-16 від 10.02.2016 року (а.с.52) після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкова справа не заводилась, а спадкоємці з заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину не звертались.

Після аналізу наведених вище правових норм незаперечним є висновок про те, що ОСОБА_3, будучи малолітнім, дійсно прийняв спадщину за заповітом ОСОБА_5 від 08.04.2005 року, а ОСОБА_4 її не прийняв, оскільки на день смерті ОСОБА_5 він вже був повнолітнім, разом зі спадкодавцем за адресою його прописки не проживав і протягом шести місяців з дня його смерті з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався.

З роз'яснень, даних в абз.2 п.5 ПП ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що у разі неприйняття спадщини чи відмови від неї одним із спадкоємців за заповітом застосовується норма ч.1 ст.1275 ЦК України, відповідно до якої частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

З огляду на наведене, ОСОБА_3 прийняв не лише належну йому за заповітом ОСОБА_5 від 08.04.2005 року частину спадкового майна, а і неприйняту ОСОБА_4 частину спадкового майна, яку останній мав право прийняти за цим же заповітом від 08.04.2005 року, тому є таким, що прийняв весь обсяг спадщини після смерті ОСОБА_5, оскільки інші спадкоємці, які б вступали у спадщину після його смерті, відсутні.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі наведеного та ст.328, 1223, 1268 - 1270, 1272 ЦК України, п.5, 23 ПП ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3, представник позивача - ОСОБА_1, до територіальної громади с.Яблунівка Прилуцького району в особі Яблунівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_4, представник третьої особи - ОСОБА_2, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, площею 5,56 га, яка знаходиться на території Яблунівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отриману відповідно до державного акта серії НОМЕР_1 на право приватної власності на земельну ділянку, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, актовий запис №22.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О.Коротка