АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/1520/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Пшенічної Л.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева» про стягнення заробітної плати, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ДП «Завод ім. В.О. Малишева», просив стягнути з відповідача на його користь недонараховану заробітну плату за серпень-вересень 2014 року в розмірі 747,64 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказував, що у період серпень - вересень 2014 року, він працював на посаді начальника юридичного відділу ДП «Завод ім. В.О. Малишева», в порушення положень колективного договору підприємством було занижено його посадовий оклад, внаслідок чого в серпні 2014 року він недоотримав заробітну плату в розмірі 164.00 грн., а в вересні 2014 року - 583.64 грн., а всього 747.64 грн.

В судовому засіданні першої інстанції позивач позов підтримав, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав у звязку з його безпідставністю.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції оскаржив в апеляційному порядку. Посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просить рішення скасувати, та постановити нове рішення про задоволення позову. При цьому посилається на не відповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до наказу №160 ДП «Завод ім. В.О. Малишева» від 26.08.2014р. ОСОБА_2, 28.05.1988р.н., прийнятий на роботу з 26.08.2014р. на посаду заступника начальника відділу з випробувальним терміном на три місяці та посадовим окладом в розмірі 2280,00 грн.

Наказом ДП «Завод ім. В.О. Малишева» №549-к від 03.09.2014р. ОСОБА_3 було призначено виконуючим обов'язки начальника юридичного відділу з 03.09.2014р., з посадовим окладом 2400,00 грн.

Наказом ДП «Завод ім. В.О. Малишева» №629-к від 02.10.2014 ОСОБА_2В призначено на посаду начальника юридичного відділу з 01.10.2014 з випробувальним строком 3 місяці з посадовим окладом 3500,00 грн.

З даними наказами, а також умовами роботи ОСОБА_2 був ознайомлений, про що свідчить його підпис у наказі про прийняття на роботу.

Оплата праці на підприємствах, в установах і організаціях визначається відповідно до положень ст.97 КЗпП України, якою передбачено, що власник або уповноважений ним орган не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Аналогічні положення закріплені в ст.22 Закону України «Про оплату праці».

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано посилався на ті обставини, що відповідачем в односторонньому порядку не приймалось рішень з питань оплати праці позивача, оскільки посадовий оклад ОСОБА_2 в серпні-вересні 2014 року був погоджений із працівником під його особистий підпис.

У судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечувались ті обставини, що питання оплати праці на пропонованих йому посадах з ним узгоджувались.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки і не дістали обєктивного підтвердження.

Наведені в рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Суд дав належну оцінку всім наявним у справі доказам, та навів у рішенні мотиви спростування кожного з доводів, які наводилися.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.С. Кіпенко,

Судді: Л.В. Пшенічна,

ОСОБА_4