АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/847/16 Головуючий 1 інст. Бондарєва І.В..
Справа № 645/8524/14-ц Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Зазулинської Т.П.,

ОСОБА_1

секретаря Прологаєвої А.Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 21 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 21 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача інфляційне збільшення у сумі 5391,02 грн., 7057,48 проценти за користування позикою, 2683,95 грн. як 3% річних від простроченої поверненням суми боргу, судовий збір у розмірі 243,60 грн. та 1267,60 на правову допомогу.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2,посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на суттєві обставини по справі суд не звернув уваги, внаслідок чого і порушив її процесуальні права. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на її пояснення щодо відкритого виконавчого провадження Фрунзенським ВДВС ХМУЮ, що з її пенсії відраховують щомісячно 25% а саме 219,30 грн.

Вказує про те, що судом не зясовано яка саме сума з неї була стягнута Відділом державної виконавчої служби в порядку виконання судового рішення.

Згідно статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сума процентів за користування позикою, 3% річних від простроченої суми, інфляційне збільшення і судові витрати оскільки відповідач не повернула суму боргу за період з 07.06.12р.по 02.10.14 р.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.04.2013 року на користь ОСОБА_3 стягнуто суму боргу у розмірі 38 507,86 грн., яка на теперішній час не сплачена.

Згідно розрахунку, виходячи з суми основної заборгованості у розмірі 38 507,86 грн., за період з 07.06.2012 р. по 02.10.2014 р. (часу звернення до суду з позовом) проценти за користування позикою у розмірі облікової ставки НБУ складають 7 057,48 грн.

Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України, за цей період інфляційне збільшення складає 5 391,02 грн., три проценти річних - 2 683,95 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом.

Суд правильно встановив обставини і дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування коштами, трьох процентів річних, інфляційного збільшення у повному обсязі на загальну суму 15 132,45 грн. (5391,02 + 7057,48 + 2683,95), та про часткове задоволення позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу, а саме на суму 1 267,60 грн. (1024,00 + 243,60).

За повідомленням Фрунзенського ВДВС ХМУЮ від 16.02.2015 р., на виконання у ВДВС знаходяться на виконання два виконавчі листи № 2/645/185/13, видані 17.07.2013 р. Фрунзенським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ОСОБА_3 в розмірі 38507,86 грн. та 1435,07 грн. Станом на 02.10.2014 р. з пенсії ОСОБА_2 стягнуто та перераховано на користь ОСОБА_3 219,30 грн., залишок боргу складає 39723,63 грн.

Що стосується доводів апеляційної скарги про погашення частково боргу шляхом утримання з пенсії відповідача, то ці доводи спростовуються змістом рішення з якого вбачається, що суд врахував що відповідачем сплачено 219,30 грн.. Сума боргу 39723,63 грн.. Позивач просить на суму 38507,86 грн.

Зі змісту рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 04.04.13р. вбачається, що 38507,86 грн. це сума позики, за офіційним курсом НБУ на 07.08.12 року, що була надана в сумі 4025 дол. США.

Тому, доводи апеляційної скарги, що ця сума складається з суми позики і штрафних санкцій не відповідає дійсності, інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Т.П. Зазулинська

ОСОБА_1