Дата документу 03.02.2016
Справа № 334/9490/14-ц
Провадження № 4-с/334/7/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ісакова Д.О.

при секретарі Воронцовій І.В.

за участю:

заявника - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження,

Встановив:

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження в якій зазначено, що Ленінським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/9490/14-ц від 14.11.2014р. про стягнення з ПАТ: «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 8200 доларів США.. Даний виконавчий лист був поданий заявником до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві. 15.10.2015 року по даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження № 48979715. Проте стягнення з боржника не проводилось.

30.11.2015 року, заявник отримав постанову від 29.10.2015р. про закінчення виконавчого провадження.

В даній постанові вказано, що Правління НБУ постановою № 664 від 02.10.2015р. розпочало процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та призначило уповноважену особу ФГВФО ОСОБА_3, тому, на підставі цього факту та керуючись п.3 ч.1 ст.49 та ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження слід закінчити.

Не погоджуючись з даною постановою про закриття виконавчого провадження заявник звернувся до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 зобов'язаний був провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. У даному випадку державний виконавець не вживав дій щодо виконання рішення та закінчив виконавче провадження через чотирнадцять днів після його відкриття (постанова про відкриття від 15.10.2015р„ постанова про закінчення від 29.10.2015р.) проте так і не виконавши рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя Запорізької області по справі № 334/9490/14ц від 14.11.2014р.

Крім того, заявник доводив, що згідно п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Однак, виконавчий документ до іншого відділу державної виконавчої служби не направлявся та виконавче провадження не зупинялось, що свідчить про те, що дії Старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої

служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 з приводу винесення постанови про закінчення виконавчого провадження є протиправними, а постанова від 29.10.2015р. є незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Інші учасники розгляду справи в судове засіданні не зявилися, належним чином повідомлені про день і час розгляду скарги.

Суд, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши зібрані по справі докази приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно, строк для подання скарги ОСОБА_1 не пропущено.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду (ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п.2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 384 Цивільного процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду безпосередньо. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

У судовому засіданні встановлено, що Ленінським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист на виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі № 334/9490/14-ц від 14.11.2014р. про стягнення з ПАТ: «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 8200 доларів США.

Даний виконавчий лист був поданий заявником ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

15.10.2015 року по даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження № 48979715.

29.10.2015 року, Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.49 та ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таке застосування норм Закону «Про виконавче провадження» на яке посилався державний виконавець при закритті виконавчого провадження є хибний, оскільки згідно із п.1 ч.5 ст.36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Проте, за змістом ч.6 ст.36 цього Закону обмеження, встановлене п.1 ч.5 ст.36 Закону, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського

рахунку вкладників. Оскільки умовами банківського вкладу і наведеними вимогами закону передбачено право вкладника на першу вимогу отримати грошові кошти, банк не має права в односторонньому порядку змінювати умови договору.

Введення тимчасової адміністрації не можуть впливати на спірні правовідносини між сторонами, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_1 звернувся з вимогою про видачу вкладів ще у серпні 2014р., а до суду з даним позовом він звернувся у вересні 2014р., ще задовго до введення тимчасової адміністрації.

Згідно п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Однак, як вбачається з наданих суду матеріалів, виконавчий документ до іншого відділу державної виконавчої служби не направлявся та виконавче провадження не зупинялось, що свідчить про те, що дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 з приводу винесення

постанови про закінчення виконавчого провадження є протиправними, а постанова від 29.10.2015 року такою, що підлягає скасуванню.

Також, суд зауважує, що згідно п.1, 2, 3 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як встановлено у судовому засіданні державний виконавець не скористався жодним з вищевказаних прав для виконання рішення, що свідчить про те, що виконавчі дії ще не проведені.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що за таких обставин, постанову старшого державного виконавця Трухановського Олександра Дмитровича Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 29.10.2015 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листові № 334/9490/14ц від 16.06.2015р., слід скасувати, а виконавчий лист повернути до Відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві для подальшого виконання.

Керуючись ст. ст. 383- 389 ГПК України, ст.ст. 11,12, 32, 49, 50 Закону України "Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця Трухановського Олександра Дмитровича Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 29.10.2015 року про закінчення виконавчого провадження по виконавчому листові № 334/9490/14ц від 16.06.2015року скасувати.

Виконавчий лист № 334/9490/14ц від 16.06.2015року повернути до Відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві для подальшого виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ісаков Д. О.