Справа №278/3240/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 квітня 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді - Дубовік О.М.,

з участю секретаря судового засідання - Поліщук І.О.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Житомирі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання доньки, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 33% частини усіх видів заробітку відповідача на утримання їх повнолітньої дочки ОСОБА_3 до закінчення навчання останньої у Кам'янець-Подільському національному університеті імені Івана Огієнка, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання останньої, яка її потребує, у зв'язку із навчанням на платній основі. Крім того, позивач уточнила свої позовні вимоги в частині додаткових витрат та просить суд стягнути з відповідача на її користь половину вартості витрат за навчання їх дочки ОСОБА_3 в сумі 8700 грн., до закінчення навчання чи досягнення їх дочкою 23-х річного віку.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак звернулася до суду із заявою в якій просила розглядати справу у її відсутність та наполягала на задоволенні позову з підстав, зазначених в ньому (а.с. 47).

Відповідач позов не визнав, оскільки він не може виплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки та додаткові витрати на її навчання, так як він ніде не працює, має на утриманні двох дітей від іншого шлюбу, один з яких навчається на денній формі в Національному юридичному університеті імені Я.Мудрого. Крім того, він сам та його мати мають проблеми зі здоров'ям та потребують великих витрат на лікування. Вважав, що у позові слід відмовити і з тих підстав, що позивач не має права звертатися з зазначеним позовом до суду, так як таким правом наділена лише донька ОСОБА_3, якій виповнилося 18 років.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні даного позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу, який розірвано 13.11.1997 року (а.с. 6), мають спільну повнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 50), яка на час розгляду справи навчається у Кам'янець-Подільському національному університеті імені Івана Огієнка, на денній формі навчання, за рахунок коштів фізичних осіб, строк навчання становить з 01.09.2015 року по 31.08.2016 року (а.с. 48).

На час звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів дочка є повнолітньою.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Тобто, для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, повинно існувати чотири умови, а саме: дитина повинна навчатись, потребувати матеріальної допомоги, її вік не повинен перевищувати 23 років, батьки повинні мати можливість надавати матеріальну допомогу.

Як убачається із матеріалів справи відповідач перебуває у другому шлюбі з ОСОБА_7 (а.с.55) і має на утриманні повнолітнього сина ОСОБА_8 (а.с. 56), який навчається на першому курсі денної форми навчання Національного юридичного університету імені Я. Мудрого (а.с.57).

Відповідно до наданої медичної документації відповідач має незадовільний стан здоров'я, потребує лікування, що підтверджується медичним заключенням Інституту очних хвороб і тканинної терапії ім. Філатова, згідно якого відповідач має травми ока та потребує операції, виписним епікризом (а.с.61-62).

Також суд бере до уваги рівень матеріального забезпечення самого відповідача, який згідно наданих копій податкових декларацій про майновий стан і доходи (а.с.63-71) на даний час не отримує доходів.

Відомостей про наявність у відповідача інших доходів матеріали справи не містять.

Крім того, відповідачем зазначено, що на його утриманні також знаходиться його матір ОСОБА_9, 1946 року народження, яка має проблеми зі здоров'ям. Однак відповідачем не надано як доказів родинних зв'язків між останніми, так і доказів на підтвердження тих фактів, що ОСОБА_9 потребує матеріальної допомоги, а з боку відповідача їй дійсно надається така матеріальна допомога. Тому докази, надані ОСОБА_2 стосовно задовільного стану здоров'я ОСОБА_9, не приймаються судом до уваги.

Також суду не надано доказів про відсутність доходів безпосередньо у ОСОБА_3 - дочки сторін, на підтвердження того, що на час навчання вона потребує допомоги.

З врахуванням викладених судом обставин, оцінюючи всі досліджені докази суд приходить до висновку про те, що позивач в ході розгляду справи не довела обставини, які мають істотне значення при розгляді даного спору, а саме те, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням, рівень допомоги, яка надається матір'ю, є недостатнім для забезпечення його життєдіяльності. Також суд вважає, що з врахуванням сімейного стану відповідача, перебуванням на його утриманні інших осіб і рівня його матеріального забезпечення, стану здоров'я, ОСОБА_2 не може надавати допомогу на утримання дитини.

З урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час її навчання не підлягають задоволенню.

Стосовно стягнення додаткових витратах на дитину у сумі 8700 грн. по оплаті навчання згідно договору №48-Л про надання освітніх послуг від 13.08.2015 року, суд вважає такі вимоги безпідставними, оскільки стаття 185 СК України стосується додаткових витрат, пов'язаних виключно з особливими обставинами (її хворобою, каліцтвом) або розвитком її особливих здібностей.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Встановлено, що відповідач є працездатним, проте не працює, хворіє, має інших утриманців.

Належних та допустимих доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у сумі, визначеній позивачем, та матеріальну допомогу у вигляді додаткових витрат на навчання доньки ОСОБА_3, позивач суду не надала.

Та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що відповідач позбавлений можливості сплачувати аліменти та надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, оскільки передбачене ст. 199 СК України право на утримання виникає не лише у разі потреби дитини у матеріальній допомозі, а також за умови спроможності батьків надавати таку допомогу.

Отже, з огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні даного позову необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони необґрунтовані і не є доведеними в ході судового розгляду.

Питання щодо стягнення судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Таким чином, керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 185, 199, 200 сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_3, яка продовжує навчання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. М. Дубовік