РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року Справа №293/278/16-ц

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Слободенюк Н.Є.,

секретаря Давиденко Л.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Черняхові справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Троковицької сільської ради про визнання права приватної власності на житловий будинок в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом та просив визнати за ним право власності на будинок № 50, розташований по вул. Троковицькій, в с.Некраші Черняхівського району Житомирської області, як за спадкоємцем за законом після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла 22.04.2005 року в м.Житомирі.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлений позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. До суду надійшла заява з Троковицької сільської ради, в якій висловлене клопотання про слухання справи у відсутності їх представника, позов визнав в повному обсязі.

В звязку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову при попередньому розгляді справи згідно зі ст.130 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє із наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 22.04.2005 року в м. Житомирі померла мати позивача ОСОБА_2 (а.с.5). Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок № 50, розташований по вул. Троковицькій в с. Некраші Черняхівського району Житомирської області, який побудований у 1960 році. Реєстрація будинку проведена згідно діючого на той час законодавства шляхом внесення відповідного запису до погосподарської книги сільської ради, у відповідності з яким в погосподарській книзі №10 по особовому рахунку №826 за 2001-2005 роки ОСОБА_2 записана власником спірного будинку (а.с. 16).

За життя, 11.04.1994 року, ОСОБА_2 уклала заповіт, за яким все належне їй майно на день смерті заповідала своєму сину ОСОБА_1 позивачу по справі (а.с.6).

Позивач прийняв спадщину як спадкоємець першої черги за законом шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, що стверджується відповіддю нотаріальної контори (а.с.23). Також у відповідності із відповіддю нотаріальної контори, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або осіб, які мали право на обовязкову частку в майні спадкодавця немає. Оформлення права на спадщину на спірний будинок в позасудовому порядку неможливо тому що, із довідки БТІ № 920 від 23.12.2015 року вбачається, що право власності на спірний будинок не зареєстровано (а.с.7).

Вказані факти сторонами не оспорюються ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

В звязку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Спірний будинок не є самовільною забудовою, та документи на підставі яких проводилась його реєстрація в сільській раді не збереглися і відновити їх неможливо. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що реєстрація будинку в погосподарських книгах сільської ради свідчить про те, що на зазначений будинок його власник мав правоустановлюючі документи без яких реєстрація була б неможливою. А тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 за свого життя та на час відкриття спадщини, володіла на праві власності будинком № 50, розташованим по вул. Троковицькій в с. Некраші Черняхівського району Житомирської області.

Враховуючи викладене, суд вважає, що спірний будинок увійшов до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 в силу ст. 1218 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В звязку з цим, спірний будинок належить позивачу, як спадкоємцю першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За ч. 2 ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

У відповідності із ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В звязку з цим, та оскільки право власності на будинок зареєстроване не було, з моменту відкриття спадщини пройшло шість місяців, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, або осіб, які мали право на обовязкову частку в майні спадкодавця, немає, нотаріус відмовив спадкоємцю у видачі свідоцтва про право власності на спадковий будинок, іншого, позасудового порядку, для визнання такого права не існує, а тому слід визнати за позивачем право власності на спірний будинок як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.3, 10, 11, 60, 130, 174, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 182, 328, 392, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати право власності на житловий будинок №50, розташований по вул. Троковицькій в с. Некраші Черняхівського району Житомирської області (разом з господарськими будівлями та спорудами), вартістю 28 985 грн., за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 22.04.2005 року в м. Житомирі.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча- суддя: /підпис/ ОСОБА_4

копія: вірно

суддя: