Провадження №2/485/119/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю: позивачки ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з зали суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

18 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який вони зареєстрували 29 грудня 1993 року. Обґрунтовуючи вимоги, позивачка вказала на фактичне припинення сімейних та шлюбних стосунків і неможливість подальшого збереження сім'ї внаслідок негідної поведінки чоловіка.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що сімейні та подружні стосунки з відповідачем припинили у 2001 році через те, що він вживав спиртне і у нетверезому стані систематично застосовував до неї фізичне насильство. З 2004 року у позивачки склалася нова фактична сім"я, у якій народилися троє дітей. Натепер вона бажає укласти зі співмешканцем шлюб.

Відповідач позовні вимоги визнав. Вказані позивачкою обставини та причин розпаду сім"ї не заперечував. При цьому просив врахувати, що дружина за їх спільного життя також надміру вживала алкогольні напої, неналежно виконувала сімейні обов"язки та була позбавлена батьківських прав стосовно їх спільних дітей.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Подружжя зареєстрували шлюб 29 грудня 1993 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №220, про що свідчить представлене свідоцтво про шлюб (повторно) від 05 лютого 2008 року, серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Від шлюбу у сторін народилися діти: донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, стосовно яких подружжя позбавлені батьківських прав за рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 10 червня 2003 року. Стосовно дітей: доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, відповідач не являється біологічним батьком (а.с.7-9). Вказану обставину сторони не заперечували.

Як позивачка так і відповідач вказали, що не підтримують сімейні та подружні стосунки з 2001 року, тобто на протязі п"ятнадцяти років. З листопада 2009 року відповідач відбуває кримінальне покарання у місцях позбавлення волі згідно вироку Снігурівського районного суду Миколаївської області від 25 лютого 2010 року.

Між сторонами мають місце сімейні правовідносини. У порядку ст.110 СК України позивачка пред'явила позов про розірвання шлюбу.

В силу ст.112 СК України та відповідно до п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" за заявлення позову одним з подружжя про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді справи суд встановив, що подружжя однією сім'єю не проживають близько п"ятнадцяти років. Причиною припинення сімейних та подружніх стосунків слугувала негідна поведінка обох сторін через зловживання спиртним та невиконання сімейних обов"язків. Тривалий час, понад десять років, позивачка проживає у фактичному шлюбі з іншим чоловіком.

Суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не є можливими та суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення, оскільки шлюб існує формально, остання має намір юридично оформити шлюбні стосунки з іншим чоловіком, який є біологічним батьком трьох її малолітніх дітей. З урахуванням встановлених обставин справи та категоричності позиції сторін, суд рахує недоцільним, відповідно до ст.111 СК України, надання подружжю часу на примирення.

На підставі викладеного, суд ухвалює про задоволення позовних вимог.

У порядку ст.113 СК України суд утверджує право позивачки після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем.

В порядку ст.88 ЦПК України суд ухвалює про часткове стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат, понесених при подачі позову і згідно представленої квитанції.

Керуючись ст.ст.79,88,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 29 грудня 1993 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №220, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за ОСОБА_1 шлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 275грн.60коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом десяти днів після отримання його копії на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області.

Суддя