АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс», приватного підприємства «Прогресфарм», товариства з обмеженою відповідальністю «Деніс Фарма», медичної фірми «Вікторія ЛТД» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю), товариства з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична фірма «Лідер», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_5, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 та за апеляційною скаргою Митюка Сергія Петровича в інтересах публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 8 вересня 2015 року, -

у с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Київська Русь», ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс», ПП «Прогресфарм», ТОВ «Деніс Фарма», медичної фірми «Вікторія ЛТД» (у вигляді ТОВ), ТОВ «Фармацевтична фірма «Лідер», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та приватним підприємством «Прогресфарм» () було укладено Кредитний договір №1322-02-1 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 26 вересня 2012 року, на забезпечення виконання умов якого було укладено договори забезпечення: Договір іпотеки, посвідчений Ганченко О.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 05 грудня 2012 року за реєстровим № 1425, який укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та фізичною особою ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1), згідно умов якого (з урахуванням внесених змін і доповнень) іпотекодавцем є фізична особа ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2); Договір застави товарів в обороті № 1323-02-6 від 26 вересня 2012 року, укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Деніс Фарма» (); Договір застави транспортного засобу, посвідчений Курако К.Л., приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області, 05 грудня 2012 року за реєстровим №1751, який укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2); Договір застави транспортного засобу, посвідчений КуракоК.Л., приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області, 05 грудня 2012 року за реєстровим № 1752, який укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та приватним підприємством «Прогресфарм» (), разом із з його невід'ємними частинами - додатковими угодами/договорами, внесеними змінами та доповненнями до нього; Договір поруки №1324-02-5 від 26 вересня 2012 року, що укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Деніс Фарма» (); Договір поруки №1325-02-5 від 26 вересня 2012 року, що укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та фізичною особою ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2).

14 березня 2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та приватним підприємством «Прогресфарм» () було укладено Кредитний договір №393-02-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, на забезпечення виконання умов якого було укладено договори забезпечення: Договір іпотеки, посвідчений Ганченко О.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 15 березня 2013 року за реєстровим № 302, який укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та медичною фірмою «Вікторія ЛТД» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (); Договір іпотеки, посвідчений Ганченко О.М., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, 14 березня 2013 року за реєстровим № 296, який укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Деніс Фарма» (); Договір іпотеки, посвідчений Слаєвою Р.К., приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу, 06 червня 2013 року за реєстровим № 2327, який укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та фізичною особою ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1); Договір поруки №398-02-5 від 14 березня 2013 року, що укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та фізичною особою ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2); Договір поруки №397-02-5 від 14 березня 2013 року, що укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична фірма «Лідер» (); Договір поруки №396-02-5 від 14 березня 2013 року, що укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та медичною фірмою «Вікторія ЛТД» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) (); Договір поруки №395-02-5 від 14 березня 2013 року, що укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Деніс Фарма» (); Договір застави товарів в обороті №394-02-6, укладений 14 березня 2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та приватним підприємством «Прогресфарм» ().

Також в обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в результаті укладення договорів відступлення між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Фактор Плюс», та договорів відступлення між ТОВ «ФК «Фактор Плюс» та ОСОБА_2, позивач набула права вимоги на загальну суму 86 750 497,10 грн., відносно ПП «Прогресфарм» за Кредитним договором №1322-02-1 від 26 вересня 2012 року (та відповідними договорами забезпечення) та за Кредитним договором №393-02-1 від 14 березня 2013 року (та відповідними договорами забезпечення), оскільки позичальник за кредитним договором (та його поручителі) не виконують перед позивачем умов укладених кредитних договорів та договорів забезпечення, а ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» порушують гарантії, надані в межах договорів відступлення, а тому позивач змушений звернутися з позовом до суду про стягнення заборгованості.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 8 вересня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ПП «Прогресфарм», ТОВ «Деніс Фарма», ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 1322-02-1 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 26 вересня 2012 року, укладеним між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ПП «Прогресфарм», у розмірі 35 343 031,72 грн.; стягнуто солідарно з ПП «Прогресфарм», ТОВ «Деніс Фарма», медичної фірми «Вікторія ЛТД» (у вигляді ТОВ), ТОВ «Фармацевтична фірма «Лідер», ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 393-02-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 14 березня 2013 року, укладеним між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ПП «Прогресфарм», у розмірі 51 407 465,38 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмолено. Стягнуто частково, в рівних долях, з ПП «Прогресфарм», ТОВ «Деніс Фарма», медичної фірми «Вікторія ЛТД» (у вигляді ТОВ), ТОВ «Фармацевтична фірма «Лідер», ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 3 654,00 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт, зокрема, посилається на ті обставини, що суд не врахував, що вимоги за кредитними договорами № 1322-02-1 від 26 вересня 2012 року та № 393-02-1 від 14 березня 2013 року не було фактично передано від ПАТ «Банк «Київська Русь» до ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс», оскільки договори відступлення права вимоги № № 20/03-15/1, 20/03-15/2 від 20 березня 2015 року є нікчемними в силу вимог ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також зазначає, що виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 19 березня 2015 року № 61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», згідно з яким з 20 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду - Волкова О.Ю., а договори відступлення права вимоги підписані головою правління ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_3 20 березня 2015 року, то останній на вказану дату вже не мав жодних повноважень на підписання таких договорів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт, зокрема, посилається на ті обставини, що суд не взяв до уваги, що в силу нікчемності договорів відступлення права вимоги № № 20/03-15/1, 20/03-15/2 від 20 березня 2015 року, а також закону - нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов'язані з його недійсністю - позивач ОСОБА_2 не мала жодних права вимоги за договорами відступлення № 19/03-15/3 та № 19/03-15/04 від 20 березня 2015 року, та № б/н від 27 березня 2015 року. Також зазначає, що суд повинен був перевірити і був повідомлений банком про те, що станом на дату винесення рішення у справі, Господарським судом Одеської області розглядаються дві справи за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» до ПП «Прогресфарм» про стягнення заборгованості за тими ж самими кредитними договорами № 1322-02-1 від 26 вересня 2012 року та № 393-02-1 від 14 березня 2013 року.

Також ОСОБА_5 посилається на те, що ним у повному обсязі погашено суми заборгованостей перед ПАТ «Банк «Київська Русь», однак чомусь банком при відступленні прав вимоги були, у тому числі, передані і права вимоги до нього, хоча зобов'язання було виконано станом на 19 березня 2015 року.

В апеляційній скарзі Митюк С.П. в інтересах ПАТ «Банк «Київська Русь», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт, зокрема, посилається на ті обставини, що суд поверхового дослідив обставини справи та перевірив того, що договором застави майнових прав № 09/ЗМ від 4 березня 2014 року майнові права за кредитними договорами № 122-02-1 від 26 вересня 2012 року та № 393-02-1 від 14 березня 2013 року було передано у заставу від ПАТ «Банк «Київська Русь» до НБУ.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подану ним апеляційну скаргу та скарги ОСОБА_5, ПАТ «Банк «Київська Русь» підтримав та просив їх задовольнити.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 - ОСОБА_4 подану ним апеляційну скаргу та скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4, ПАТ «Банк «Київська Русь» підтримала та просила їх задовольнити.

Представник ПАТ «Банк «Київська Русь» - МитюкС.П. подану ним апеляційну скаргу та скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 підтримав та просив їх задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_15 у задоволенні апеляційних скарг просила відмовити, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 8 вересня 2015 року залишити без змін.

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» - ОСОБА_16 у задоволенні апеляційних скарг просив відмовити, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 8 вересня 2015 року залишити без змін.

Представник ПП «Прогресфарм» - ОСОБА_17 апеляційні скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів ТОВ «Деніс Фарма», медичної фірми «Вікторія ЛТД» (у вигляді ТОВ), ТОВ «Фармацевтична фірма «Лідер», належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили, направили письмові пояснення, в яких зазначено, що вважають апеляційну скаргу ОСОБА_4 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню (том ІІІ, а. с. 113-116, 117-120, 121-125), у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у їх відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 26 вересня 2012 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ПП «Прогресфарм» було укладено Кредитний договір №1322-02-1 про відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Згідно з умовами пункту 1.1 Кредитного договору №1322-02-1 (з урахуванням внесених змін і доповнень) ПАТ «Банк «Київська Русь» відкрив ПП «Прогресфарм» відновлювальну відкличну кредитну лінію та зобов'язався надати кредитні кошти у розмірі та на умовах, визначених Кредитним договором №1322-02-1, а ПП «Прогресфарм» зобов'язалося повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі.

Кредит надавався в грошовій формі на наступних умовах: ліміт кредитної лінії 1 500 000,00 (один мільйон п'ятсот тисяч) доларів США 00 центів; кінцевий термін повернення кредиту 31 липня 2016 року, процентна ставка за користування кредитом складає 11,75% річних.

З метою забезпечення виконання ПП «Прогресфарм» умов Кредитного договору №1322-02-1, між ПАТ «Банк «Київська Русь» та поручителями було укладено наступні договори забезпечення:

договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ганченко О.М. 05 грудня 2012 року за реєстровим № 1425, який укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та фізичною особою ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1), іпотекодавцем згідно умов якого (з урахування внесених зміні і доповнень) є фізична особа ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2);

договір застави товарів в обороті №1323-02-6 від 26 вересня 2012 року, укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Деніс Фарма» ();

договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Курако К.Л. 5 грудня 2012 року за реєстровим №1751, який укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та фізичною особою ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2);

договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Курако К.Л. 5 грудня 2012 року за реєстровим № 1752, який укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та приватним підприємством «Прогресфарм» (), разом із з його невід'ємними частинами - додатковими угодами/договорами, внесеними змінами та доповненнями до нього;

договір поруки №1324-02-5 від 26 вересня 2012 року, що укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Деніс Фарма» ();

договір поруки №1325-02-5 від 26 вересня 2012 року, що укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та фізичною особою ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2).

Згідно з умовами вказаних договорів забезпечення, з урахуванням умов договорів поруки (п. 5.1, 5.2, 5.3) ОСОБА_4 та ТОВ «Деніс Фарма» солідарно та в повному обсязі несуть відповідальність перед кредитором за виконання боржником умов Кредитного договору №1322-02-1. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані.

14 березня 2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ПП «Прогресфарм» було укладено Кредитний договір №393-02-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Згідно з умовами пункту 1.1 Кредитного договору №393-02-1 (з урахуванням внесених змін і доповнень) ПАТ «Банк «Київська Русь» відкрив ПП «Прогресфарм» відновлювальну відкличну кредитну лінію та зобов'язався надати кредитні кошти у розмірі та на умовах, визначених Кредитним договором №393-02-1, а ПП «Прогресфарм» зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі.

Кредит надавався в грошовій формі на наступних умовах: ліміт кредитної лінії становив 2 200 000,00 (два мільйони двісті тисяч) доларів США 00 центів; кінцевий термін повернення кредиту 31 липня 2016 року; процентна ставка за користування кредитом складає 11,75% річних.

З метою забезпечення виконання ПП «Прогресфарм» умов Кредитного договору №393-02-1, між ПАТ «Банк «Київська Русь» та поручителями було укладено наступні договори забезпечення:

договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ганченко О.М. 15 березня 2013 року за реєстровим № 302, який укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та медичною фірмою «Вікторія ЛТД» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) ();

договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ганченко О.М. 14 березня 2013 року за реєстровим № 296, який укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Деніс Фарма» ();

договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. 06 червня 2013 року за реєстровим № 2327, який укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та фізичною особою ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1);

договір поруки №398-02-5 від 14 березня 2013 року, що укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та фізичною особою ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2);

договір поруки №397-02-5 від 14 березня 2013 року, що укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Фармацевтична фірма «Лідер» ();

договір поруки №396-02-5 від 14 березня 2013 року, що укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та медичною фірмою «Вікторія ЛТД» (у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) ();

договір поруки №395-02-5 від 14 березня 2013 року, що укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та товариством з обмеженою відповідальністю «Деніс Фарма» ();

договір застави товарів в обороті №394-02-6, укладений 14 березня 2013 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» () та приватним підприємством «Прогресфарм» ().

Згідно з умовами вказаних договорів забезпечення, з урахуванням умов договорів поруки (пункти 5.1, 5.2, 5.3) вказані поручителі солідарно та в повному обсязі несуть відповідальність перед кредитором за виконання боржником умов Кредитного договору №393-02-1. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними перед кредитором до тих пір, поки всі зобов'язання за кредитним договором не будуть виконані.

17 березня 2015 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» було укладено Попередній договір про відступлення частини права вимоги №20/03-15/1 та Попередній договір відступлення частини права вимоги №20/03-15/2.

На виконання умов Попереднього договору відступлення частини права вимоги №20/03-15/1 19 березня 2015 року ТОВ «ФК «Фактор Плюс» сплатило ПАТ «Банк «Київська Русь» кошти в розмірі 35 450 000,00 грн., в якості оплати ціни відступлення за відступлення всіх прав кредитора відносно боржника ПП «Прогресфарм» за Кредитним договором №1322-02-1 про відкриття відновлювальної кредитної лінії, укладеним 26 вересня 2012 року.

На виконання умов Попереднього договору відступлення частини права вимоги №20/03-15/2 19 березня 2015 року ТОВ «ФК «Фактор Плюс» сплатило ПАТ «Банк «Київська Русь» кошти в розмірі 9 296 319,21 грн., в якості оплати ціни відступлення за відступлення частини прав кредитора (в розмірі 9 296 319,21 грн.) відносно боржника ПП «Прогресфарм» за Кредитним договором №393-02-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 14 березня 2013 року.

На виконання умов попередніх договорів, між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» 20 березня 2015 року було укладено Договір відступлення №20/03-15/2, який було посвідчено БочкарьовоюА.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі за №470, та Договір відступлення №20/03-15/1, який було посвідчено Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі за №469.

Окрім цього, між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» було укладено Договір відступлення права вимоги від 20 березня 2015 року б/н.

Вказаними договорами було підтверджено перехід від ПАТ «Банк «Київська Русь» до ТОВ «ФК «Фактор Плюс» прав кредитора відносно ПП «Прогресфарм» за Кредитним договором №393-02-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 14 березня 2013 року та Кредитним договором №1322-02-1 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 26 вересня 2012 року, а також прав кредитора відносно поручителів ПП «Прогресфарм» за договорами забезпечення, якими забезпечувалось виконання умов кредитних договорів.

Загальний розмір відступлених ТОВ «ФК «Фактор Плюс» прав відносно ПП «Прогресфарм» становив 86 750 497,10 грн.

Разом з цим, судом також встановлено, що між ТОВ «ФК «Фактор Плюс» та позивачем ОСОБА_2 19 березня 2015 року було укладено Договір відступлення частини права вимоги №19/03-15/4, згідно з умовами якого ОСОБА_2 було сплачено ТОВ «ФК «Фактор Плюс» грошові кошти в розмірі 9 350 000,00 грн. Після сплати вказаних коштів до позивача перейшли права вимоги за Кредитним договором №393-02-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 14 березня 2013 року, укладеним між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ПП «Прогресфарм».

Згідно з умовами Договору №19/03-15/4 ОСОБА_2 20 березня 2015 року було відступлено право вимагати повернення частини заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 296 319,21 грн.

На виконання умов Договору №19/03-15/4 між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» 20 березня 2015 року було укладено договір відступлення права вимоги за договором забезпечення, який було посвідчено Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстровано в реєстрі за №475, згідно умов якого позивачу було відступлено право вимоги (у тому числі) за договорами забезпечення, якими забезпечувалось виконання боржником умов Кредитного договору №393-02-1.

27 березня 2015 року між ТОВ «ФК «Фактор Плюс» та ОСОБА_2 було укладено Договір відступлення частини права вимоги б/н, згідно з умовами якого позивачу було відступлено частину права вимоги за Кредитним договором №393-02-1 в частині права вимоги повернення частини заборгованості у розмірі 42 111 146,17 грн.

Також, між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» 19 березня 2015 року було укладено Договір відступлення частини права вимоги №19/03-15/3, згідно з умовами якого позивачу було відступлено права вимоги за Кредитним договором №1322-02-1 в розмірі 35 343 031,72 грн.

Крім того, на підставі договору відступлення права вимоги за договором забезпечення, який було посвідчено Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 20 березня 2015 року та зареєстровано в реєстрі за №474, ОСОБА_2 було відступлено права вимоги (у тому числі) за договорами забезпечення, якими забезпечувалось виконання Боржником умов Кредитного договору№1322-02-1.

Таким чином, загальний розмір відступлених ТОВ «ФК «Фактор Плюс» позивачу ОСОБА_2 прав вимоги відносно ПП «Прогресфарм» становить 86 750 497,10 грн.

В зв'язку з укладеними договорами позивач набула права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення в наступному розмірі:

за Кредитним договором №1322-02-1 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 26 вересня 2012 року, укладеним між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ПП «Прогресфарм» - в розмірі 35 343 031, 72 грн.;

за Кредитним договором №393-02-1 на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 14 березня 2013 року, укладеним між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ПП «Прогресфарм» - в розмірі 51 407 465,38 грн.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що відповідно до положень кредитних договорів, на умовах, передбачених кредитними договорами, ПП «Прогресфарм», як позичальнику, було відкрито відновлювальні відкличні кредитні лінії, а позичальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі.

Положеннями кредитних договорів передбачено, що кредит надається позичальнику в межах загального ліміту кредитування кредитної лінії (п. 1.2. кредитних договорів).

Повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів відповідно до графіка (п. 4.1. кредитних договорів).

Зобов'язання щодо надання кредиту в межах відкритих кредитних ліній перед ПП «Прогресфарм» були виконані належним чином, зворотного суду не було доведено.

За приписами п. 9.2. кредитних договорів, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, винагород, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені умовами Кредитного договору.

Згідно з п. 2.1 договорів поруки поручитель зобов'язаний солідарно та в повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до пп. 2.2.3 п. 2.2 договорів поруки, поручителю добре відомі і зрозумілі всі умови та зобов'язання боржника за кредитним договором.

Позивач скористався своїм правом, яке надано п. 9.2. кредитних договорів, та направивши повідомлення про відступлення права вимоги, вимагав погасити заборгованість за кредитним договором.

Незважаючи на викладені обставини, боржник за кредитними договорами та поручителі за договорами забезпечення не здійснили погашення кредитної заборгованості перед позивачем в розмірі існуючої заборгованості.

Разом з тим, позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення кредиторської заборгованості з ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» є необґрунтованими.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Позивач свої зобов'язання по кредитних договорах виконав, але позичальником умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються.

Водночас, ПАТ «Банк «Київська Русь» та ТОВ «ФК «Фактор Плюс» не є боржниками за кредитними договорами та не є поручителями за договорами забезпечення, право вимоги щодо яких було відступлено позивачу.

Окрім цього, відповідно до умов договорів відступлення, стороною яких є позивач, останній прийняв на себе право вимоги за кредитними договорами на власний ризик, а ТОВ «ФК «Фактор Плюс» як первісний кредитор не відповідає перед позивачем як новим кредитором за невиконання боржником ПП «Прогресфарм» вимоги, яку було відступлено.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, або розірвання договору, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язань, якщо не виконав його у строк, встановлений договором.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Стаття 554 ЦК України передбачає, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановленим договором поруки.

Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Стаття 514 ЦК України передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 516 ЦК України передбачає, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звертаючись до суду з апеляційними скаргами, відповідачі просили скасувати рішення та відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що первісні договори відступлення права вимоги від ПАТ «Банк «Київська Русь» до ТОВ «ФК «Фактор Плюс» № 20/03-15/1 від 20.03.2015 року та № 20/03-15/2 від 20.03.2015 року, згідно з якими права вимоги за кредитними договорами № 1322-02-1 від 26.09.2012 року та № 393-02-1 від 14.03.2013 року було передано від банку до ТОВ «ФК «Фактор Плюс», є нікчемними в силу закону, а тому всі подальші зміни набувача прав вимоги за кредитними договорами № 1322-02-1 від 26.09.2012 року та № 393-02-1 від 14.03.2013 року також є нікчемними в силу закону. Також, судом не було прийнято до уваги рішення у справі № 910/11572/15 Господарського суду м. Києва.

Такі доводи осіб, які подали апеляційні скарги, є безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне. Підставами заявлених ОСОБА_2 позовних вимог є договір відступлення частини права вимоги №19/03-15/4 від 19.03.2015 року, договір відступлення частини права вимоги б/н від 27.03.2015 року, договір відступлення частини права вимоги №19/03-15/3 від 19.03.2015 року, договір відступлення права вимоги за договором забезпечення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. 20.03.2015 року та зареєстрований в реєстрі за №475, договір відступлення права вимоги за договором забезпечення, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. 20.03.2015 року та зареєстрований в реєстрі за №474, укладені між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Фактор Плюс», в матеріалах справи відсутні докази недійсності вказаних договорів. Вказані договори не були предметом розгляду по справі № 910/11572/15, на рішення Господарського суду м. Києва по якій посилаються відповідачі.

Колегія суддів бере до уваги, що дійсність договорів відступлення права вимоги, а саме, договору відступлення частини права вимоги №19/03-15/4 від 19.03.2015 року, договору відступлення частини права вимоги №19/03-15/3 від 19.03.2015 року, договору відступлення права вимоги за договором забезпечення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. 20.03.2015 року та зареєстрованого в реєстрі за №475, договору відступлення права вимоги за договором забезпечення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. 20.03.2015 року та зареєстрованого в реєстрі за №474, укладених між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Фактор Плюс», підтверджується рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.07.2015 року у справі № 758/7644/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Київська Русь», ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» про визнання недійсними договорів, застосування наслідків недійсності правочинів, де суд встановив, що договори є дійсними, такими, що були укладені згідно вимог чинного законодавства України, направленими на настання реальних наслідків для сторін, судом також встановлено що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося виконання оскаржуваних договорів, і протилежного позивачем не доведено. Отже, ОСОБА_2 є дійсним кредитором відносно договорів відступлення укладених із ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс».

Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.09.2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.03.2016 року.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зі змісту п. 5.3 досліджених договорів відступлення права вимоги від ПАТ «Банк «Київська Русь» до ТОВ «ФК «Фактор Плюс» № 20/03-15/1 від 20.03.2015 року та № 20/03-15/2 від 20.03.2015 року вбачається, що ПАТ «Банк «Київська Русь» гарантував ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс», що права вимоги під заставою (в тому числі перед Національним банком України) не перебувають.

Колегія суддів бере до уваги те, що на виконання вказаних договорів відступлення ТОВ «ФК «Фактор Плюс» було повністю сплачено ПАТ «Банк «Київська Русь» грошові кошти за відступлені правові вимоги, у той час як позичальником умови кредитних договорів не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються.

Посилання ОСОБА_5, що ним та ОСОБА_19 було в повному обсязі виконано обов'язки як поручителів за договорами поруки № 278-02-5 від 05.02.2015 року, № 279-02-5 від 05.02.2015 року та 280-02-5 від 05.02.2015 року, та погашено прострочену кредитну заборгованість перед ПАТ «Банк «Київська Русь» по Кредитному договору № 1322-02-1 від 26.09.2012 року та по Кредитному договору № 393-02-1 від 14.03.2013 року, що підтверджується меморіальними ордерами № 9535; № 9536; № 9537; № 9538; № 9542 від 19.03.2015 року колегією суддів оцінюється критично, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором № 393-02-1 від 14.03.2013 року, у тому числі, зокрема, з ОСОБА_5, на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Слаєвою Р.К. 06 червня 2013 року за реєстровим № 2327, який був укладений між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_5.

Між тим вказані договори поруки не були долучені ОСОБА_5 при розгляді справи судом першої інстанції.

У той час як, згідно з листами за вих. № 3029/16, вих. № 3030/16 та вих. № 3031/16 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь» повідомила про прийняття рішення про визнання нікчемними усіх правочинів про списання грошових коштів з рахунків ОСОБА_5 та ОСОБА_19, які були перераховані на погашення заборгованості ПП «Прогресфарм» та на виконання договорів поруки № 278-02-5, № 279-02-5 та № 280-02-5, у зв'язку з чим грошові кошти в загальній сумі 767 453,06 дол. США повернуті ОСОБА_5 та ОСОБА_19 на їхні рахунки.

Апелянти також посилаються на те, що суд не повідомив ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відповідності до вимог статей 74-76 ЦПК України про час і місце судового засідання, яке відбулося 8 вересня 2015 року.

Однак, у матеріалах справи (том ІІ, а. с. 25, а. с. 27, а. с. 29, а. с. 32) містяться належні докази про повідомлення відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про час і місце судового засідання.

Інші доводи, наведені в апеляційних скаргах, не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору та не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає такі доводи відповідачів безпідставними та юридично не значимими для законного та обґрунтованого рішення суду, яке ухвалене відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства та на підставі заявлених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом також вірно вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до вимог процесуального законодавства, а висновки суду є законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи, воно не може бути скасоване з підстав, наведених в апеляційній скарзі, з огляду на що остання має бути відхилена.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4 та апеляційну скаргу Митюка Сергія Петровича в інтересах публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 8 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Г.М. Кирилюк

М.М.Панченко