Справа № 2-942/10
Провадження № 4-с/477/13/16
У Х В А Л А

06 грудня 2016 р. м. Миколаїв Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Саукової А.А.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

розглянувши без участі сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Миколаєві скаргу публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк про визнання неправомірними дій державного виконавця, скасування постанови та зобовязати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2016 року заявник публічне акціонерне товариство Всеукраїнський акціонерний банк (далі Банк) звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця відділу щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа, зобовязати державного виконавця скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 03.10.2016 року та зобовязати поновити виконавче провадження.

Зазначав, що в Вітовськомурайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на виконанні знаходився виконавчий лист виданий 06.12.2010р. по справі № 2-942/2010 з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19.11.2010 року про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості за кредитним договором в розмірі 196809 грн. 73 коп.

03 жовтня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві щодо виконавчого листа про справі листа №2-942/10, вважає, що державний виконавець не виконав обов'язки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», не виконав всіх необхідних дій для стягнення боргу та встановлення місця проживання боржника та, посилаючись на порушення державним виконавцем п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», просив суд скаргу задовольнити.

В судове засідання представник скаржника не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином, надіслав заяву, в якій підтримав викладені в скарзі вимоги та просив скаргу розглянути у його відсутність.

Представник Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області свого представника не направив, надіслав заяву про розгляд скарги у відсутність свого представника. А також надіслав письмові заперечення, в яких просив у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на п.5,7 ч.1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження та відсутність клопотання про розшук боржника.

Відповідач по справі № 2-942/2010 -ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату та час слухання справи повідомлена своєчасно і належним чином.

Перевіривши матеріали скарги та дослідивши матеріали цивільної справи № 2-942/10, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як встановлено ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 листопада 2010 року задоволено позов публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк та вирішено стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором на загальну суму 196809 грн. 73 коп.

На виконання зазначеного рішення суду 06 грудня 2010 року Жовтневим районним судом Миколаївської області виданий виконавчий лист №2-942/10 про стягнення зі ОСОБА_2 на користь Банку зазначеного боргу, який, відповідно до наявних у ньому записів, раніше неодноразово повертався. Крім того, міститься запис про часткове виконання рішення суду в частині стягнення боргу та судового збору.

Відповідно до постанови державного виконавця від 03 жовтня 2016 року, зазначений виконавчий лист повернутий стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувану певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Як вбачається з копії постанови, долученої до матеріалів скарги, в результаті вжитих державним виконавцем заходів встановити фактичне місце перебування чи проживання боржника не можливо. При цьому, зазначено, що під час проведення виконавчих дій державним виконавцем зясовано, що боржник за вказаною адресою у виконавчому документі фактично не проживає. Також з посиланням на інформацію відповідних органів та витяги з реєстру, зазначено про відсутність у боржника нерухомого майна, транспортних засобів, банківських рахунків, нарахованого доходу. При цьому, не зазначено, на яких підставах державний виконавець дійшов висновку про неможливість встановлення фактичного місця перебування чи проживання боржника. Не надано таких даних державним виконавцем і в судове засідання.

В той же час, відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, ОСОБА_2 отримала повідомлення суду про розгляд даної скарги, особисто.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, а відповідно до п.10 ч.3 зазначеної статті передбачено право державного виконавця звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

При цьому жодного посилання на вчинення таких дій лише за клопотанням чи заявою сторін та учасників виконавчого провадження, про що зазначає представник Вітовського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в своїх запереченнях, зазначена норма закону не містить.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування постанови від 03 жовтня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві, оскільки не доведено, що державним виконавцем вчинено всі необхідні заходи для примусового виконання рішення суду.

Що стосується вимоги про зобов'язання виконавчої служби поновити виконавче провадження за вказаним виконавчим листом, зазначена вимога є зайвою та окремого вирішення не потребує, у звязку із скасуванням постанови про повернення виконавчого документу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 383-387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Вітовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови від 03 жовтня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-942/10 від 06 грудня 2010 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк заборгованості в розмірі 196809,73 грн.

Скасувати постанову від 03 жовтня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні № 47918336 за виконавчим листом № 2-942/10 від 06 грудня 2010 року про стягнення зі ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк заборгованості в розмірі 196809,73 грн.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області на протязі п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя А.А. Саукова