Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.03.2016 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Хитрука В.М.

при секретарі Малюгової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги до суду позивач мотивував тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Під час шлюбу сторони придбали 11/25 частки житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1. Спільне подружнє життя сторони припинили, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Позивач просив суд провести поділ спільного майна подружжя.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечувала проти його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийнявши визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити повністю. До такого висновку суд дійшов з наступного.

23.07.2006 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В період зареєстрованого шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали 11/25 частки житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 29.09.2006 року, посвідчений Барською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-1711.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначена за погодженням між сторонами. Судом встановлено обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовано джерело і час його придбання.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини і навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Пунктами 22, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно ч. 5 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009року "Про судове рішення у цивільній справі"у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Визнання позову відповідачем не порушує прав та інтересів сторін та третіх осіб, не суперечить вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 212-215 ЦПК України; ст.ст. 60, 61, 70, 71 СК України, суд -

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Поділити майно що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на ? частку в 11/25 частці житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення, а неприсутніми особами в той же строк з дня отримання копії рішення, шляхом подачі апеляційної скарги в Апеляційний суд Вінницької області через Барський районний суд Вінницької області.

Суддя: