Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

ЖуравельВ.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 грудня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У вересні 2012 року ПАТ «КБ «Надра»» звернулося до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що 15 травня 2007 року між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останньому надано кредит у сумі 8 019,80 доларів США з виплатою процентної ставки 14,6 % річних та терміном погашення до 14 травня 2012 року.

Позичальник зобов'язався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк і на умовах, передбачених договором.

15 травня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань у повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Однак відповідачі свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконали, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 7 липня 2012 року складає 105 073 грн 50 коп.

Враховуючи викладені обставини, банк просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у вищезазначеній сумі.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2013 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за договором «Автопакет» № 8/2007/840-К/638-АП від 15 травня 2007 року у сумі 105 073 грн 50 коп., яка складається із заборгованості по кредиту - 53 684 грн 82 коп., заборгованості по відсоткам - 33 927 грн 11 коп., пені - 11 051 грн 75 коп., штрафів - 6 409 грн 83 коп.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 грудня 2015 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 серпня 2013 року скасовано в частині стягнення штрафів у сумі 6 409 грн 83 коп. та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні цієї частини позову.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувані рішення в частині стягнення з нього суми кредитної заборгованості, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, із висновком якого фактично погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 525, 526, 553, 554, 610, 612, 1050 ЦК України, оцінивши докази відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, із дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_3 належним чином не виконує взятих на себе кредитних зобов'язань, забезпечених договором поруки, має прострочену заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку.

При цьому скасовуючи рішення місцевого суду у частині стягнення штрафів та ухвалюючи нове про відмову у даних позовних вимогах, апеляційний суд, врахувавши правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003 цс 15, правильно зазначив, що неможливо стягнути одночасно штраф та пеню за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань, оскільки в такому випадку настане подвійна цивільно-правова відповідальність.

Суди дійшли правильного висновку про те, що підстав вважати поруку ОСОБА_2 припиненою немає.

Доводи скарги зводяться до оцінки доказів, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди попередніх інстанцій правильно застосували норми процесуального права та ухвалили правильні по суті рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель