АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/ 1794/16 Головуючий 1 інст. - Носов Г.С.
Справа № 610/683/15-ц
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Бобровського В.В., Шевченко Н.Ф.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Міловське», третя особа: відділ Держземагенства у Балаклійському районі Харківської області про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Міловське» на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 13 січня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Міловське», третя особа: відділ Держземагенства у Балаклійському районі Харківської області про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що вона є власником земельної ділянки площею 4,2665 га, розташованої на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 18 травня 2007 року між нею та відповідачем був укладений договір щодо передачі в строкове платне користування вищевказаної земельної ділянки строком дії 10 років. Договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Балаклійському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК 19 вересня 2007 року. За умовами спірного договору оренди земельної ділянки орендна плата за користування землею повинна вноситися орендарем у грошовій формі та розмірі 1,5% від грошової нормативної оцінки земельної ділянки і становить 696 грн. на рік. Орендар сплачує орендну плату щороку після збирання врожаю, тобто конкретного терміну виплати орендної плати договором не встановлено. Відповідачем неодноразово порушувалися умови договору, а саме орендна плата позивачці в повному обсязі не виплачувалася. ОСОБА_1 зазначає, що завжди розписувалася про виплату орендної плати без вказівки конкретної суми, і тільки зараз вона зрозуміла, що сума, яка виплачувалася значно відрізняється від суми, яка підлягала сплаті. Крім того, ПП «Міловське» порушені умови договору ще і в частині того, що підприємство почало використовувати її земельну ділянку одразу після її передачі, а не після державної реєстрації договору.

Тому, ОСОБА_1 просила суд достроково розірвати договір оренди земельної ділянки від 18 травня 2007 року без номеру, зареєстрований у Балаклійському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК 19 вересня 2007 року та укладений між нею та відповідачем; стягнути з ПП «Міловське» на її користь судовий збір у розмірі 243,60 грн.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, вказував, що усі умови договору сторонами виконувалися належним чином. Так, у 2007 році ПП «Міловське» приступило до використання земельної ділянки лише після державної реєстрації договору, врожай в 2007 року ними отримано не було, позивачка отримала орендну плату за неповний 2007 рік у 2008 році. ОСОБА_1 щорічно отримувала орендну плату, а відповідач щорічно замість позивачки сплачував земельний податок. Жодних скарг та заперечень від позивачки протягом 2007-2013 років не надходило. У 2014 році на адресу ОСОБА_1 був направлений лист з повідомленням про необхідність з'явитися для отримання орендної плати, проте, позивач не з'явилася.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 13 січня 2016 року позовні вимоги задоволені. Достроково розірвано договір оренди земельної ділянки, укладений 18 травня 2007 року між ОСОБА_1 та ПП «Міловське», без номеру, зареєстрований у Балаклійському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК 19 вересня 2007 року площею 4,2665 га, розташованої на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області та належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. Стягнуто з ПП «Міловське» на користь позивачки судовий збір в розмірі 243,60 грн. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи в сумі 5 636,40 грн.

В апеляційній скарзі ПП «Міловське» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що відсутні підстави для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки, оскільки відсутні ознаки систематичної несплати відповідачем орендної плати.

Відповідач та третя особа про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином причин неявки до суду не надали.

Неявка представників відповідача та третьої особи, належно повідомлених про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач систематично порушував умови договору оренди землі, а саме не сплачував орендну плату в установленому договором строк, що є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

За частинами 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 27 грудня 2002 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,2665 га, розташованої на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7).

Відповідно до положень ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду.

Згідно зі ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендодавцем.

18 травня 2007 року між ОСОБА_1 та ПП «Міловське» укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,2665 га, розташованої на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області (а.с.13). Договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Балаклійському районному відділі ХРФ ДП ЦДЗК 19 вересня 2007 року.

Відповідно до ч.2 ст.792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до умов договору оренди землі договір укладено між сторонами на 10 років, орендна плата за користування землею повинна вноситися орендарем у грошовій формі та розмірі 1,5% від грошової нормативної оцінки земельної ділянки і становить 696 грн. на рік. Орендар сплачує оренду плату щороку - після збирання врожаю.

Відповідно до вимог ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Статтями 24 та 25 ЗУ «Про оренду землі» визначені права та обов'язки як орендодавця, такі і орендаря.

Згідно зі ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Як на підставу для дострокового розірвання договору оренди землі позивачка посилалася на те, що вона повністю та вчасно не отримувала орендну плату за землі відповідно до умов укладеного договору від 18 травня 2007 року.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що положення п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України вимагають систематичної несплати орендної плати, як підстави для розірвання договору оренди.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12. Разом з тим, вище вказана правова позиція ВСУ пов'язує підставу розірвання договору лише з систематичною несплатою орендної плати, а не з затримкою у її виплаті.

Матеріали справи свідчать, що згідно розрахунково-платіжної відомості ОСОБА_1 отримувала оренду плату за землю відповідно до умов договору, про що свідчить її підпис.

Разом з тим, висновком судово-почеркознавчої експертизи №9436 від 18 грудня 2015 року встановлено, що підпис від імені позивачки в розрахунково-платіжній відомості за грудень 2008 року, за жовтень 2009 року, за 2010 рік, за 2011 рік та за листопад 2013 року виконані не ОСОБА_1, її підпис виконаний нею у відомостях лише за 2012 рік (а.с.148-154).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства, оскільки посилання відповідача на відсутність ознаки «систематичності» несплати орендної плати суперечить висновкам проведеної у справі почеркознавчої експертизи.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватне підприємство «Міловське» - відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 13 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - В.В. Черкасов

Судді: В.В. Бобровський

Н.Ф. Шевченко