печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року Печерський районний суд м.Києва

в складі головуючого судді Остапчук Т.В.

при секретарі Медведєва М.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про захист прав споживачів та просить визнати кредитний договір недійсним, посилаючись на те, що 15.02.2007 року з відповідачем уклав кредитний договір № 014/2564/82/52444 в сумі 25 000 доларів США строком до 15.02.2017 року зі сплатою 13,75 % річних. В подальшому укладено додаткову угоду №2 від 25.06.2009р. та додаткову угоду від 26.03.2013р. Кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримала позов з викладених в ньому підстав та просила задовольнити, визнати недійсним кредитний договір та додаткові угоди , оскільки порушено ст..11,18,21 Закону України «Про захист прав споживачів» , грошове зобов»язання визначено в іноземній валюті ,споживач не одержав доступну, достовірну та своєчасну інформацію про кредит, не вказано сукупну вартість кредиту , погіршується становище споживача .

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав письмові заперечення , просив в позові відмовити, посилаючись на те, що не має жодних правових підстав для визнання недійсним кредитного договору.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до слідуючого .

Встановлено, 15.02.2007 року сторони уклали кредитний договір № 014/2564/82/52444 в сумі 25 000 доларів США строком до 15.02.2017 року зі сплатою 13,75 % річних. В подальшому укладено додаткову угоду №2 від 25.06.2009р. та додаткову угоду від 26.03.2013р. Кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі.

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав кредитні кошти в іноземній валюті, а позивач отримав те, на що розраховував - кошти в іноземній валюті на споживчі потреби. На момент укладення кредитного договору не існувало заборони позивачу взяти кредитні кошти в іншій валюті, в гривні. Грошові кошти мають бути повернуті в тій самій валюті, в якій і одержані та в кількості, що відповідає умовам кредитного договору разом з нарахованими процентами та іншими платежами.

Позивач отримав те, на що розраховував при укладенні кредитного договору, тобто суму кредитних коштів, що є предметом договору та придбав квартиру .

Під час укладання кредитного договору, позичальника було ознайомлено в повному обсязі з умовами договору, а саме: кредитні умови, зокрема мету, для якої споживчий кредит може бути втрачений, форми його забезпечення, наявні форми кредитування, тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит виданий, варіанти повернення кредиту, можливість дострокового повернення кредитних коштів, а також відповідальність сторін за невиконання або порушення умов договору, та підтвердив згоду на укладення договору своїм підписом, що є повним дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про захист прав споживачів».

Під час укладання кредитного договору, сторони чітко розуміли, що курсові коливання гривні можуть настати, але позивач обрав валютою кредитування саме долари США та взяв на себе зобов'язання повернути кредит в іноземній валюті. Тому твердження представника позивача щодо невідповідності умов кредитного договору законодавству України є цілком безпідставними та такими, що не ґрунтуються на діючому законодавстві України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 60 ч. 1 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання позивача на те, що кредитний договір є несправедливим, не є підставою звільнення від виконання зобов'язань або відповідальності за їх порушення, оскільки позивач сам уклав кредитний договір з відповідачем на підставі вільного волевиявлення, і ставлячи підпис, вважав його справедливим.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 21.12.2015р. стягнуто з позивача заборгованість за даним кредитним договором.

Тобто, при підписанні кредитного договору, всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договорів були дотримані, договори містять всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми їх укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність їх умов вимогам законодавства, на що позивач посилається у своїй позовній заяві.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними кредитного договору не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підлягають задоволенню, оскільки кредитний договір укладений позивачем на підставі вільного волевиявлення,відповідно до чинного законодавства, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 216, 317, 319, 368, 369 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 203, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про захист прав споживача залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Остапчук Т.В.