Провадження №4-с/485/5/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі Шеремет Ю.Є.,

за участі представника скаржника (стягувача) - ОСОБА_1,

представника ВДВС - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Миколаївське обласне управління, заінтересована особа- Іванова Крістіни Миколаївни, на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Снігурівського районного управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2016 року скаржник звернувся до суду з скаргою на постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Снігурівського районного управління юстиції.

Вказав, що на виконанні у ВДВС Снігурівського РУЮ перебуває виконавче провадження №4921708 по виконанню виконавчого листа Снігурівського районного суду Миколаївської області №2/485/400/14 від 30 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ Державний ощадний банк України кредитної заборгованості у розмірі 7 430 грн. 26 коп.

Постановою державного виконавця від 20 січня 2016 року виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" у зв"язку з відсутністю відомостей про місця перебування, проживання боржника.

Посилаючись на те, що державний виконавець не вчинив необхідних дій щодо розшуку боржника та його майна, просить визнати неправомірними дії та постанову державного виконавця про повернення виконавчого листа та скасувати її, зобов"язати державного виконавця відновити виконавче провадження.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав.

Державний виконавець щодо задоволення скарги заперечила, посилаючись на дотримання вимог закону при винесенні оскаржуваної постанови.

Боржник належним чином повідомлялася про розгляд справи, однак в судове засідання не з"явилася, що у відповідності до ст. 386 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної скарги.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Як встановлено судом, на виконанні відділу державної виконавчої служби Снігурівського районного управління юстиції перебував виконавчий лист №2/485/400/14 виданий 30.09.2014 року Снігурівським районним судом Миколаївської області про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "Державний ощадний банк" 7 229 грн. 11 коп. заборгованості за кредитним договором №647 від 24 грудня 2007 року та по 201 грн.15 коп. судового збору.

03 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження по виконанню вказаного виконавчого листа.

13 листопада 2015 року постановою державного виконавця накладено арешт на кошти боржника в філії МОУ ВАТ "Державний Ощадний банк України" та ПАТ КБ "Приватбанк".

13 листопада 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

За даними Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта встановлено, що за боржником ОСОБА_3 зареєстровано обтяження у виді іпотеки будинку у м.Снігурівка по вул.Набережна,21.

Постановою державного виконавця ВДВС Снігурівського РУЮ ОСОБА_2 від 20 січня 2016 року виконавчий документ повернуто стягувачу з підстав п. 5 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник за адресою вказаною у виконавчому документі не проживає, місце її проживання не відоме.

Вказану постанову скаржник отримав 11 лютого 2016 року, що підтверджено вхідним штемпелем на супровідному листі (а.с.107).

19 лютого 2016 року направив до суду вказану скаргу.

Згідно з ч.1, п.10 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.5 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснюється або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи.

У відповідності до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем були отримані відповіді з державних реєстрів ПФУ згідно яких відсутні відомості про те, що ОСОБА_3 отримує пенсію або працює за трудовим чи цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; з реєстру Державної податкової служби України про відсутність інформації стосовно боржника ОСОБА_3 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО, а також відомості про наявність банківських рахунків на ім'я боржника.

Крім того, державним виконавцем 20 січня 2016 року було складено акт, що за вказаною у виконавчому документі адресою боржник не мешкає, місце її знаходження не відоме.

Разом з тим, вказаний акт достовірно не підтверджує факту не проживання боржника за вказаною у виконавчому документі адресою, оскільки складений лише за підписом державного виконавця без зазначення адреси його складення й ніким не підтверджений.

Даних про вжиття заходів до встановлення відомостей про зареєстроване місце проживання чи перебування боржника шляхом звернення до відповідних державних органів суду не наданий.

Заходів щодо розшуку боржника у порядку ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем не вживалося.

Питання щодо звернення стягнення на виявлене майно боржника не вирішувалося.

Будь-яких заходів до встановлення місця перебування боржника державним виконавцем не вживалося. Постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві винесена в день складення державним виконавцем акту про непроживання.

Таким чином, державний виконавець не вжив всіх необхідних заходів до встановлення місця перебування боржника ОСОБА_3, а тому передчасно виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України в постанові №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов'язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Законом «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем.

За такого, вимога про зобов"язання державного виконавця відновити виконавче провадження по виконанню виконавчого документу, задоволенню не підлягає, оскільки дії державного виконавця по відновленню виконавчого провадження у разі скасування постанови регламентовані ст.51 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, скарга ПАТ «Ощадбанк» підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст.383-389 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії-Миколаївське обласне управління на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Снігурівського районного управління юстиції, - задовільнити частково.

Визнати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Снігурівського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 20.01.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу неправомірною та скасувати її.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання її копії.

СУДДЯ