Справа №585/1448/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/235/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Попруги С. В.,

суддів - Гагіна М. В. , Рибалки В. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Виконавчого комітету Роменської міської ради, Роменської міської ради Сумської області, третя особа: ОСОБА_5,

про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування, державного акта на право власності на земельну ділянку та зняття його з реєстрації,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2015 року відмовлено в позові ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

По суті доводить, що суд першої інстанції не врахував, що площа земельної ділянки по вул. Крупській, 31 в м. Ромни становить 0,1080 га, а не 0,1018 га; частки її матері ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у житловому будинку по вул. Крупській, 31 в м. Ромни були рівними; у 1993 році ОСОБА_4 виконала підпис за її матір ОСОБА_6 у документах на приватизацію земельної ділянки за вищезазначеною адресою, що призвело до зменшення площі земельної ділянки, яка підлягала приватизації ОСОБА_6; при виготовленні технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельну ділянку та її затвердження рішенням 9 сесії 5 скликання Роменської міської ради від 30 травня 2007 року було враховано попереднє рішення виконавчого комітету Роменської міської ради народних депутатів від 30 грудня 1993 року № 360 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», яке прийняте на підставі підробленої відповідачкою ОСОБА_4 заяви, і відповідно до якого її матері ОСОБА_6 виділено земельну ділянку площею 432 кв.м., а ОСОБА_4 площею 648 кв.м.

Крім того, їй неправомірно зменшено розмір земельної ділянки на 0,00926 га, а відповідачці збільшено розмір земельної ділянки на 0,00307 га.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала доводи апеляційної скарги.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Судом першої інстанції по суті встановлено, що земельна ділянка по вул. Крупській, 31 в м.Ромни належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 (2/5 частки) та ОСОБА_4 (3/5 частки).

Згідно рішення Роменської міської ради народних депутатів від 30 грудня 1993 року №360, прийнятого відповідно до закону та в межах повноважень цієї ради, ОСОБА_6 було передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд по вул. Крупській, 31 площею 432 кв.м. (а.с.10).

Позивач ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_6, якій до 27 грудня 1997 року, на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого Роменським міським ВКГ 31 березня 1978 року та зареєстрованого в Роменському МБТІ за №146, на праві власності належало 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Крупській, 31 в м. Ромни.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 серпня 1998 року ОСОБА_3 успадкувала після смерті матері 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.Крупській, 31 в м. Ромни.

ОСОБА_4 на підставі договору від 23 листопада 1984 року, до продажу ОСОБА_5, належало 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Крупській, 31 в м. Ромни.

Згідно довідки КП «Роменське МБТІ» на момент первинної реєстрації права власності на нерухоме майно по вул. Крупській, 31 у м.Ромни, а саме 11 червня 1965 року, площа земельної ділянки складала 1080 кв.м. (а.с.26).

Рішенням Роменської міської ради Сумської області пятого скликання девятої сесії від 30 травня 2007 року «Про затвердження технічної документації та уточнення площ при обмірі земельних ділянок, наданих у власність», прийнятого відповідно до закону та в межах повноважень цієї ради, затверджено технічну документацію та уточнено площі при обмірі земельних ділянок для складання державних актів на право власності громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4 по вул. Крупської, 31, площею 1000 кв.м., - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, для ведення особистого селянського господарства площею 18 кв.м. у спільну власність.

Відповідно до Державного акту ЯД №145706 та ЯД №145709 від 22 червня 2007 року ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 2/5 частки земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та площею 0,0018 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Крупській, 31 в м.Ромни. (а.с.30-31).

Відповідно до Державного акту ЯД №145707 та ЯД №145708 від 05 червня 2007 року ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності належить 3/5 частки земельної ділянки площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та площею 0,0018 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Крупській, 31 в м.Ромни.(а.с.28-29).

Зазначені державні акти оформлено відповідно до вимог земельного законодавства, тому відсутні правові підстави для їх визнання недійсними.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2008 року, яке набрало законної сили, виділено в окреме володіння належних ОСОБА_4 3/5 часток із складу земельної ділянки по вул. Крупській,31 в м. Ромни, за варіантом користування земельною ділянкою, викладеному у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1764 від 30 листопада 2007 року, а саме: ОСОБА_4 земельну ділянку площею 611 кв.м.: під город 206 кв.м.; під окремий двір 263,5 кв.м. по точкам А,Б,В,Г,Д, в тому числі під частиною житлового будинку 67 кв.м.; під загальний двір 123 кв.м. (1/2 частина ділянки двора); під господарськими будівлями 18,5 кв.м. Виділено ОСОБА_3 земельну ділянку площею 407 кв.м.: під город 115 кв.м.; під окремий двір 145 кв.м. по точкам Е,Ж,Г,Д, в тому числі під частиною житлового будинку 67 кв.м.; під загальний двір 123 кв.м. (1/2 частина земельної ділянки); під господарськими будівлями 24 кв.м. Всього під загальний двір виділено 246 кв.м. (а.с.211-212).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції врахував всі факти, що входять до предмета доказування. Обставини, якими мотивовано рішення підтверджуються належними й допустимими доказами, яким суд дав оцінку з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, тому підстав для їх переоцінки колегія суддів не вбачає. Названі обставини доведено ОСОБА_4, тоді як ОСОБА_3 на порушення положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надала належних доказів на підтвердження своїх вимог.

Висновки суду по суті спору відповідають встановленим фактам. Суд дійшов цих висновків з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, на які послався в рішенні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому до уваги не приймаються з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.22 Земельного кодексу України (затвердженого законом Української РСР від 18 грудня 1990 року в редакції Закону України від 13 березня 1992 року), право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Статтею 30 цього ж Кодексу, зокрема, передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські будівлі та споруди до кількох власників, а також при переході права власності на частину будинку в разі неможливості поділу земельної ділянки між власниками без шкоди для її раціонального використання земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об'єктів.

Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.42 цього ж Кодексу, громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду.

Встановлено, що за життя ОСОБА_6 не оспорювала рішення Роменської міської ради народних депутатів Сумської області від 30 грудня 1993 року № 360 і належних доказів того, що розмір земельної ділянки на той час за документами із землеустрою становив 0,1080 га матеріали справи не містять.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 успадкувала після смерті матері ОСОБА_6 спадкове майно, яке складається саме з 2/5 частини житлового будинку, жилою площею 57,7 кв.м. з відповідними надвірними будівлями, розташованого по вул.Крупській, 31 у м. Ромни, на земельній ділянці, за документами БТІ, площею 1080 кв.м. (а.с.12).

Відповідно до ст. 184 Земельного кодексу України (в редакції чинній у період 2006-2007 р.р.), землеустрій передбачає: складання проектів відведення земельних ділянок; встановлення в натурі (на місцевості) меж земельних ділянок; розроблення іншої землевпорядної документації, пов'язаної з використанням та охороною земель.

Згідно ст. 185 цього ж Кодексу (в тій же редакції), землеустрій здійснюється суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, за рахунок коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим і місцевих бюджетів, а також коштів громадян та юридичних осіб.

Землеустрій здійснюється відповідно до закону.

З фотокопії технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: вул. Крупська, 31 в м. Ромни, за заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, складено акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі та передачі межових знаків на зберігання, який обидві підписали. В цій документації виконаній приватним підприємством «РомЗемПроект» № 00763 2006 року, зазначено, що загальна площа земельної ділянки складає 0,1018 га (а.с. 214-229).

Саме на підставі цієї технічної документації і було прийняте вищезгадане рішення Роменської міської ради від 30 травня 2007 року та видані сторонам вищезгадані державні акти на землю (а.с.28-31), згідно яких загальна площа земельної ділянки по вул. Крупської, 31 у м. Ромни становить 0,1018 га (1018 кв.м.), і протилежного позивачкою не доведено.

Той факт, що розмір вищезгаданої земельної ділянки становить 0,1018 га, встановлений рішенням Роменського міськрайонного суду від 23 квітня 2008 року, яке набрало законної сили, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у володінні земельною ділянкою та виділ в окреме володіння частини спільної земельної ділянки (а.с.211-212).

Матеріали тієї справи № 2-17/2008 були досліджені в судовому засіданні апеляційного суду і вони не містять документів із землеустрою про розмір земельної ділянки площею 0,1080 га.

Згадка про цей розмір у вищезазначеному рішенні суду, правильно розцінена судом першої інстанції у цій справі, як недолік рішення, який може бути виправлено в порядку ст. 219 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не мають юридичного значення, а тому не впливають на висновки суду по суті спору.

Ураховуючи викладене, колегія суддів також вважає, що відсутні порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.291, 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -