465/7684/15-ц
2/465/140/16
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
"08" лютого 2016 р. м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі
головуючого-судді - Мартинишин М.О.
при секретарі - Кметь Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ,
треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївні, Відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом.
Представник позивача подав заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення відкритого 26.01.2016 року Відділом державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції виконавчого провадження №49926438 на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни від 20.1.2015 №1180 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 боргу в сумі 122 134,30 грн., стверджуючи, що не вжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого у позивача законні права не будуть захищені.
Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаються на будь якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Згідно ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, у тому числі, накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчиняти певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.
Відповідно роз`яснень наданих у пункті 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.
Статтею 37 вказаного Закону передбачено обставини, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження, а статтею 38 - випадки, за наявності яких державний виконавець має право зупинити виконавче провадження.
У статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа (пункт 4); зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано таке право (пункт 6); зупинення судом реалізації арештованого майна (пункт 7).
При цьому, в силу положень статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" постанову про зупинення виконавчого провадження виносить державний виконавець.
Про подібні види забезпечення позову йдеться і у статті 152 ЦПК.
Тобто при застосуванні або Закону України «Про виконавче провадження», або статті 152 ЦПК наступають такі ж правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій по виконавчому провадженню.
Незважаючи на подібність положень, на думку суду, за своєю правовою природою зупинення виконавчого провадження та вжиття видів забезпечення позову за статтею 152 ЦПК різні, так як, по-перше, при застосуванні Закону України «Про виконавче провадження» проходить тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення, а при застосуванні ЦПК тимчасово втрачається правова сила того рішення, що було зупинено.
Також є суттєва різниця в тому, як проходить ця процедура: за Законом України «Про виконавче провадження» - це повноваження державного виконавця, яке може бути оскаржене до суду, за правилами ЦПК - це повноваження суду, яке може бути оскаржене в апеляційному порядку. При цьому суд не може зупинити виконавче провадження, так як це виключне повноваження державного виконавця.
Зупинення виконавчого провадження за Законом України «Про виконавче провадження» і зупинення виконання за правилами ЦПК (пункти 2, 5, 6 статті 152 ЦПК) - це різні правові інститути, які вчиняються в різних правових процедурах. Частина друга статті 152 ЦПК як відкритий перелік не дає підстав вважати зупинення виконавчого провадження видом забезпечення позову.
Суд може покласти на суб`єктів оскарження виконання лише тих обов`язків, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».
Отже, ЦПК України не надає право суду зупиняти виконавче провадження.
При цьому, суд вважає, що вибраний позивачем вид забезпечення позову не передбачений ст.152 ЦПК України.
Крім того, суд зазначає, що виконавче провадження в Україні здійснюють державні виконавці відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".
Таким чином, вирішення питань про наявність підстав для зупинення виконавчого провадження законодавцем віднесено до повноважень державних виконавців.
Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
За таких обставин, у суду відсутні законодавчо визначені підстави для забезпечення даного позову.
А відтак, у задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст.4, 151-154 Цивільного процесуального кодексу України,-
В задоволені заяви представника позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївні, Відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, або протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя: Мартинишин М.О.