Справа №521/5878/13-ц
Провадження №2/521/615/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третіх осіб: Телекомпанії ІА «Репортер» АТЗТ, ГУМВС України в Одеській області про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

30.07.2012 року до Малиновського районного суду міста ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи Телекомпанії ІА «Репортер» АТЗТ про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди. За клопотанням позивача від 11.10.2012 року до участі у справі в якості третьої особи залучено представника ГУМВС України в Одеській області. На обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що з січня 2006 року по квітень 2008 року він проходив службу у званні полковника міліції на посаді начальника науково-дослідного експертного криміналістичного центру при Головному управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, де також на посаді старшого інспектора проходила службу майор міліції ОСОБА_2, з якою у нього на підставі службових відносин наприкінці 2006 року та початку 2007 року склалися неприязні стосунки. Після звільнення з ГУМВС України, у березні 2011 року позивач став членом громадської правозахисної організації «Захист військовослужбовців». Позивач зазначав, що з 27 квітня по 02 серпня 2011 року він та інші члени організації виступали в рамках спец репортажу на телеканалі ІА «Репортер» АТЗТ щодо підсумки роботи їх організації з вивчення обставин порушення прав громадян, в тому числі і стосовно громадянки ОСОБА_2, однак оцінка її роботи не надавалась. Проте у своєму виступі у спец репортажу 17 серпня 2011 року на ІА «Репортер» АТЗТ відносно позивача громадянкою ОСОБА_2 була висловлена неправдива та недостовірна інформація, яку він процитував дослівно мовою оригіналу, а саме: «Вопрос, что о недостоверности начисления денежного обеспечения, правильности его начисления поднимались профсоюзом, председателем которого была я. Сотрудники неоднократно обращались с заявлениями, данные вопросы мы рассматривали на профсоюзных собраниях. ОСОБА_3 боялся, что мной будут таки выявлены факты неправильного начисления денежного обеспечения, ведения двойной бухгалтерии, значит, он решил просто избавиться от меня физически. Согласно исследований токсилогических, в моем организме было обнаружено более чем в 23 раза больше нормы содержания свинца. Главным специалистом НИЭКЦ на тот момент ОСОБА_4, значит, были взяты смывы с моего рабочего места и согласно проведенных исследований токсилогической лабораторией установлено, что более 1 000 микрограмм на литр при норме 16 микрограмм на литр свинца обнаружено в ящике рабочего стола, далее следует стул, сейф. Материалы за фактом отравления в отношении меня приобщены к материалам уголовного дела № 49-2326 и обстоятельства данного преступления проверяются в ходе расследования уголовного дела. Согласно официального ответа прокуратуры Одесской области указано: «В разі встановлення осіб, причетних до скоєння ОСОБА_5 злочину, слідчим буде прийнято відповідне рішення згідно КПК України, а також в ході слідства буде перевірено законність його звільнення з ОВС». Позивач стверджує, що вищевказана інформація є неправдивою, не відповідає дійсності, принижує та порочить його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки його причетність до отруєння громадянки ОСОБА_2, і неправильного нарахування їй виплат та грошових коштів не була встановлена у процесі розслідування кримінальної справи № 49-2326, яка закрита за відсутністю і його діях складу злочину. Вважав, що виступ ОСОБА_2 на телебаченні переслідував мету сформувати у чисельній аудиторії телеглядачів Одеської області думку про нього, як порушника норм суспільної моралі та злочинця, що спричинило його душевні страждання, нанесено психічну травму внаслідок підірваного авторитету громадянина, колишнього керівника і працівника правоохоронного органу, громадського правозахисника, тобто спричинена значна моральна шкода, яку він оцінив у розмірі 50 000 гривень.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано відомості, які двічі розповсюджені ОСОБА_2 17 серпня 2011 року через засоби масової інформації ІА «Репортер» АТЗТ Одеського телебачення в спеціальному репортажі відносно ОСОБА_1, такими, що не відповідають дійсності. Зобов'язано ОСОБА_2 спростувати відомості, які двічі нею розповсюджені 17 серпня 2011 року через засоби масової інформації ІА «Репортер» АТЗТ Одеського телебачення в спеціальному репортажі відносно ОСОБА_1, у тому же засобі масової інформації на ІА «Репортер» АТЗТ Одеського телебачення. Заборонено ОСОБА_2 розповсюджувати відомості, які двічі нею розповсюджені 17 серпня 2011 року через засоби масової інформації ІА «Репортер» АТЗТ Одеського телебачення в спеціальному репортажі відносно ОСОБА_1, у майбутньому у будь яких установах, організаціях, підприємствах будь-якої форми власності. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30 000 (тридцять тисяч) гривен моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 500 (пятсот) гривен. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11.02.2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2014 року в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 30000 грн. змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 3000 гривень. У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 Романовиса до ОСОБА_2 про заборону розповсюджувати відомості, які двічі розповсюджені ОСОБА_2 17 серпня 2011 року через засоби масової інформації ІА «Репортер» АТЗТ Одеського телебачення у спеціальному репортажі відносно ОСОБА_1, у майбутньому у будь яких установах, організаціях, підприємствах будь-якої форми власності - відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2014 року залишено без змін.

Ухвалою суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2015 року, касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2014 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Малиновського районного суду міста ОСОБА_5 від 28 липня 2015 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третіх осіб: Телекомпанії ІА «Репортер» АТЗТ, ГУМВС України в Одеській області про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, судове засідання призначене до розгляду на 28 вересня 2015 року на 11 годину 30 хвилин. Всі особи, що залучені до участі даної справи повідомлені про день, час та місце судового засідання. В судове засідання 28 вересня 2015 року позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за місцем реєстрації, вказаному у матеріалах цивільної справи. Судове засідання відкладене на 17.11.2015 року на 11 годину 30 хвилин. 16 листопада 2015 року до канцелярії Малиновського районного суду міста ОСОБА_5 надійшло клопотання ОСОБА_1, в якому вказується, що наприкінці вересня 2015року йому у телефонному звязку секретар суду зателефонувала та повідомила, що засідання по цивільній справі за його позовом до відповідачки громадянки ОСОБА_2 призначене судом на 11 годину 30 хвилин 17 листопада 2015 року. У звязку з тим, що він вибуває у відрядження повязане зі службовими обставинами і великою завантаженістю та тривалим виїздом за межі міста ОСОБА_5 на великий термін, просить перенести судове засідання на термін на трьох місяців. У судовому засіданні 17.11.2015 року ОСОБА_2 звернула увагу суду, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, заявляючи клопотання про відкладення розгляду справи на три місяці, не надав суду жодного документу для підтвердження виїзду за межі міста, а відкладення справи на такий тривалий час порушує строки розгляду будь-якої категорії справ, і вона як сумлінний учасник процесу, категорично проти призначення судом судових засідань з порушенням строків розгляду даної цивільної справи, тому що це приводить до невиправданої тяганини судового процесу і як наслідок веде до порушення її прав. Судові засідання призначалися ще тричі, а саме на 10:00 годину 18.12.2015 року, на 15:30 годину на 12 січня 2016 року, на 14:00 годину 18 лютого 2016 року. У зазначені судові засідання позивач ОСОБА_7 не зявлявся, про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації. Про те в матеріалах справи є наявною інформація з поштового відділення, яка свідчить, що позивач за отриманням поштової кореспонденції не зявляється. Згідно доповідної записки секретаря судового засідання, повідомити позивача про час та місце розгляду справи у телефонному режимі за номером телефону, що вказаний у матеріалах справи, не уявляється можливим, так як абонент за вказаним номером не відповідає. 12 січня 2016 року за вихідним номером 286 с-24 ОСОБА_7 за адресою місця реєстрації надіслано листа з розясненням вимог статті 158 ч.2 ЦПК України, з розясненням права позивача заявити клопотання про розгляд справ у його відсутності.

У судовому засіданні 18 лютого 2016 року ОСОБА_2 знов звернула увагу на неправомірну процесуальну поведінку позивача по справі ОСОБА_1 та наполягала на розгляді справи у його відсутності.

Цивільно-процесуальне законодавство України наділило осіб, що приймають участь у справі великим спектром процесуальних прав передбачених як статтею 27 ЦПК України тік статтею 31 ЦПК України. Разом з тим у відповідності до частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Судом враховується, що ні позивач, ні його представники не цікавилися призначенням та розглядом справи, порушеної за їхнім позовом, тому за таких обставинах, суд вважає причини неявки позивача в судові засідання неповажними та розцінює це, як зловживання останнім своїми процесуальними правами.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Керуючись ч.3 ст.169, п.3 ч.1, ч.2 ст.207 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участі третіх осіб: Телекомпанії ІА «Репортер» АТЗТ, ГУМВС України в Одеській області про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд міста ОСОБА_5 протягом пяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: