Справа № 265/7650/15-ц
Провадження № 2/265/302/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 лютого 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О.В.,

за участю секретаря Бабенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом.

В обґрунтування вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору б/н від 18 червня 2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Приєднавшись до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачка погодилась, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку та в будь-який момент може бути змінений (зменшений або збільшений) банком. Підписання договору є прямою та безумовною згодою позичальника про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складають між нею та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У звязку з порушеннями відповідачкою зобовязань за кредитним договором, остання має заборгованість, яка станом на 30 вересня 2015 року становить 17786,54 гривень та складається з наступного: 5895,06 гривень заборгованість з кредитом, 9172,77 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 1395,54 гривень заборгованість за пенею та комісією. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідачці нараховані штрафи 500 гривень - фіксована частина, 823,17 гривень - процентна складова. На підставі викладеного, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача, а також судові витрати в сумі 1218 гривень.

До позовної заяви додане клопотання, в якому представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 просить розглядати справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначає, що всі необхідні докази є в матеріалах справи. Клопотання та заяви з боку ПАТ КБ «Приватбанк» відсутні. Проти заочного рішення не заперечує.

Відповідачу судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою її проживання, однак адресат до поштового відділення для отримання кореспонденції не прибула, конверт був повернутий на адресу суду за закінченням строку зберігання.

За наведених обставин, суд, зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та дійшов наступних висновків.

Згідно ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

За правилами ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Судом встановлено, що 18 червня 2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначено, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між нею та Банком договір про надання банківських послуг (ас. 4).

Проте у анкеті-заяві відсутні дані, що позичальник отримав Пам'ятку клієнта, що містить основні умови обслуговування та кредитування, а також Тарифи, на які посилається позивач.

В матеріалах справи відсутні Пам'ятка клієнта, та докази на підтвердження того, що підписуючи заяву-анкету, відповідач мала на увазі саме Умови і Правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06 березня 2010 року, та Тарифи, на які посилається позивач, та отримала їх.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку позичальник просила оформити платіжну картку кредитка «Універсальна», проте матеріали справи не містять даних про те, що позивачем був відкритий картковий рахунок відповідачу, видана відповідна картка, яка отримана відповідачем, а також копія цієї картки. Доказів на підтвердження встановлення кредитного ліміту саме в сумі 6000 гривень, матеріали справи не містять.

Позивач пред'явив вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 18 червня 2011 року без номеру, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, яка станом на 30 вересня 2015 року становить 17786,54 гривень, а також відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг штрафи 500 гривень - фіксована частина, 823,17 гривень - процентна складова.

До анкети-заяви позивач додав Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», проте зазначену довідку суд не вважає підтвердженням укладеного з відповідачем договору без номеру, оскільки у довідці зазначено конкретний номер договору та інший тип картки, ніж той, про який йдеться у анкеті-заяві ОСОБА_1

Крім того, додані до позову Умови та Правила надання банківських послуг у ПриватБанку, на які позивач посилається як на доведення укладення між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 договору про надання банківських послуг, не містять підпису останньої.

Проте враховуючи, що за умовами анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, договір про надання банківських послуг між Банком та Позичальником складається з даної заяви разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, суд приходить до переконання, що всі складові договору мають бути підписані позичальником.

Наданий банком розрахунок належним чином не оформлений, так як не містить прізвища та підпису посадової особи, яка має право складати такий розрахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач додав до позову клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому зазначив, що всі необхідні докази є в матеріалах справи, отже суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів, та оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд не знаходить достатніх доказів, які б підтверджували, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, погодилась саме на ті Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, про які йдеться у позові, та не вбачає правових підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту від 18 червня 2011 року відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя