Справа № 130/2974/15-ц Провадження № 22-ц/772/674/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 55Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого судді ІванюкаМ.В, суддів КопаничукС.Г. та ОСОБА_2, з участю секретаря ТопольськоїВ.О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Жмеринського міськрайонного суду від 13 січня 2016р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного закладу «Відділкова лікарня станції Жмеринка ПЗЗ» про стягнення недорахованої заробітної плати, --

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2015р. ОСОБА_3. звернувся в суд з позовом до державного закладу «Відділкова лікарня станції Жмеринка ПЗЗ» та державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця» про стягнення недорахованої заробітної плати. Зазначив, що з квітня 2000 року він, працюючи на посаді лікаря-отоларинголога поліклінічного відділення, здійснює виключно амбулаторний прийом хворих і відповідно до положень постанови Ради Народних Комісарів СРСР №2499 від 11.12.1940р. «Про тривалість робочого часу для медичних працівників» (була чинною до 2006р), а згодом і на підставі Наказу Міністерства Охорони здоровя України №319 від 25.05.2006р. «Про затвердження норм робочого часу для працівників закладів та установ охорони здоровя» йому мав бути встановлений 33-годинний робочий тиждень. Всупереч цьому тривалість робочого тижня позивача становить 38,5 годин. Тобто, починаючи з квітня 2000 року ОСОБА_3. щотижня працював понад норму протягом 5,5 годин, що складає 14,28% загальної тривалості робочого часу. У звязку з цим вважає, що за вказаний період йому безпідставно не була дорахована заробітна плата на 14,28%.

Оскільки протягом 2000 2015р.р. ОСОБА_3. отримав заробітну плату в загальній сумі 153739грн.09коп, то він вважає, що за вказаний період мав би отримати 153739грн.09коп + 14,28% = 175693,95грн. Різниця складає 21954грн.06коп. Вказану різницю просив стягнути на його користь з державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця».

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 13.01.2016р. провадження за позовом ОСОБА_3. до державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця» було закрито, так як мала місце його відмова від позову до вказаного відповідача.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 13 січня 2016р. у задоволенні позову ОСОБА_3. до Державного закладу «Відділкова лікарня станції Жмеринка ПЗЗ» було відмовлено.

ОСОБА_3. у своїй апеляційній скарзі просить дане рішення скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вважає, що при ухваленні рішення суд належним чином не взяв до уваги доводи, наведені ним в обгрунтування заявлених вимог, порушив норми процесуального права і невірно застосував норми матеріального права.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3. і його представник ОСОБА_4. підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник державного закладу «Відділкова лікарня станції Жмеринка Південно-Західної залізниці» - ОСОБА_5. просить відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Вислухавши зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог, заперечень і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав :

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що згідно п.1.2 Наказу Міністра Охорони здоровя №319 від 25.05.2006р. 33-годинний робочий тиждень встановлюється для лікарів, зайнятих виключно амбулаторним прийомом хворих. А лікарю-отоларингологу поліклінічного відділення ОСОБА_3. встановлено 38,5 годинний робочий тиждень у відповідності до п.1.1. зазначеного наказу, оскільки він відповідно до посадової інструкції, затвердженої головним лікарем 22.07.2014р, крім амбулаторного прийому хворих також виконує інші обовязки щодо :

-здійснення профілактичних заходів виявлення, лікування та диспансерного спостереження за хворими з ЛОР-патологіями;

-проведення аналізу захворюваності та тимчасової непрацездатності і контроль за своєчасністю виконання діагностичних та лікувальних процедур хворим, які перебувають на лікуванні;

-надання консультативної допомоги хворим;

-своєчасне направлення хворих при наявності показань на МСЕК;

-проведення експертизи з тимчасової непрацездатності з виданням лікарняних листів;

-відповідно до наказів по лікарняному закладу виконання функції члена ЛЕК;

-прийняття участі у проведенні згідно наявних наказів щоденних та періодичних профілактичних медичних оглядів, необхідних для безпеки руху на залізничному транспорті (а.с.26,27).

Це ж вбачається з посадової інструкції на а.с.157-159.

Тобто, суд обгрунтовано вважав, що позивачу не міг бути визначений 33-годинний робочий тиждень у відповідності до п.1.2 Наказу Міністра Охорони здоровя №319 від 25.05.2006р, оскільки не встановлено, що він протягом вказаного періоду часу здійснював виключно амбулаторний прийом хворих. Навпаки, встановлено, що він також виконував іншу роботу, передбачену посадовою інструкцією. Тому йому згідно п.1.1 вказаного Наказу було визначено 38,5-годинний робочий тиждень (а.с.16).

Колегія суддів не бере до уваги посилання апеляційної скарги на те, що суд не дав належної оцінки доводам позивача про те, що він з 2000 року займається виключно амбулаторним прийомом хворих, а такою діяльністю як профілактичні огляди та диспансеризація населення, займається не щоденно. Адже в разі, якщо позивач такі функції виконує (нехай навіть не щоденно), то не може бути мови про те, що він займається виключно лише амбулаторним прийомом хворих.

З цих же підстав колегія суддів не бере до уваги посилання заявника на те, що наказом Міністерства Охорони здоровя України №319 від 25.05.2006р. «Про затвердження норм робочого часу для працівників закладів та установ охорони здоровя» не передбачена участь у роботі комісії ЛЕК, до якої він періодично притягується згідно з наказами по медичному закладу (ОСОБА_3. вважає, що робота в комісії це лише додаткове навантаження). Адже обовязок брати участь у роботі такої комісії передбачено його посадовою інструкцією і ця робота оплачувана. В разі незгоди виконувати вказану роботу позивач не був позбавлений права оспорити дане положення інструкції у встановленому законом порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни рішення не вбачається.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.209, 218, 303, 304, 305ч.2, 307ч.1п.1, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, --

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду від 13 січня 2016р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :