Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2016 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, заінтересовані особи Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ, стягувач) звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Рябець В.А. з вимогами про визнання дій щодо винесення постанови ВП №48733973 від 01.09.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірною, скасування вказаної постанови та зобов'язання відкрити виконавче провадження.

В обґрунтування скарги стягувач зазначив, що 01.09.2015 року постановою Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 755/3839/13-ц, виданим Дніпровським районним судом м. Києва 25.07.2014 року стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ заборгованості в сумі 26377,00 грн. Постанову вмотивовано відсутністю у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника.

Стягувач не погоджується з постановою державного виконавця, посилаючись на ту обставину, що Закон України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при виконанні виконавчих дій отримувати безоплатно будь яку інформацію, у тому числі конфіденційну. У зв'язку з тим, що вказана інформація відноситься до категорії конфіденційної, МТСБУ не володіє інформацією про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, а тому, вказану інформацію не було подано в додатках до позовної заяви. Оскільки вказану інформацію не було надано суду вона не була зазначена у виконавчому листі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13.02.2015 р., МТСБУ відмовлено у внесенні інформації про ідентифікаційний номер боржника до виконавчого листа.

Представник скаржника в судове засідання не з»явився, проте до суду подав заяву про розгляд скарги без участі представника МТСБУ, вимоги скарги підтримав у повному обсязі.

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Рябець В.А. в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням з відміткою «вручено за довіреністю», про причини своєї неявки суд не повідомила, пояснень з приводу скарги не надала.

З урахуванням викладеного, суд розглядає дану скаргу у відсутність вказаних осіб відповідно до ч. 1 ст. 386 ЦПК України, оскільки скарга на дії державного виконавця розглядається у десятиденний строк та їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Уважно дослідивши матеріали справи за скаргою, суд дійшов до наступного висновку.

Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Рябець В.А. від 01.09.2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Дніпровським районним судом м. Києва 25.07.2014 року стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ заборгованості в розмірі 26377,00 грн. (а.с.4,6).

Зазначена постанова державного виконавця обґрунтована тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме - у ньому не зазначено ідентифікаційний код боржника.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Законом України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчим провадженням є сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.ст. 6, 11 вищевказаного Закону на державного виконавця покладено обов'язок використовувати надані йому права відповідно до закону, не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Разом з тим, слід зазначити, що на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно» було доповнено п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавчий документ повинен містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Отже, застосування державним виконавцем п. 6 ст. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» є неправомірним та безпідставним. В зв'язку з цим, постанова державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві про відмову у відкритті виконавчого провадження від 01 вересня 2015 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Аналогічна позиція щодо неправомірності відмови у відкритті виконавчого провадження викладена в Постанові Верховного суду України від 21.05.2014р. в справі №6-45цс14

Таким чином, державний виконавець з метою захисту прав стягувача та перевірки наданої йому стягувачем інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника мав можливість самостійно звернутися до відповідного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (реєстраційний номер облікової картки платника податків). При цьому слід врахувати, що стороною виконавчого провадження в заяві про відкриття виконавчого провадження було надано інформацію про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, що не використано державним виконавцем.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Рябець В.А. неправомірними і такими, що порушують права стягувача МТСБУ на своєчасне виконання рішення суду.

Порушені права стягувача підлягають захисту шляхом скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Щодо вимоги стягувача про зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, то суд приходить до висновку про часткове її задоволення у зв'язку із тим, що вирішення питання про прийняття виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження згідно вимог Закону, належить до виключної компетенції держаного виконавця, а тому в цій частині суд вважає за необхідне зобов'язати державного виконавця у встановленому законодавством порядку розглянути питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 755/3839/13-ц, виданим Дніпровським районним судом м. Києва 25.07.2014 року.

За таких обставин скарга підлягає частковому задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до статті 388 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 6, 11, 20, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, заінтересовані особи Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Рябець В.А., щодо винесення постанови ВП №48733973 від 01.09.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження - неправомірними.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва ВП №48733973 від 01.09.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Зобов'язати старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Рябець В.А. у встановленому законодавством порядку розглянути питання про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 755/3839/13-ц, виданим Дніпровським районним судом м. Києва 25.07.2014 року.

В задоволенні решти вимог за скаргою - відмовити.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві судовий збір в сумі 551,20 грн. в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я