АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 650/1144/15-ц Головуючий в І інстанції Коваль В.О.
Номер провадження №22 -ц/791/592/16-ц Доповідач Фурман Т.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Фурман Т.Г.,

суддів: Пузанової Л.В.

Чиркової К.Г.

секретар Гуров Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, обґрунтовуючи вимоги тим, що на підставі договору оренди землі, укладеного 09.06.2009 року він передав відповідачу в оренду належну йому на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 10,51 га, розташовану на території Новокам?янської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на до 15 років з моменту реєстрації договору зі сплатою до 01 грудня кожного року орендної плати у розмірі 3,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексації, за кожен рік оренди

Відповідно до Постанови КМУ від 31 жовтня 2011 року №1185 «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» з 01.01.2012 року до ріллі додатково застосовується коефіцієнт - 1,756.

Вартість земельної ділянки відповідно до довідки від 15.09.2014 року №02-09/2568, наданої відділом Держземагенства у Великоолександрівському районі Херсонської області становить за 2011 рік - 128 486,46 грн., за 2012-2014 роки - 225 622, 23 грн.

Посилаючись на те, що за 2012-2014 роки орендна плата виплачувалась йому без врахування зростання вартості землі та з порушенням умов щодо своєчасності виплати орендної плати, строки якої встановлено в п. 11 договору, позивач просив суд, з уточненням позовних вимог, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» на свою користь заборгованість з орендної плати в розмірі 7431 грн., а також пеню за несвоєчасне внесення орендної плати, передбачену п. 14 договору, за 2014 рік.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» на користь ОСОБА_2 7431 грн. заборгованості по виплаті орендної плати за 2012-2014 роки, 2132,67 грн. пені за 2014 рік та 487,20 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на незаконність судового рішення, постановленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду щодо наявності підстав для задоволення заявлених вимог не відповідають обставинам справи та нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» (далі - ТОВ «СГ «Злато Таврії») 09 червня 2009 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 10, 51 га, розташованої на території Новокам?янської сільської ради В. Олександрійського району Херсонської області.

За умовами договору, який зареєстровано в установленому законом порядку 05.10.2009 року ОСОБА_2 передав, а ТОВ «СГ «Злато Таврії» прийняло в строкове, платне користування належну орендодавцю на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком до 15 років з моменту реєстрації договору оренди до 31 грудня 2023 року ( п. 8 Договору).

За кожен рік користування вказаною в договорі земельною ділянкою орендар зобов'язався сплачувати орендодавцю орендну плату, яка встановлена сторонами у розмірі 3,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексу інфляції, за кожен рік оренди ( п. 9Договору).

Відповідно до п. 10 Договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації.

Згідно п. 11 Договору орендар сплачує орендну плату протягом дії договору до 01 грудня кожного року, а в останній рік оренди - до закінчення терміну дії договору.

Умовами договору оренди землі (п. 13) сторони передбачили перегляд розміру орендної плати кожні три роки, у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; змір розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом.

Згідно п. 14 договору у разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,30 % від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 36 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Протягом дії договору оренди землі та на час виникнення спірних правовідносин розмір орендної плати сторони не переглядали.

Позивач вважає, що розмір орендної плати за 2012-2014 роки повинен бути збільшеним та визначатися у відповідності до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, якою встановлено, що при визначенні нормативної грошової оцінки земель до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 року (з урахуванням індексації) застосовується коефіцієнт - 1,756.

Відповідач проти виплати орендної плати у такому розмірі заперечує і вважає, що розрахунок з позивачем за спірний період проведений відповідно до умов договору. Строки виплати орендної плати не порушені.

Згідно ст. 792 ЦК України, ст. 93 ЗК України та ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов'язується за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у період з 2012-2014 роки відповідач продовжував сплачувати орендну плату на рівні 2010-2011 років, незважаючи на те, що розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки збільшився, у зв'язку з чим збільшилась і орендна плата.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населеного пункту, проводиться не рідше одного разу на 5-7 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Згідно ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Розробниками документації із землеустрою є: юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

З 2009 року на земельну ділянку, що орендується, технічна документація з нормативної грошової оцінки не виготовлялась, а наданий відділом Держземагенства у Великоолександрівському районі Херсонської області лист від 15.09.2014 року не може бути доказом збільшення вартості земельної ділянки, оскільки останній не наділений повноваженнями без відповідної технічної документації визначати вартість землі.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про плату за землю» грошова оцінка земельної ділянки щороку за станом на 1 січня уточнюється на коефіцієнт індексації, порядок проведення якої затверджується Кабінетом Міністрів України.

Станом на 9 червня 2009 року нормативна грошова оцінка вищезазначеної земельної ділянки становить 121 339,40 грн.

Методикою нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213 із змінами, внесеними згідно постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2011 року №1185 „ Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів" передбачено, що при визначенні нормативної грошової оцінки земель до показників нормативної грошової оцінки ріллі, проведеної станом на 1 липня 1995 року ( з урахуванням індексації) застосовується коефіцієнт - 1,756.

Визначаючи розмір заборгованості, суд першої інстанції, з огляду на необхідність застосування з 2012 року до нормативної грошової оцінки земельної ділянки коефіцієнту 1,756, не врахував, що в договорі, який в силу ст. 629 ЦК України є обов'язковим, сторони обумовили орендну плату у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням індексу інфляції, і посилання на застосування до визначення розміру орендної плати коефіцієнту 1, 756, зазначений в постанові КМУ № 1185 від 31.10.2011 року «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів», укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки не містить.

Крім того, індекс інфляції і коефіцієнт індексації нормативно-грошової оцінки не є тотожними поняттями, їх визначення регулюється різними нормативно-правовими актами, індекс інфляції визначається Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282 від 03.07.1991 року та розраховується Державним комітетом статистики України, а коефіцієнт індексації нормативно-грошової оцінки 1,756 визначається Постановою КМУ №213 від 23.03.1995 року зі змінами від 31.10.2011 року № 1185, якою затверджено Методику нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, тому посилання позивача, що при розрахунку орендної плати мав застосовуватись вказаний коефіцієнт індексації нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, як індекс інфляції, при визначенні орендної плати за земельну ділянку, є необґрунтованими, оскільки коефіцієнт індексації 1, 756 не є тим індексом інфляції, за яким проводиться обчислення розміру орендної плати за землю, передбаченим умовами договорів оренди земельної ділянки.

Умовами договору оренди земельної ділянки від 09.06.2009 року передбачено обчислення орендної плати за землю з урахуванням саме індексу інфляції, з тієї нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка зазначена у договорі, ніяких змін з приводу застосування коефіцієнта нормативно-грошової оцінки при обчисленні орендної плати в договір не вносилось.

Відсутні такою правові підстави для стягнення з товариства пені за несвоєчасне внесення орендної плат у строки, визначені договором, оскільки такі доводи позивача спростовані товариством наданими під час розгляду справи доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення орендарем діючого законодавства щодо розміру орендної плати нарахованої та сплаченої орендарем за спірний період часу та обґрунтованість заявлених вимог, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» задовольнити.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24 грудня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Злато Таврії» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою - відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Т.Г. Фурман

Судді: Л.В. Пузанова

К.Г. Чиркова