Справа № 1715/1321/12
У Х В А Л А

10 лютого 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Діонісьєва Н.М.

при секретарі Краглевич Ю,О.

з участю прокурора Фідря О.В.

представника третьої особи ТзОВ «Арка Надії» - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за заявою прокурора Дзержинського району міста Харкова в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві, товариство з обмеженою відповідальністю «Арка Надії» про скасування рішення третейського суду при товарній біржі «Західноукраїнська» ,

В С Т А Н О В И В :

Звернувшись в жовтні 2011 року до суду із заявою про скасування рішення третейського суду, прокурор, виступаючи в інтересах держави в особі Київської міської ради, просить скасувати рішення третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" (33028, м.Рівне, вул.В.Чорновола, буд.13), ухвалене 25 жовтня 2008 року в справі №04/7/08 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма-НІКА" до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Як підставу для оскарження і скасування рішення прокурор вказує на те, що третейський суд , вирішуючи питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі, а саме - Київської міської ради, яка має повноваження на розпорядження землями, що знаходяться в комунальній власності міста Києва, а також інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, яка надає дозволи на будівництво та здійснює державний контроль за плануванням, забудовою і використанням території.

Так, оскаржуваним рішенням за позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма-НІКА", місцезнаходження якого на той час було зареєстроване за адресою: 01001, м.Київ, Володимирський Узвіз, буд.2, літ."Е", було визнане право власності на реконструйоване, з переплануванням та добудовою, нежитлове приміщення загальною площею 407,8 квадратних метра, розташоване за адресою: м.Київ, Володимирський Узвіз, буд.2, літ."Е".

Проте, як стверджує прокурор, ТОВ "Фірма-НІКА" фактично здійснило самочинне будівництво вказаного об'єкта нерухомого майна, а тому не набуло права власності на нього, оскільки, в силу положень ст.ст.331, 376 ЦК України, право власності на таке майно виникає з моменту прийняття його в експлуатацію і проведення державної реєстрації, чого здійснено не було.

В судовому засіданні прокурор заяву підтримала та пояснила, що Рівненським міським судом та апеляційним судом Рівненської області заяву прокурора Дзержинського району м. Харкова розглянуто та задоволено, рішення третейського суду при товарній біржі «Західноукраїнська» від 25.10.2008 у справі за позовом ТОВ «Арка Надії» до ОСОБА_2 про визнання права власності на об'єкт нерухомості скасоване.

Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.09.2015 рішення судів скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Підставами такого рішення суду є можливе порушення процесуальних строків, недостатність доказів щодо збільшення площі забудови за рахунок земель територіальної громади, законності будівництва, та інше.

Однак, відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Наявність умов, з якими законодавець пов'язує можливість захисту права власності, відповідно до приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України, покладається на особу, яка пред'являє відповідні вимоги.

ОСОБА_2 не мав ніяких прав на приміщення 407,8 м2 по вул. Володимирський узвіз, 2Е в м. Києві.

Вказані при розгляді третейським судом обставини беззаперечно вказують на те, що між сторонами фактично не існувало спору про право власності на весь будинок. Водночас, судом не дано належної правової оцінки вказаним фактам та зазначено інші підстави розгляду третейським судом цієї справи.

Крім того, на час прийняття рішення третейським судом діяли вимоги ст. 51 Закону України «Про третейські суди», зокрема, рішення третейського суду могло бути оскаржене та скасоване, якщо справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Як передбачено п.6 ч.І ст.6 Закону України «Про третейські суди» (в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, державна установа чи організація, казенне підприємство.

Невірним є також посилання суду на законність введення в експлуатацію спірного приміщення 14.12.2009 ДП «Укражитлосервіс».

Так, відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій» (який був чинний та діяв на момент здійснення самовільного будівництва), фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування на земельній ділянці, що належать їм на праві власності чи користування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, дозвіл на будівництво об'єкта містобудування.

За правилами ч.4 вказаної статті Закону, в разі прийняття сільською, селищною чи міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності для розміщення об'єктів містобудування в порядку, визначеному земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво цього об'єкту.

Як визначено ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності, на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Крім того, суд не звернув увагу на ч. 2 ст. 331 ЦК України, згідно якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

ТОВ «Фірма-Ніка» фактично здійснило самочинне будівництво вказаного об'єкта нерухомого майна, а тому не набуло права власності на нього, оскільки, в силу положень ст.ст.331, 376 ЦК України, право власності на таке майно виникає з моменту прийняття його в експлуатацію І проведення державної реєстрації, чого здійснено не було.

Однак, реєстрація в ДП «Укржитлосервіс» відбулась після прийняття незаконного рішення третейським судом, яке і є предметом розгляду.

Київській міській раді стало відомо про осорюване рішення третейського суду 17.11.2011, коли до Департаменту надійшла ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2011 про відкриття провадження у справі та призначення на 22.11.2011 розгляду справи за позовом прокурора Дзержинського району міста Харкова про скасування рішення третейського суду при товарній біржі «Західноукраїнська» від 25.10.2008 у справі № 04/7/08.

Таким чином, жодні процесуальні строки щодо оскарження рішення третейського суду не порушені.

Крім того, відповідно до ч. З ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Посилання сторони на сплив позовної давності в процесі касаційного перегляду судового рішення не вважається такою заявою. У суді апеляційної інстанції заявити про сплив позовної давності може сторона у спорі, яка доведе неможливість подання відповідної заяви в суді першої інстанції.

Заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою, крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності, а також, відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, суд за своєї ініціативи не може розглядати питання позовної давності, а лише за заявою сторони у спорі.

Просить заяву прокурора Дзержинського району м.Харківа про скасування рішення третейського суду задовільнити, рішення від 25.10.2008 у справі № 04/7/08 скасувати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та день судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином. Сторони в судовому засіданні не заперечують проти розгляду заяви прокурора у відсутності відповідача ОСОБА_2

Київська міська рада, в чиїй особі в інтересах держави звертався до суду прокурор, надіслала письмові пояснення, в яких вказала, що за даними міського земельного кадастру земельна ділянка за адресою: Володимирський узвіз, 2 Е не обліковується. В міському земельному кадастрі зареєстровано клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Арка Надії» від 23.11.2011 № К-19348 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,12 га на Володимирському узвозі, 2 (літ. Е) у Печерському районі м. Києва в оренду на 50 років для експлуатації та обслуговування нежилого приміщення. За результатами розгляду зазначеного клопотання Київською міською радою було прийнято рішення від 26.01.2012 року «Про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Арка Надії» на Володимирському узвозі, 2 (літ. Е) у Печерському районі м. Києва для експлуатації та обслуговування нежитлового приміщення під розміщення закладу громадського харчування, розважального та спортивно-оздоровчого комплексу».

Від Департаменту комунальної власності м.Києва надійшли на адресу Рівненського міського суду письмові пояснення, з яких вбачається, що Департамент в порядку, встановленому розпорядженням Київського міського голови від 17.11.2011 №225 та на виконання відповідних доручень заступника міського голови - секретаря Київської міської ради забезпечує представництво інтересів ради у цивільній справі за заявою прокурора Дзержинського району міста Харкова в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, товариство з обмеженою відповідальністю «Арка Надії» про скасування рішення третейського суду при товарній біржі «Західноукраїнська» від 25 жовтня 2008 року. Щодо того, з якого часу їм стало відомо про рішення третейського суду зазначають, що 17.11.2011 до Департаменту надійшла ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2011 про відкриття провадження у справі та призначення на 22.11.2011 розгляду справи за позовом прокурора Дзержинського району міста Харкова про скасування рішення третейського суду при товарній біржі «Західноукраїнська» від 25.10.2008 у справі №04/7/08, учасники третейського розгляду: позивач ТОВ «Фірма Ніка», відповідач ОСОБА_2

Представник Інспекції державно-будівельного контролю у м.Києві в судове засідання не з'явився, про час та день судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином.

Представник третьої особи ТзОВ «Арка Надії» в судовому засіданні пояснив, що Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) в листі № 062/02/07 -14358 від 29.1.2.2015 року заявив про те, що йому стало відомо про рішення третейського суду тільки 17.11.2011, коли до Департаменту надійшла ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2011 про відкриття провадження у справі за позовом прокурора Дзержинського району міста Харкова про скасування рішення третейського суду при товарній біржі «Західноукраїнська» від 25.10.2008 у справі №04/7/08.

Такі доводи не засновані на діючому законодавстві і суперечать позиції Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних І кримінальних справ, викладенні колегією суддів в Ухвалі від 30.09.15 року: «у справі, що переглядається, прокуратурою подано заяву в інтересах держави в особі Київської міської ради, яка повинна була дізнатися про прийняте третейським судом рішення з часу державної реєстрації права власності на нежиле приміщення загальною площею 407,80 кв.м - 09 листопада 2010 року (а.с. 20)»,

Таким чином, дата, що має саме процесуальне значення в справі, вже установлена компетентним судом - це 09 листопада 2010 року. Тому подальші з'ясування, питання між прокуратурою та Департаментом, щодо того, коли Департамент дізнався про рішення третейського суду - приватне питання взаємовідносин прокуратури і Департаменту, і не має жодного процесуального відношення до справи.

Доводи Департаменту щодо відсутності повноважень у органів місцевого самоврядування щодо реєстрації нерухомого майна на 09 листопада 2010 року безпідставні. Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що провадило реєстрацію спірного нерухомого майна, є комунальним підприємством, заснованим на комунальної власності територіальної громади м. Києва і підпорядкованим Київській міській державній адміністрації. Підрозділи КМДА для того і створені, щоб КМДА своєчасно і належним чином мало інформацію щодо об'єктів, які пов'язані з інтересами КМДА.

Враховуючи вищевикладене, а також позицію Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних, і кримінальних справ в Ухвалі від ЗО вересня 2015 року у справі № 1715/1321/12, вважає, що в задоволенні Заяви про скасування рішення третейського суду при товарній біржі «Західноукраїнська» від 25.10.2008 у справі № 04/7/08 прокурору Дзержинського району міста Харкова має бути відмовлено в повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора, представника третьої особи ТзОВ «Арка Надії», дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази та оцінивши їх, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви прокурора слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що звернувшись в жовтні 2011 року до суду із заявою про скасування рішення третейського суду, прокурор, виступаючи в інтересах держави в особі Київської міської ради, просить скасувати рішення третейського суду при товарній біржі "Західноукраїнська" (33028, м.Рівне, вул.В.Чорновола, буд.13), ухвалене 25 жовтня 2008 року в справі №04/7/08 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма-НІКА" до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Як підставу для оскарження і скасування рішення прокурор вказує на те, що третейський суд , вирішуючи питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі, а саме - Київської міської ради, яка має повноваження на розпорядження землями, що знаходяться в комунальній власності міста Києва, а також інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, яка надає дозволи на будівництво та здійснює державний контроль за плануванням, забудовою і використанням території.

Так, оскаржуваним рішенням за позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма-НІКА", місцезнаходження якого на той час було зареєстроване за адресою: 01001, м.Київ, Володимирський Узвіз, буд.2, літ."Е", було визнане право власності на реконструйоване, з переплануванням та добудовою, нежитлове приміщення загальною площею 407,8 квадратних метра, розташоване за адресою: м.Київ, Володимирський Узвіз, буд.2, літ."Е".

Проте, як стверджує прокурор, ТОВ "Фірма-НІКА" фактично здійснило самочинне будівництво вказаного об'єкта нерухомого майна, а тому не набуло права власності на нього, оскільки, в силу положень ст.ст.331, 376 ЦК України, право власності на таке майно виникає з моменту прийняття його в експлуатацію і проведення державної реєстрації, чого здійснено не було.

Рівненським міським судом та апеляційним судом Рівненської області заяву прокурора Дзержинського району м. Харкова розглянуто та задоволено, рішення третейського суду при товарній біржі «Західноукраїнська» від 25.10.2008 у справі за позовом ТОВ «Арка Надії» до ОСОБА_2 про

визнання права власності на об'єкт нерухомості скасоване.

Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.09.2015 рішення судів скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Підставами такого рішення суду є можливе порушення процесуальних строків, недостатність доказів щодо збільшення площі забудови за рахунок земель територіальної громади, законності будівництва, та інше.

Статтею 51 Закону України «Про третейські суди» (в редакції, яка діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення третейського суду), встановлено вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду, а саме: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону.

Статтею 389-5 ЦПК України установлено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, ч. 2 ст. 5 ЦК України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

П. 5 ч. З ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. ст. 389-1, 389-5 ЦПК України, не діяли на час ухвалення рішення третейського суду (п. 5 ч. З ст. 51 Закону України «Про третейські суди» був внесений до Закону України «Про третейські суди» відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності третейських судів та виконання рішень третейських судів» від 05 березня 2009 року, а розділ VII-І ЦПК України «Провадження у справах про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів» і, зокрема ст. ст. 389-1, 389-5 ЦПК України, внесено до ЦПК України Законом України № 2979-УІ/2979-17 від 03 лютого 2011 року та набув чинності з 01 березня 2011 року).

З матеріалів справи вбачається, що ПП «Фірма «Ніка» за договором купівлі-продажу від 27 серпня 2004 року придбано нежитлове приміщення № 1 загальною площею 96,4 кв. м, яке знаходиться по вулиці Володимирський узвіз, 2 літ. «Е» у м. Києві (а.с. 11-13).

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», ст. 389-1 ЦПК України особи, які не брали участь у справі мають право подати заяву про скасування рішення третейського суду протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

Посилання в заяві на те, що про існування рішення третейського суду в зазначеній справі прокуратурі стало відомо в серпні 2011 року за результатами прокурорської перевірки, не ґрунтується на матеріалах справи, з яких вбачається, що така перевірка проводилася прокуратурою у квітні 2011 року (а.с. 9, 16, 22-25).

За положеннями ст. 67 ЦПК України процесуальні строки - це строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії.

Відповідно до ст. 69 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Аналогічні положення щодо наслідків пропущення процесуальних строків містяться і в ч. З ст. 389-1 ЦПК України.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що процесуальний строк є обов'язковим як безпосередньо для особи, право якої порушене, так і для тих суб'єктів, які уповноважені законом звертатися до суду з заявами в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку подання заяви самою особою, право якої порушене, так і в разі подання заяви в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік процесуального строку обчислюється з одного й того самого моменту: з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок, в даному випадку з дня, коли особа, право якої порушене, дізналася або повинна була дізнатися про прийняття рішення третейського суду.

Положення закону про початок перебігу процесуального строку поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Прокуратурою подано заяву в інтересах держави в особі Київської міської ради, яка повинна була дізнатися про прийняте третейським судом рішення з часу державної реєстрації права власності на нежиле приміщення загальною площею 407,80 кв.м -09 листопада 2010 року (а.с. 20).

Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) в листі № 062/02/07 -14358 від 29.1.2.2015 року заявив про те, що йому стало відомо про рішення третейського суду тільки 17.11.2011, коли до Департаменту надійшла ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.11.2011 про відкриття провадження у справі за позовом прокурора Дзержинського району міста Харкова про скасування рішення третейського суду при товарній біржі «Західноукраїнська» від 25.10.2008 у справі №04/7/08.

Дата, що має саме процесуальне значення в справі, вже установлена в Ухвалі Вищого Спеціалізованого суду України від 30 вересня 2015 року- це 09 листопада 2010 року.

Доводи Департаменту щодо відсутності повноважень у органів місцевого самоврядування щодо реєстрації нерухомого майна на 09 листопада 2010 року безпідставні. Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що провадило реєстрацію спірного нерухомого майна, є комунальним підприємством, заснованим на. комунальної власності територіальної громади м. Києва і підпорядкованим Київській міській державній адміністрації. Підрозділи КМДА для того і створені, щоб КМДА своєчасно і належним чином мало інформацію щодо об'єктів, які пов'язані з інтересами КМДА.

Щодо посилання прокурора на ті обставини, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, не береться судом до уваги, оскільки заява прокурора Дзержинського району міста Харкова в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві, товариство з обмеженою відповідальністю «Арка Надії» про скасування рішення третейського суду при товарній біржі «Західноукраїнська» розглядається судом не в позовному провадженні, а відтак має місце не позовна давність, а строк звернення до суду, який починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

На підставі та керуючись ст. 389-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви прокурора Дзержинського району міста Харкова в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві, товариство з обмеженою відповідальністю «Арка Надії» про скасування рішення третейського суду при товарній біржі «Західноукраїнська» відмовити за пропуском строку звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Рівненського міського суду Н.М. Діонісьєва