№2/756/1234/16
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Тітова М.Ю.

при секретарі Івановій І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги обґрунтовує наступним, а саме автомобіль НОМЕР_1 належить йому на праві приватної власності. У графі «особливі відмітки» у свідоцтві про реєстрацію мого транспортного засобу є запис: «Кредит ЗАТ «Альфа-Банка» Дов. рах. № ЄГП961495 від 18 лютого 2008 року Акт пр-передачі ТЗ додаток 2 № НДЦ133442». Відповідно до довідки № 56140-106 від 16 липня 2013 року «позичальник ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 700004199 від 27 лютого 2008 року по автомобілю ОЕЕЬУ МЯ 7151 А, 2007 року випуску, колір - синій, державний номер - НОМЕР_1 Кредитний договір закрито». 11 серпня 2015 року було втрачено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З приводу втрати документу мало місце звернення до Кременецького РВ УМВС України в Тернопільській області. Під час відновлення втраченого Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу стало відомо, що його автомобіль значиться в арешті. 28 серпня 2015 року він звернувся до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві з метою з'ясування обставин, які стали підставою для накладення арешту на моє майно та вирішення питання щодо зняття арешту. У результаті перевірки з'ясувалося, що згідно даних ЄДРВП у відділі на виконанні перебувало ряд виконавчих документів - постанови, видані ВДАІ, та одна постанова КМДА (період: травень 2011 - серпень 2014 років). У виконання вказаних вище постанов були заведені виконавчі провадження, які закінчені і виконавчі документи повернуті стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Арешт на моє майно накладався тричі. 30 вересня 2015 року він звернувся вдруге до Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві щодо зняття арешту з автомобілю. Однак 05 жовтня 2015 року знову отримав відмову. Свою відмову відповідач мотивував тим, що виконавчі провадження завершені та виконавчі документи повернуті стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а тому підстав для зняття арештів з майна відсутні.

Просить суд відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» зняти арешти з його майна.

У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За інформацією Регіонального сервісного центру в м. Києві арешт на автомобіль НОМЕР_1 був накладений на підставі постанови державного виконавця Відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 25.06.2013 року при примусовому виконанні постанови ВДАІ Оболонського району №142885 від 21.01.2013 року про стягнення з ОСОБА_1, штрафу в сумі 510 грн. (ВП №36690250) та постанови державного виконавця Відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 12.06.2013 року при примусовому виконанні постанови КМДА №5073 від 12.11.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 680 грн. (ВП №35885955).

Зазначена інформація підтверджується результати звірення по «АІС».

З листа Відділу ДВС Оболонського РУЮ у м. Києві вбачається, що виконавче провадження №35885955 з виконання постанови КМДА №5072 від 12.11.2012 року про стягнення штрафу 680 грн. завершено 12.06.2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір та виконавчі витрати на проведення виконавчих дій не стягувались, а виконавче провадження №36690250 з виконання постанови ВДАІ №142885 від 21.01.2013 року про стягнення штрафу 510 грн. завершено 25.06.2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір та виконавчі витрати на проведення виконавчих дій не стягувалися.

Позивачем оплачено штрафи за вказаними виконавчими провадженнями.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент проведення виконавчих дій, далі - Закон) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо зокрема у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ст. 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом; 8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону. 14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ст. 50 Закону У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, враховуючи, що знищено може бути лише закінчене виконавче провадження, за яким припиняється чинність арешту, то постанови про накладення арешту та заборони на відчуження майна повинна були бути скасована державним виконавцем.

У той же час, підстав для зняття арешту по виконавчому провадженню №45530944 у суду не має, оскільки за інформацією Регіонального сервісного центру в м. Києві арешт накладено лише на підставі двох постанов по виконавчим провадженням №35885955 та №36690250).

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-11, 57-66, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Звільнити з-під арешту та заборони на відчуження накладених постановами державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва про накладення арешту та оголошення заборони на відчуження на все майно, належне на праві власності ОСОБА_1 від 12.06.2013 (ВП№35885955) та від 25.06.2013 (ВП№36690250).

У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.Ю. Тітов