Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №2-3327/04
Провадження №22ц/778/182/16 Головуючий у 1 інстанції: Матяш О.В.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді: Каракуші К.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Стрелець Л.Г.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2004 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_4

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі наголошує на тому, що він є заінтересованою особою, а саме спадкоємцем за законом, як рідний брат померлого ОСОБА_5 та онук померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Тому вважає, що оскаржуваним рішенням суду порушуються його права, як спадкоємця за законом.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його представник підтримав доводи апеляційної скарги і ОСОБА_3 пояснив, що під час розгляду вказаної справи він відбував покарання в місцях позбавлення волі з 04.01.1999року по 23.01.2007 року і після звільнення поїхав до Ізраїлю, повернувшись він знайшов документи на спірну квартиру і зацікавився хто є власниками цієї квартири. Отримавши копію оскаржуваного рішення суду у жовтні 2015 року він звернув увагу на те, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення відповідач ОСОБА_5, який є його рідним братом, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року у м.Тель-Авів (Ізраїль), інші співвласники квартири його дідусь ОСОБА_6 та його бабуся ОСОБА_6 померли раніше ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ІНФОРМАЦІЯ_3 року відповідно. Оскільки він є спадкоємцем за законом після смерті своїх родичів оскаржуване рішення порушує його спадкові права і підлягає скасуванню.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення заявника апеляційної скарги ОСОБА_3, його представника, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до статті 292 ЦПК України право на апеляційне оскарження судових рішень мають сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

З матеріалів частково відновленої цивільної справи вбачається, що оскаржуваним рішенням суду визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з іншої сторони та визнано право власності на вказану квартиру за ОСОБА_4.(а.с.81-82).

З долучених до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 є онуком ОСОБА_6, ОСОБА_7 та рідним братом ОСОБА_5 ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.10), ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.11).

Спадкування за законом після їх смерті врегульовані приписами ЦК України (1963року).

У відповідності до приписів ст. 527 ЦК України (1963року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Частиною 1 ст. 529 ЦК України (1963року) визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ст.530 ЦК України (1963року).

Заявник апеляційної скарги ОСОБА_3 після смерті дідуся ОСОБА_6 та бабусі ОСОБА_7 не входив до кола спадкоємців після їх смерті. Доводи скарги про те, що він є спадкоємцем за законом, як онук померлих не ґрунтується на приписах закону.

До кола спадкоємців першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 належали його дружина ОСОБА_7 та його син ОСОБА_9 Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_7 до спадкоємців першої черги відносився її син ОСОБА_9, який доводиться заявнику апеляційної скарги ОСОБА_3 - батьком.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно із ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с.9) за життя прийняв спадщину після померлих батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду не надано. До того ж, відсутні данні про те, що за життя ОСОБА_9 оскаржував рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя 04 червня 2004 року.

Посилання в апеляційної скарзі на ту обставину, що ОСОБА_3 також є спадкоємцем за законом після смерті свого рідного брата відповідача у цій справі ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року у м. Тель-Авів (Ізраїль) (а.с.13) також є непідтвердженими з наступних підстав.

Пунктом 4 "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України (2003року), який набрав чинності з 01 січня 2004 року, передбачено, що Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки спадщина після смерті відповідача ОСОБА_5 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_7 року і шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчувався 27 січня 2004 року, то правовідносини спадкування регулюються приписами ЦК України (2003 року)

У відповідності до ст.1218, 1220, 1221, 1258 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; спадщина відкривається внаслідок смерті особи і місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місце відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини; спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово і кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу

В обґрунтування свого порушеного права оскаржуваним рішенням суду ОСОБА_3 зазначав, що є спадкоємцем після смерті свого рідного брата ОСОБА_5, проте не надав суду доказів, що він як спадкоємець другої черги за законом у відповідності до ст.ст.1262, 1258 ЦК України наділений правом спадкування та у визначений ч.2 ст.1270 ЦК України строк прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України.

Колегією суддів з метою дотримання конституційного права на апеляційне оскарження та на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України судове засідання 05 травня 2015 року було відкладено на 30 червня 2016 року та роз'яснено заявнику апеляційної скарги ОСОБА_3 і його представнику про те, що суду апеляційної інстанції необхідно довести не тільки родинний зв'язок між відповідачем ОСОБА_5 і заявником апеляційної скарги, а ту обставину, що ОСОБА_3 набув спадкових прав другої черги після смерті свого рідного брата, з врахуванням того, що спадкоємцем першої черги був його батько ОСОБА_9

ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду надано ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 03 червня 2016 року про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_3 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Проте само по собі звернення ОСОБА_3 до суду із заявою про надання строку для прийняття спадщини і відкриття провадження судом за цією заявою не підтверджує набуття спадкових прав ОСОБА_3

Таким чином, заявнику апеляційної скарги ОСОБА_3 було надано вичерпну процесуальну можливість довести будь-якими належними та допустимим доказами, що він набув спадкових прав і оспорюване ним рішення суду їх порушує.

Оскільки ОСОБА_3 не доведено, що оскаржуваним рішенням порушуються його права як спадкоємця, через що можна дійти висновку про те, що оскаржуваним рішенням суду не віршувались питання про права та обов'язки ОСОБА_3

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 не відноситься до кола осіб, які у відповідності до положень ст.292 ЦПК України мають право на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2004 року у цій справі, у зв'язку з чим колегія суддів позбавлена процесуальних повноважень для перегляду оскаржуваного рішення суду по суті.

Згідно з роз'ясненнями, наданим в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" № 12 від 24.10.2008р., при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Оскільки ті обставини, що права ОСОБА_3 як особи, що подала апеляційну скаргу, оскаржуваним рішенням суду не вирішувались, встановлені лише після відкриття апеляційного провадження за його скаргою, то апеляційне провадження за цією скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст. 292, 313, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження, порушене за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2004 року у цій справі - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: