МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
16 лютого 2016 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:
головуючого - судді Сегеди О.М.,
при секретарі - Зубковій Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,
У жовтні 2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що в 2004 році на його імя був виданий ордер за №6606 на право заняття разом з сімєю квартири АДРЕСА_1. Зазначав, що в спірну квартиру разом з ним вселилися та зареєструвалися в ній його колишня дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та їх спільні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Стверджував, що їх син ОСОБА_3 з 2005 року в квартирі не проживає, оскільки забрав свої особисті речі та добровільно виїхав з квартири. З цього часу вони з відповідачем ніяких відносин не підтримують, місце його проживання та місце роботи не відомо. При цьому останній добровільно не знявся з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2, у звязку з чим позивач змушений сплачувати за нього комунальні послуги. Протягом десяти років ОСОБА_2 відповідача не бачив, з ним не спілкувався, місце його знаходження йому не відомо.
У звязку із тим, що відповідач у квартирі не проживає понад десяти років, позивач просив суд винести рішення, яким визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою №69 по вул. М. Бабаджаняна, 25 в м. Одесі.
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу в порядку заочного провадження, у звязку з систематичною неявкою відповідача в судові засідання (а.с.27).
Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України (а.с.28).
Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з неявкою відповідача та неповідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Житловим кодексом України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.
Встановлено, що в 2004 року на підставі розпорядження №1550 від 01.06.2004 року на імя позивача був виданий ордер за №6606 серії ПР на право заняття разом з сімєю квартири №69 по вул. М. Бабаджаняна (Рекордна), 25 в м. Одесі, а саме на дружину: ОСОБА_4, та їх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_5, та ОСОБА_3 (а.с.6).
Після отримання квартири вони всі заселилися та зареєструвалися в квартирі №69 по вул. М. Бабаджаняна (Рекордна), 25 в м. Одесі.
Відповідно до довідки склад сімї та реєстрацію від 22.10.2015 року у квартирі №69 по вул. М. Бабаджаняна (Рекордна), 25 в м. Одесі зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.7).
Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи від 03.11.2015 року ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (Рекордна), 25 кв. 69 (а.с.11).
Судом встановлено, що квартира №69 по вул. М. Бабаджаняна (Рекордна), 25 в м. Одесі, не приватизована, знаходиться в будинку, який належить КЄО м. Одеси (а.с.7).
Із пояснень позивача вбачається, що на час його звернення до суду, відповідач протягом десяти років у спірній квартирі не проживав і не проживає, фактично з 2005 року житловою площею не користується і нею не цікавиться, що підтверджується актом від 21 жовтня 2015 року. (а.с.8).
Факт не проживання відповідача у квартирі №69 по вул. М. Бабаджаняна (Рекордна), 25 в м. Одесі, з 2005 року до теперішнього часу, підтверджується поясненнями свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були допитані в судовому засіданні і які пояснили суду, що відповідач з 2005 року в квартирі не проживає, оскільки забрав свої речі та залишив квартиру, більше вони його не бачили(а.с. 22,23).
У відповідності до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку.
Суд вважає доведеним факт того, що на момент розгляду справи відповідач відсутній в будинку понад шість місяців без поважних причин.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або право користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.
Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку місця проживання.
На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.
Відповідачем до суду не було надано жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на власний розсуд.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Судовий збір у справі складає 487,20грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду і які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.1).
На підставі ст.ст. 71,72 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловою площею у квартирі АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Іншими особами, які брали участь у справі, заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: О.М. Сегеда