Справа№592/130/16-ц
Провадження №2/592/665/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Тереніної О.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що 20.09.2015 р. ОСОБА_5 скоїв хуліганські дії по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_4, за що був засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.12.2015 р. Сину спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу правої завушної області, ротаційного підвивиху атланта, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Більше двох тижнів син носив спеціальний шийний корсет для лікування отриманої травми. В момент отримання травми син переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за життя, страх та стрес перед дорослими. Наслідки травми призвели до негативних психосоматичних та психоемоційних змін: швидкої втомлюваності, пасивності, зниженого настрою, пригніченості. З урахуванням ст. 23 ЦК України внаслідок вчинення злочину щодо сина їй також завдано моральну шкоду. Просила суд стягнути з відповідача на користь її малолітнього сина та її користь завдану моральну шкоду у розмірі 25000 грн.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і вказала, що 20.09.2015 р. відповідач вчинив відносно її сина хуліганські дії, вироком суду від 29.12.2015 р. він засуджений до покарання у виді штрафу. Відповідач ударом в праве ухо заподіяв ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження. У дитини розболілася голова, у звязку з чим вони зверталися до лікарів, зокрема ЛОРа. Дитина місяць носила корсет, внаслідок чого відчувала незручності, не міг гратися з дітьми, кататися на велосипеді, у сина зявився страх перед дорослими, довгий час він не відвідував школу. У дитини були проблеми з зором і йому продовжили термін носіння окулярів ще на один рік. Ліки внаслідок травми перестали приймати у січні 2016 р. Вона також постійно займалася з дитиною, водила по лікарям, до слідчого та суду, переживала за його здоровя, внаслідок чого їй також заподіяно моральну шкоду. Просила стягнути з відповідача на користь сина та її користь у відшкодування моральної шкоди 25000 грн.

Представник позивачів ОСОБА_2 позов з наведених підстав підтримав і просив задовольнити. Суду пояснив, що під час розгляду кримінального провадження відповідач під натиском відшкодував матеріальну шкоду по наданим чекам, моральну шкоду не відшкодував. Шкода завдана як дитині - ОСОБА_4, так і його матері ОСОБА_1, оскільки вона змушена була водити сина по лікарям, водити до слідчого та в суд. Шкоду обрахували із середньої заробітної плати за 5 місяців, протягом яких дитина лікувала наслідки травми, що становить 25 тисяч гривень.

У судове засідання відповідач не прибув, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. 22.03.2016 р. надав письмові пояснення, відповідно до яких у судове засідання зявитися не може, оскільки його мати потребує постійної сторонньої допомоги. Погоджується з тим, що його діями малолітньому ОСОБА_4 заподіяно моральну шкоду, але з розміром зазначеним у позові не згоден. Спричинені тілесні ушкодження кваліфіковано як легкі тілесні ушкодження, завдану матеріальну шкоду відшкодував. Вказує, що на підтвердження заявленої суми позивачем не надано доказів. Визнає позов на суму у 3000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов визнала частково у розмірі 3000 грн. зазначила, що позивач доказів спричинення їй шкоди не надала, шкода завдана злочином неповнолітній дитині, тому на його користь слід відшкодувати. Сума 25000 грн. нічим не обґрунтована. Відповідач здійснює постійний сторонній догляд за матірю інвалідом на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, тому заявлена сума позову завищена, а вказані обставини слід враховувати при визначені розміру шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.12.2015 р., який набрав законної сили, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, тобто хуліганства та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 8 500 грн. в дохід держави. Внаслідок його протиправних дій ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу правої завушної області, які згідно висновку СМЕ № 1420 від 23.11.2015 р. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

З вироку вбачається, що хуліганські дії ОСОБА_5 вчинив у громадському місці в оточенні неповнолітніх дітей, що супроводжувалися особливою зухвалістю, останній зясувавши у дітей, де лежить велосипед ОСОБА_4, підійшов до велосипеда, підняв його з землі та два-три рази кинув його об землю, після цього став на нього зверху, а саме на заднє колесо, та почав зверху на ньому стрибати, чим пошкодив велосипед (а.с. 5).

ОСОБА_4 внаслідок отриманого тілесного ушкодження проходив лікування амбулаторно та в педіатричному відділенні КУ «Сумська міська дитяча клінічна лікарня ОСОБА_6» у стаціонарі з 06.10.2015 р. по 20.10.2015 р., зокрема щодо травматичного підвивиху атланта, що підтверджується Випискою із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 58).

Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 22.09.2015 р. ОСОБА_4 встановлено діагноз: ротаційний підвивих атланта, ортопедом рекомендовано фіксацію шиї коміром. Фіксацію шиї продовжено, що вбачається з висновку ортопеда-травматолога від 12.10.2015 р. (а.с. 48).

Внаслідок отриманого тілесного ушкодження та проходження лікування ОСОБА_4 не відвідував школу з 21.09.2015 р. по 20.10.2015 р.

З наявного в матеріалах кримінального провадження висновку СМЕ № 1421 від 23.11.2015 р. вбачається, що при огляді ОСОБА_4 21.09.2015 р. ЛОР лікарем дитячої поліклініки виявлено крововилив правої завушної області. При огляді ОСОБА_4 22.09.2015 р. лікарем-нейрохірургом СОКБ встановлено діагноз: «Ситуационная реакція. Ушиб шейного оттдела позвоночника. Даных ЗЧМТ нет. При огляді лікарем ортопедом СОКБ встановлено діагноз: «Ротационный подвывих атланта».

Згідно висновку СМЕ № 1420 від 23.11.2015 р. крововилив правої завушної області у ОСОБА_4 утворилось від дії тупого предмету і могло утворитися при нанесенні удару рукою. Вказане тілесне ушкодження кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Встановлений діагноз «Ротационный подвывих атланта» не підтверджений обєктивними даними (рентгенологічним дослідженням) і при оцінці ступеню тяжкості не враховується. Перебування ОСОБА_4 на лікуванні у ЛОР лікаря, невропатолога викликано не характером травми, а наявністю самостійних захворювань, які у причинно-наслідковому звязку з травмою не знаходяться. (а.с. кримінального провадження 109 - 110).

Відповідно ст. 23 ЦК України та роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Враховуючи вищенаведене, у суду не викликає сумніву та обставина, що внаслідок злочинних дій відповідача ОСОБА_5 малолітній ОСОБА_4 зазнав моральних та фізичних страждань, які полягали у фізичному болі, завданні легких тілесних ушкоджень у вигляді крововиливу правої завушної області, внаслідок чого вимушений був проходити лікування як амбулаторно, так і в стаціонарі. Незважаючи на висновок СМЕ № 1420 від 23.11.2015 р., а саме, що діагноз «Ротационный подвывих атланта» не підтверджений обєктивними даними (рентгенологічним дослідженням), неповнолітній ОСОБА_4 за рекомендаціями лікаря ортопеда носив фіксуючий комір, що внесло певні незручності у його звичайне життя. Крім того, суд враховує, що хуліганські дії відповідач вчинив у громадському місці в оточенні неповнолітніх дітей, хуліганські дії супроводжувалися особливою зухвалістю, у присутності малолітньої дитини був пошкоджений його велосипед. Тобто, мали місце вимушені зміни у житті малолітньої дитини, внаслідок вчиненого щодо нього злочину.

Також суд вважає, що моральну шкоду заподіяно і позивачу ОСОБА_1, оскільки внаслідок злочину стосовно її малолітнього сина вона зазнала душевних страждань, була змушена звертатися з сином до лікарів, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень. Отже, мали місце вимушені зміни у житті позивача внаслідок вчиненого щодо її сина злочину.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує, що ОСОБА_5 здійснює постійній сторонній догляд за матірю ОСОБА_7, має на утриманні дружину, доньку та сина дружини від попереднього шлюбу (а.с. 23 - 24, 37 - 43).

З огляду на викладене, відповідно до розяснень, наданих в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р., враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав малолітній ОСОБА_4, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, спричиненої малолітньому яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 у розмірі 5000 грн. Також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 у відшкодування спричиненої їй моральної шкоди у розмірі 1000 грн.

Відповідно до статті 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 330 грн. 72 коп. (6000 грн. х 1378 грн.:25000 грн.).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 та 214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього сина у відшкодування моральної шкоди, спричиненої ОСОБА_4 5000 (пять тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 1000 (одну тисячу) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 330 грн. 72 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Косолап