Справа № 133/2113/15-ц Провадження № 22-ц/772/839/2016Головуючий в суді першої інстанції Слободяний О. Є.
Категорія 47Доповідач Кучевський П. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Кучевського П.В.

Суддів: Берегового О.Ю., Копаничук С.Г.

При секретарі: Топольській В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Козятинської міської ради, Головного управління Державної служби надзвичайних ситуацій України у Вінницькій області про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила зобов'язати відповідача - Козятинську міську раду на найближчій сесії, яка відбудеться після набрання рішенням суду чинності, розглянути питання щодо приведення у відповідність до наданої нею технічної документації рішення 5 сесії 23 скликання Козятинської міської ради №111/98-мр від 17 грудня 1998 року, яким була вилучена у СДПЧ-11 та надана їй в користування земельна ділянка площею 30 кв. м. для гаражного будівництва в частині уточнення розміру земельної ділянки - 0,0045 га, а також зобов'язати відповідача - Козятинську міську раду на найближчій сесії, яка відбудеться після набрання рішенням суду чинності, розглянути питання щодо примусового вилучення з постійного користування управління ДСНС України у Вінницькій області даної земельної ділянки площею 0,0045 га, для індивідуального гаражного будівництва.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 січня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Апеляційного суду Вінницької області з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалене у справі судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм права.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 січня 2016 року вказаним вимогам Закону відповідає.

Так, судом встановлено, що 11.05.1998 року позивач звернулася до Козятинської міської ради із заявою про надання їй земельної ділянки для будівництвам гаража, площею 30 кв. м, на земельній ділянці, яка знаходилася в користуванні Козятинської СДПЧ-11 (а.с.7).

13.07.1998 року Управлінням державної пожежної охорони в Вінницькій області було надано згоду ОСОБА_2 на виділення земельної ділянки, площею 30 кв. м, на території пожежної частини м. Козятин для побудови гаража (а.с.91).

Рішенням 5 сесії 23 скликання Козятинської міської ради за №111/98-мр від 17.12.1998 року у Козятинської СДПЧ-11 було вилучено та надано в постійне користування ОСОБА_2 земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 30 кв. м., для гаражного будівництва (а.с.10).

Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 04.09.2014 року Козятинська міська рада була зобов'язана привести у відповідність до діючого законодавства рішення 5 сесії 23 скликання Козятинської міської ради №111/98-мр від 17 грудня 1998 року шляхом виключення з резолютивної частини рішення слова «постійне»(а.с.26-27).

Рішенням виконавчого комітету Козятинської міської ради № 15 від 1999 року ОСОБА_2 був наданий дозвіл на будівництво гаража на земельній ділянці по АДРЕСА_1 (а.с.11).

22.09.2003 року Козятинською міською радою листом за вих. № 714 ОСОБА_2 наданий дозвіл на виготовлення технічної документації по складанню державного акта на право власності на вищевказану земельну ділянку (а.с. 12).

Згідно з технічною документацією із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для індивідуального гаражного будівництва гр. ОСОБА_2, площа земельної ділянки по АДРЕСА_1, що була передана ОСОБА_2 для індивідуального гаражного будівництва, становить 0.0045 га(а.с.8,9,13,15,18,19).

Рішенням 10 сесії 5 скликання Козятинської міської ради № 535-V від 25.05.2007 року вказана технічна документація затверджена, земельна ділянка площею 45 кв. м.(з них під капітальною спорудою 28 кв.м., проїзди. проходи - 16 кв. м.) по АДРЕСА_1 передана у власність ОСОБА_2 (а.с. 20-22).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що рішення Козятинської міської ради №111/98-мр приймалось лише на підставі заяви гр. ОСОБА_2 та згоди землекористувача, без належної технічної документації, яка б підтверджувала зазначений позивачкою розмір земельної ділянки.

Лише після розробки технічної документації із землеустрою, у зв'язку з фактичною побудовою гаража було уточнено розмір переданої позивачці земельної ділянки - 45 кв. м.(з них під капітальною спорудою 28 кв.м., проїзди. проходи - 16 кв. м.), що знайшло своє відображення як в технічній документації із землеустрою(а.с.8-19), так і в рішенні 10 сесії 5 скликання Козятинської міської ради № 535-V від 25.05.2007 року (а.с. 20-22).

Оцінюючи наведені докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до висновку, що рішення Козятинської міської ради №111/98-мр від 17.12.1998 року жодним чином не суперечить технічній документації із землеустрою та рішенню 10 сесії 5 скликання Козятинської міської ради № 535-V від 25.05.2007 року, що земельна ділянка площею 30 кв. м. і земельна ділянка площею 45 кв. м. - це одна і та ж сама земельна ділянка, в тих самих межах, площа якої була уточнена відповідно до технічної документації. Відтак суд вважає, що підстави для приведення у відповідність до технічної документації рішення 5 сесії 23 скликання Козятинської міської ради №111/98-мр від 17 грудня 1998 року в частині уточнення розміру земельної ділянки ( 0,0045 га) відсутні.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, у якому просила зобов'язати орган місцевого самоврядування розглянути питання про внесення змін до ненормативного правового акту - Рішення 5 сесії 23 скликання Козятинської міської ради №111/98-мр від 17 грудня 1998 року, яким була вилучена у СДПЧ-11 та надана в користування ОСОБА_2 земельної ділянки для гаражного будівництва в частині уточнення розміру земельної ділянки.

У рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 розтлумачено, що ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

За положеннями Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку та право користування земельною ділянкою є окремими законодавчими інститутами, що мають різний правовий режим.

Рішення Козятинської міської ради від 16 квітня 1998 року щодо вилучення та передачу в користування земельної ділянки вичерпало свою дію, оскільки фактично спірна земельна ділянка передана позивачу, та ОСОБА_2 у 1999 році побудований гараж, що сторонами не заперечуються.

З урахуванням фактично побудованого гаражу у подальшому виготовлялась технічна документація на земельну ділянку та рішенням Козятинської міської ради від № 535-V від 25.05.2007 року земельна ділянка площею 45 кв. м.(з них під капітальною спорудою 28 кв.м., проїзди. проходи - 16 кв. м.) по АДРЕСА_1 передана у власність ОСОБА_2

Рішення Козятинської міської ради від № 535-V від 25.05.2007 року ніким не оскаржено.

Однак, за відсутності державної реєстрації спірної земельної ділянки, у позивача не виникло права власності земельну ділянку в порядку та у спосіб встановлений земельним законодавством України.

Відповідно до положень ст. 126 право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як пояснив у судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, ОСОБА_2 не зверталася у встановленому Законом порядку до відповідних органів для реєстрації права власності, та відповідно у неї не має офіційної відмови у реєстрації права власності на земельну ділянку

Таким чином, з метою реалізації свого права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 необхідно зареєструвати своє право у встановленому Законом порядку.

Позовні вимог про зобов'язати Козятинської міської ради розглянути питання щодо примусового вилучення з постійного користування управління ДСНС України у Вінницькій області земельної ділянки площею 0,0045 га, для індивідуального гаражного будівництва, яка розташована в АДРЕСА_1, також задоволенню не підлягають.

Так, судом встановлено, що спірна земельна ділянка вже була вилучена у Козятинської СДПЧ-11 та надана в користування ОСОБА_2, на ній уже побудовано гараж, а відтак підстави для повторного розгляду питання про примусове вилучення вже вилученої земельної ділянки відсутні.

Після державної реєстрації права власності ОСОБА_2, у порядку передбаченому Законом, у разі порушення чи не визнання такого права, позивач в праві звернутися із позовом до суду з метою захисту права власності.

Крім цього, ОСОБА_2 обґрунтовує позовні вимоги ст. 31 Земельного кодексу України в редакції від 1990 року, що не відповідає обставинам справи та вимогам Закону.

Верховним судом України у п. 8 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) вирішуючи спори про припинення права власності на земельну ділянку чи права користування нею, суди повинні враховувати, що орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має право прийняти рішення про це лише в порядку, з підстав і за умов, передбачених статтями 140-149 ЗК. У випадках, визначених цими нормами, припинення права власності на землю чи права землекористування провадиться за позовом відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування в судовому порядку, недодержання якого є підставою для визнання рішення цього органу та виданих державних актів недійсними.

Таким чином, правом звернення до суду з позовом щодо примусового вилучення спірної земельної ділянки володіє лише орган місцевого самоврядування чи орган державної влади, заявлені позовні вимоги ОСОБА_2 не відповідають чинному законодавству та встановленим обставинам справи, а тому, з врахуванням вищенаведених підстав, задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи, надавши належну оцінку доказам у справі дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ П.В. Кучевський

Судді: /підпис/ О.Ю. Береговий

/підпис/ С.Г. Копаничук

Згідно із оригіналом

Головуючий: П.В. Кучевський