Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/833/16 Головуючий у 1-й інстанції: Дараган Л.В.
Є.У.№ 321/2217/13-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого Савченко О.В.,

суддів Маловічко С.В.,

ОСОБА_1,

секретар Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Агро-Дніпро» про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Агро-Дніпро» на рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 12 березня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що з 2006 по 2007 року перебував у трудових відносинах з відповідачем працював трактористом. 12 жовтня 2006 року під час виконання трудових обовязків з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав трудове каліцтво. За висновком МСЕК від 13 лютого 2007 року його визнано інвалідом другої групи з втратою 80% працездатності. При повторному лікарському огляді у листопаді 2013 року за висновком МСЕК йому визначено 25% втрати працездатності без інвалідності.

У зв'язку з трудовим каліцтвом були порушені його нормальні, життєві зв'язки, він був позбавлений можливості реалізувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у зв'язку із загальною слабкістю, втомою, сильними болями, головокружінням. Всі ці фактори позначились на його здоровому сні, що призвело до частого головного болю, болю в області серця. Він не може вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, у нього порушена душевна рівновага, виражена у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на його душевному стані.

Через стан здоров'я він позбавлений можливості працювати. Це поставило його у незручне становище, оскільки він не може матеріально забезпечувати свою родину на тому ж рівні, який був до втрати працездатності. Його заробітна плата була основним засобом існування його родини. Тривале лікування позначилось не тільки на його здоров'ї, а також і на його психіці. Він знаходиться в пригніченому стані через те, що можливості повного відновлення здоров'я немає.

Відносини в його родині погіршились, він став непрацездатним, позбавленим можливості повноцінно виконувати свої сімейні обов'язки по господарству. Усі ці фактори викликають негативні емоції і переживання. Порушено його нормальні життєві зв'язки, йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

У зв'язку з цим, ОСОБА_2 з посиланням на статті 8,21,24 Конституції України, статті 23,1167,1168 ЦК України, статті 2,153,173 237-1 КЗпП України, статті 21,34 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності», рішення Конституційного суду України від 08.10.2008 року № 20-рп, просив суд стягнути з відповідача на свою користь 40 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної йому в результаті професійного захворювання.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 12 березня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПП «Агро-Дніпро» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про відмову у позові ПП «Агро-Дніпро» зазначає, що шкоду здоровю позивача завдано не з вини підприємства, а внаслідок недотримання працівником техніки безпеки при ремонті комбайна, про що зазначено в акті Н-1. На думку відповідача, вказана обставина звільняє його від обовязку відшкодувати моральну шкоду.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення представника приватного підприємства, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що воно постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на підставі статей 1167,1168 ЦК України, статті 237-1 КЗпП України має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок ПП «Агро-Дніпро» з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, оскільки під час виконання трудових обовязків на цьому підприємстві він отримав трудове каліцтво. При цьому суд прийняв до уваги як ступінь тяжкості травми, так і негативні наслідки тривалість лікування, стійку втрату працездатності, тощо.

Такий висновок відповідає фактичним обставинам справи, узгоджується з наявними у справі документами, нормами матеріального права.

З матеріалів справи вбачається і не заперечується сторонами, що ОСОБА_2 6 жовтня 2006 року був прийнятий на роботу в ПП «Агро-Дніпро» трактористом. 12 жовтня 2006 року при ремонті двигуна комбайна з ОСОБА_3 стався нещасний випадок кришка капоту комбайну зачепилася за його одяг і він разом з кришкою впав з комбайну (а.с.23).

Внаслідок падіння з висоти ОСОБА_2 отримав закритий черезвертельний перелом лівого стегна з відривом малого вертелу зі зміщенням, що призвело до стійкої втрати працездатності: у лютому 2007 року за висновком МСЕК його визнано інвалідом П групи з 80% втрати працездатності, при повторному медичному огляді у листопаді 2013 року ступінь втрати працездатності зменшено до 25%, група інвалідності не встановлена (а.с.19, 83).

Актом розслідування нещасного випадку, повязаного з виробництвом, форми Н-1 від 17 жовтня 2006 року встановлено, що нещасний випадок стався з ОСОБА_2 під час ремонту джерела підвищеної небезпеки комбайну. Працівник виконував роботи по заміні двигуна, під час встановлення двигуна впав з комбайну разом з кришкою капоту, яка зачепилася за його одяг. Як зазначено в п.4 акту, навчання за професією чи роботою, під час виконання якої стався нещасний випадок, не було; вступний інструктаж проведено 6 жовтня 2006 року, перевірки знань за професією чи видом роботи, під час виконання якої стався нещасний випадок не було. За висновком комісії, основною причиною нещасного випадку являється відсутність або неякісне проведення інструктажу; супутні причини порушення технологічного процесу невиконання вимог інструкції з охорони праці (а.с.20-23).

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Згідно зі ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Вказаним положенням Закону обов'язок забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається саме на власника підприємства або уповноважений ним орган, тобто у даному випадку на ПП « Агро-Дніпро».

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок відповідача.

Посилання ПП «Агро-Дніпро» в апеляційній скарзі на відсутність вини підприємства в ушкодженні здоровя позивача, являються безпідставними, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи.

Як встановлено комісією з розслідування нещасного випадку, основною причиною нещасного випадку являється відсутність або неякісне проведення інструктажу. Особою, яка допустила порушення законодавства про охорону праці, комісія визнала головного інженера ОСОБА_4, який неякісно провів інструктаж, не перевірив навичок безпечних методів праці, чим порушив п.6.9 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці від 26.01.2005 р.№15 (а.с.23).

За висновками комісії порушення працівником технологічного процесу являється супутньою причиною нещасного випадку.

За положеннями ст.ст.1167 ч.2, 1187 ч.5 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Допустимих доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги про наявність умислу потерпілого матеріали справи не містять. З урахуванням вищевказаних висновків комісії про причини нещасного випадку висновки суду першої інстанції про покладання на підприємство обовязку з відшкодування працівникові моральної шкоди відповідають як обставинам справи, так і вимогам діючого законодавства.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Згідно статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівників у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя та здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважені ним органи незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 08 жовтня 2008 року визнав такими, що відповідають Конституції України зміни до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (які передбачали право потерпілого на відшкодування моральної шкоди у разі тимчасової, стійкої, часткової чи повної втрати професійної працездатності за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань) з огляду на те, що громадяни, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання відповідно до ст. 1167 ЦК України та ст. 237-1 КЗпП України мають право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника (роботодавця) або уповноваженого ним органу.

Суд першої інстанції повно, всебічно зясував фактичні обставини справи, оцінив наявні у справі докази, врахував норми матеріального права, і дійшов правильного висновку про часткове задоволення заявлених вимог та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок трудового каліцтва, 20000 грн. При цьому прийняв до уваги висновки комісії з причин розслідування нещасного випадку щодо порушення потерпілим правил техніки безпеки, тяжкість тілесних ушкоджень, ступінь втрати працездатності, а також виходив з засад розумності, виваженості і справедливості.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Керуючись ст. ст.307,308,313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агро-Дніпро» відхилити.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 12 березня 2014 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: