У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого судді: Демянчук С.В.

суддів: Максимчук З.М., Шеремет А.М.,

секретаря судового засідання: Шептицької С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року по справі за поданням державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції в Рівненській області про тимчасове обмеження у праві виїзду з України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями, а саме: рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 березня 2014 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк Форум" в сумі 113599 грн. 15 коп. та судовий збір у розмірі 1166 грн. 25 коп. та рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 травня 2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1В на користь ОСОБА_3 в сумі 83774 грн. 25 коп.

Виконання ухвали суду покладено на Державну прикордонну службу України.

В поданій на ухвалу апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на її незаконність та необґрунтованість.

Просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в

Провадження № 22ц-787/347/2016 Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_4

Доповідач : Демянчук С.В.

задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

В поданих на апеляційну скаргу запереченнях державна виконавча служба Здолбунівського районного управління юстиції вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, та на законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_1 в апеляційному суді підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції в Рівненській області в судовому засіданні апеляційного суду зазначила на законність ухвали суду першої інстанції, покликаючись на наявність обставини ухилення ОСОБА_1 від виконання рішень суду. Пояснила, що на виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 березня 2014 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк Форум" в сумі 113599 грн. 15 коп. та судовий збір у розмірі 1166 грн. 25 коп. боржником зовсім не сплачено коштів на погашення заборгованості, а на виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 травня 2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1В на користь ОСОБА_3 в сумі 83774 грн. 25 коп. боржником за рахунок відрахувань з заробітної плати стягнуто 6376 грн. 81 коп. З січня 2015 року ОСОБА_1 не працює. Про зміну місця проживання виконавчу службу не повідомляв. Постанови про примусовий привід боржника залишено без виконання через відсутність боржника по місцю реєстрації.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, правильність застосування судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи подання державної виконавчої служби Здолбунівського районного управління юстиції в Рівненській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 суд першої інстанції, керуючись ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", виходив із того, що ОСОБА_1 ухиляється від сплати боргу, а тому подання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Пунктом 18 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі ДВС Здолбунівського районного управління юстиції перебувають виконавчі провадження по виконанню рішень суду, що перебувають у законній силі: рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк Форум" заборгованості в сумі 113599 грн. 15 коп. та судовий збір у розмірі 1166 грн. 25 коп. та рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в сумі 83774 грн. 25 коп.( а.с. 4, 5).

У відповідності до ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Протягом тривалого часу рішення суду не виконані, державним виконавцем вжито усіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, а тому державний виконавець прийшов до висновку про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ст. 12 ч. 6 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

В матеріалах справи міститься повістка-виклик державного виконавця з вимогою про сплату боргу боржником та з вимогою з'явитися у відділ ДВС Здолбунівського районного управління юстиції в Рівненській області, але на виклики державного виконавця він не зявлявся.

Окрім того, в матеріалах справи міститься постанови про примусовий привід /а.с. 16, 17/ які залишено без виконання, оскільки за місцем проживання ОСОБА_1 не проживає. Про зміну місця проживання виконавчу службу не повідомляв. При цьому представник ОСОБА_1 зазначив, що його довіритель значний термін часу проживає не за місцем реєстрації.

Крім того, боржником жодного підтвердження про сплату заборгованості у відділ ДВС Здолбунівського районного управління юстиції в Рівненській області не надавалось, не надано таких доказів і суду.

Разом з цим встановлено, що на виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 березня 2014 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк Форум" в сумі 113599 грн. 15 коп. та судового збору у розмірі 1166 грн. 25 коп. боржником не сплачено жодних коштів на погашення заборгованості, а на виконання рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 травня 2011 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1В на користь ОСОБА_3 в сумі 83774 грн. 25 коп. боржником за рахунок відрахувань з заробітної плати стягнуто 6376 грн. 81 коп. З січня 2015 року ОСОБА_1 не працює, тому не сплачуються кошти.

Зазначені факти суд апеляційної інстанції розцінює як свідоме та беззаперечне ухилення від виконання своїх боргових зобовязань ОСОБА_1.

При цьому, колегія суддів відхиляє покликання апелянта на ті обставини, що оскільки його фактичне місце проживання не є місцем прописки, тому останній не ухилявся від виконання рішень суду, так як державним виконавцем по місцю фактичного проживання не викликався.

Встановлено, що боржник про зміну місця свого проживання виконавчу службу не повідомляв, жодних коштів з грудня 2014 року на виконання рішень не сплачував, на виклики державного виконавця не зявалявся.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття заходів щодо тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий суддя: С.В. Демянчук

Судді : З.М. Максимчук

ОСОБА_5