Справа № 418/136/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

16.03.2016 року Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді: Чехова С.І.

при секретарі: Ступченку О.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Міловської селищної ради Луганської області про визнання права власності на житло.

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 (Луначарського) смт. Мілове Міловського району Луганської області загальною площею 61.1 кв. м., житловою 36.5 кв.м., вартістю 71 192 гривень

Свої вимоги мотивує тим, що згідно до 2005 року проживав у вищеназваній квартирі у 1994 році він звернувся до органу приватизації Міловського району про передачу йому її у власність . Відповідно розпорядження органу приватизації Міловського району №149 від 23 березня 1994 року було вирішено передати йому у власність зазначену квартиру. Він сплатив грошовий збір за виготовлення технічної документації на квартиру однак право власності на квартиру у БТІ Міловського району Луганської області не зареєстровано і копії свідоцтва про право власності на зазначену квартиру в БТІ Міловського району немає. Однак у технічному паспорті на квартиру зазначено , що право власності на вказану квартиру маються підстави як свідоцтво про право власності на житло і воно записано в реєстрову книгу за 12/43. Дана обставина суперечить даним, які вказані в технічної документації на квартиру.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлену позовну заяву підтримав послався на вище означені обставини.

Представник відповідача від територіальної громади Міловської селищної ради Луганської області ОСОБА_2 у судовому засіданні позовну заяву визнав та пояснив, що будь яких перешкод для визнання права власності на житло у якому проживав позивач немає.

Заперечень проти позову не надав.

Оскільки сторони у попереднім судовому засіданні досягли згоди одна сторона підтримала заявлені позовні вимоги, друга сторона їх визнала маються підстави згідно ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалити рішення.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у повному обсязі , суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог, оскільки:

Як вбачається з договору найму житлового приміщення у будинках місцевих Рад депутатів трудящих, державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організації Української РСР який укладений між позивачем ОСОБА_1 з одного боку та представником Міловського ККП ОСОБА_3 з другого боку управління будинками 12 липня 1984 році здає наймачеві в користування жиле приміщення, окрему квартиру з 3- ма житловими кімнатами площею 36,72 кв. м. та підсобні приміщення кухня, санвузол, коридор кладова і сантехнічне обладнання (а.с.6-8)

Відповідно до акту здачі і приймання квартири кімнати представник Міловського ККП ОСОБА_3 передав позивачу ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_2. (а.с.10)

З розпорядження органу приватизації № 149 від 23 березня 1994 року позивачу ОСОБА_1 в якій він мешкає було передано в приватну власність. (а.с.11)

За технічним паспортом на квартиру, що знаходиться у власності позивача ОСОБА_1 відповідно «Свідоцтва про право власності на житло» і записаній у реєстрову книгу за №12/43 загальна площа квартири становить 61.1 кв.м. складається з з 3-кімнат жилою площею 36.5 кв.м..(а.с.14)

Згідно квитанції за квітень 1994 року позивачем були сплачені послуги інвентаризаційної роботи у сумі 144480 карбованців. (а.с.14)

Як слід з довідки Міловського районного госпрозрахункового підприємства «Бюро технічної інвентаризації» право власності на нерухоме майно в смт. Мілове по вул.. Луначарського (Центральна) №134 кв. №11 не зареєстровано. (а.с.15)

Відповідно звіту оцінка 3 кімнатної квартири за №11 по вул.. Луначарського №134 у смт. Мілове Луганської області складає 71 192 гривень. (а.с.16-37)

Ст. 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином було доведено, що позивач отримав 3-х кімнатну квартиру згідно договору найму житлового приміщення, своєчасно звернувся для її приватизації, отримав задоволення від органу приватизації, сплатив послуги для інвентаризаційної роботи яка була виконана і в технічному паспорті про це мається посилка підставою якої є «Свідоцтва про право власності на житло» яка записана у реєстрову книгу, однак свідоцтва про приватизацію квартири яке б засвідчувало його право власності на неї своєчасно отримати не зміг, з таких підстав слід задовольнити позовні вимоги позивача оскільки вони є законними.

Керуючись ст.392 ЦК України, ст.ст. 10,11,60 130,174,212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 який зареєстрований і проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на квартиру АДРЕСА_1 (Луначарського) смт. Мілове Міловського району Луганської області, загальною площею 61.1 кв. м. , житловою площею 36.5 кв.м., вартістю 71 192 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Луганської області, який розташований у м. Сєвєродонецьк Луганської області шляхом її направлення через Міловський районний суд, протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.І. Чехов