Справа № 201/2461/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» про визнання дій старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 неправомірними та зобовязати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» звернулися до суду зі скаргою про визнання дій старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 неправомірними та зобовязати вчинити певні дії. В обґрунтування своєї скарги заявник посилається на те, що 03 березня 2016 року старшим державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки в виконавчих документах не зазначено ідентифікаційний номер та дата народження боржника.

Представник скаржника в судове засідання не з*явився про день, час та місце слухання справи повідомленні належним чином, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності, скаргу підтримали.

Державний виконавець Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не з*явився про день, час та місце слухання справи повідомленні належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргу ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» обґрунтованою та такою, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За приписами ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Статтею 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24.03.1998 року № 202/98-ВР встановлено, що Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Статтею 2 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Вимогами ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. (ст. 6 вказаного Закону).

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи якими серед іншого є - виконавчі листи.

В судовому засіданні встановлено, що 23 лютого 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» боргу в сумі 2 327,52 грн. та судові витрати в сумі 121,80 грн.

03 березня 2016 року старшим державним виконавцем Жовтневого ВДВС ДМУЮ ОСОБА_1 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, яка була отримала представником ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» 18 травня 2016 року, а скаргу на дії державного виконавця було подано 26 травня 2016 року.

Підставою відмови у відкриті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого листа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме в виконавчому листі не вказано індивідуальний ідентифікаційний номер та дата народження боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України й ч. 1 ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до п. 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну, дана позиція викладена й в постанові ВСУ від 25 червня 2014 року в справі № 6-62 цс14 .

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Враховуючи вищенаведене суд вважає вимоги скаржника в частині визнання дій державного виконавця незаконними та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 03 березня 2016 року обґрунтованими та такими що підлягають задоволення.

Стосовно вимог скаржника про зобовязання державного виконавця вчинити передбачені законодавством дії по виконанню виконавчого листа Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2016 року по справі № 201/2461/15 провадження 2-н/201/165/2015 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» присуджені 2 327,52 грн. боргу та 121,80 грн. судових витрат, суд вважає за необхідне відмовити оскільки відповідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 388 ЦПК України судові витрати повязанні з розглядом скарги, покладаються судом на відділ державної виконавчої служби, якщо було поставлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 387, 388 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО» про визнання дій старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 неправомірними та зобовязати вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії старшого державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_1, які виразились у винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 03 березня 2016 року № 50349910 неправомірними.

Постанову старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_1 від 03 березня 2016 року скасувати.

В іншій частині відмовити.

Судові витрати по справі в розмірі 551,20 грн. покласти на Жовтневий відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції .

Ухвала суду може бути оскаржена через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя С.О. Демидова