Справа № 169/490/15-ц
Провадження № 2/169/6/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Хвіц Г.Й.

при секретарі Ганюк З.Ю.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання справу за позовом ОСОБА_3 селищної ради Турійського району Волинської області до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 селищна рада Турійського району Волинської області звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 6 вересня 1999 року № 925-р, військове містечко № 29 Турійського району Волинської області, в тому числі і житлове приміщення, розташоване за адресою: вул.Незалежності, 12 смт Луків Турійського району Волинської області, передано у власність територіальної громади смт Луків Турійського району Волинської області і перебуває на балансі ОСОБА_3 селищної ради Турійського району Волинської області. Однак, при обстеженні у 2015 році даного житлового фонду було виявлено, що у квартирі АДРЕСА_1 тривалий час, а саме, понад один рік, ніхто не проживає, що підтверджується відповідним актом та поясненням ОСОБА_5 Крім того, відсутність відповідача у вищевказаній квартирі підтверджується й довідкою Турійської філії Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» про розмір платежів за використану електроенергію та довідками ОСОБА_3 селищної ради Турійського району Волинської області про відсутність в селищі Луків Турійського району Волинської області централізованого теплопостачання та газифікації природним газом.

Посилаючись на викладене, просила визнати відповідача ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, що знаходиться по вул.Незалежності, 12/20 в смт Луків Турійського району Волинської області.

Представник позивача ОСОБА_3 селищної ради Турійського району Волинської області - ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 дійсно зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та періодично приїжджає у зазначену квартиру, так як, у звязку з відсутністю належних умов проживання у вказаній квартирі, на даний час тимчасово проживає з чоловіком в іншій області, проте вона не втратила інтерес до даного житла, оскільки має намір його приватизувати, з приводу чого неодноразово зверталася з відповідними заявами до ОСОБА_3 селищної ради Турійського району Волинської області та з позовом до суду. А щодо факту невикористання останньою електроенергії, то не вважає це підставою для визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а згідно із ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до цих правових норм при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Отже, обовязковою умовою задоволення позову в таких справах є відсутність вказаних осіб в належному їм на праві користування жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Всупереч цьому положенню процесуального законодавства позивач вимоги, зазначені в позові, не довів.

Судом встановлено і це відповідає фактичним обставинам справи, що 19 березня 1997 року виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради Турійського району Волинської області на підставі рішення даного виконавчого комітету від 14 лютого 1997 року № 8 було видано постійний ордер на житлове приміщення за адресою: вул.Незалежності, 12/20 в смт Луків Турійського району Волинської області - ОСОБА_6, як військовослужбовцю, із сімєю, а саме: дружиною ОСОБА_7 та дочками ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (а.с. 6).

Як вбачається із матеріалів справи, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 вересня 1999 року № 925-р військове містечко № 29, до складу якого входив і будинок №12 (інвентаризаційний № 4) по вул.Незалежності в смт Луків Турійського району Волинської області передано з державної власності у власність територіальної громади смт Луків Турійського району Волинської області (а.с.6).

Відповідно до довідки ОСОБА_3 селищної ради Турійського району Волинської області від 28 січня 2013 року № 36/1.9/2-13 житловий будинок № 12 (інвентарний № 4) по вул.Незалежності в смт.Луків Турійського району Волинської області перебуває на балансі ОСОБА_3 селищної ради Турійського району Волинської області (а.с.12).

Відповідач (до одруження ОСОБА_9) після одруження взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_4, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.5).

З паспорта громадянина України серії АЮ 161832, виданого ОСОБА_4 11 серпня 2011 року Турійським РВ УМВС України у Волинській області, видно, що місце проживання останньої з 06 липня 2010 року зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).

Таким чином, ОСОБА_4 на законних підставах вселена та зареєстрована у вказаному помешканні.

З акта обстеження житлового фонду від 12 березня 2015 року №3, складеного працівниками Комунального підприємства «Комунальник» та депутатом селищної ради щодо обстеження житлового фонду ОСОБА_3 селищної ради, в тому числі й будинку №12 по вул.Незалежності в смт Луків, на предмет виявлення незаконного підключення до системи водопостачання, вбачається, що на момент обстеження доступу до квартири №20 не було (а.с.15).

З довідки про розмір платежів №366, виданої 30 липня 2015 року Турійською філією Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго», по особовому рахунку № 538333076, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, видно, що розмір платежів та заборгованість з січня 2014 року по липень 2015 року відсутні (а.с. 13-14).

Однак, зазначені документи не містять інформації про факт не проживання без поважних причин відповідача в квартирі АДРЕСА_2 понад шість місяців.

Крім того, як видно із заяви ОСОБА_4 від 24 жовтня 2012 року, поданої селищному голові ОСОБА_3 селищної ради Турійського району Волинської області, що вона просила прийняти від неї квартплату по квартирі АДРЕСА_3, однак їй в цьому було відмовлено (а.с. 82).

Разом з тим, з матеріалів справи також вбачається, що відповідач ОСОБА_4 не втратила інтерес до вищевказаної квартири, оскільки мала намір її приватизувати, так як неодноразово зверталась із заявами до селищного голови щодо надання їй дозволу на приватизацію (а.с.81).

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що його квартира, в якій він проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, розташована по сусідству із квартирою відповідача ОСОБА_4, однак він останню не бачив.

Разом з тим, свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що вона також проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 і відповідач ОСОБА_4 в травні 2015 року приїжджала в селище ОСОБА_11, гостювала у неї декілька днів і вони разом ходили у квартиру ОСОБА_4, однак, остання не ночувала у власній квартирі через відсутність там належних умов проживання, так як на той час була вагітна.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що під час роботи на посаді начальника ОСОБА_3 управління житлово-комунального господарства Турійського району Волинської області вона неодноразово приходила до квартири відповідача ОСОБА_4, однак квартира була зачинена. Не заперечує, що можливо відповідач і бувала в квартирі, однак вона її особисто в цей час не бачила.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_11, яка працювала селищним головою ОСОБА_3 селищної ради Турійського району Волинської області, що є позивачем у даній справі та є безпосередньо зацікавленою у результаті розгляду справи. Разом з тим, свідок ОСОБА_11 не заперечувала факту звернень ОСОБА_4 до ОСОБА_3 селищної ради Турійського району Волинської області щодо приватизації нею спірної квартири.

При прийнятті рішення по даній справі суд також бере до уваги, що посилання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 щодо відсутності відповідача у спірному помешканні не підтверджені фактичними обставинами, оскільки вони не заходили у квартиру відповідача, не оглядали її, а лише опитували сусідів з даного приводу.

Таким чином, судом в ході розгляду справи не встановлено належних доказів, які б слугували підставою для задоволення заявлених вимог позивача, тому суд приходить до висновку про відмову в позові.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 селищної ради Турійського району Волинської області до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Волинської області через Турійський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: