АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2330/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Левченко В. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М., Василенко Л. І.
при секретаріАнкудінові О. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ТОВ "Лєтол" на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2016 року у справі за позовом ТОВ "Лєтол" до ОСОБА_6 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а :

Позивач, ТОВ "Лєтол" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6 про стягнення коштів.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що кінці 2015 року, а саме в грудні місяці, до директора ТОВ «Лєтол» звернувся відповідач з проханням виписати йому гній, так як він хоче займатись приватною господарською діяльністю. На той час в господарстві ще не була встановлена ціна на гній як працівникам господарства так і всім іншим громадянам, так як кінець року і не сезон на відпуск гною. На прохання відповідача 3 грудня 2015 року йому було відпущено вивезено та розкидано транспортними засобами товариства гній в кількості 360 тонн на землю загальною площею 16 га.

11 січня 2016 року керівником господарства був виданий наказ, згідно якого вартість гною працівникам складала 145 грн. за 1 т., а всім іншим - 250 грн. за 1 т.

Пройшло вже півроку, а відповідач не звертався до товариства по уточненню ціни на гній, 23 червня 2016 року товариство відправило йому лист в якому вказали ціну за 1 т. гною яка складає 250 грн., а також поставили вимогу керуючись ст.530 ЦК України перерахувати кошти в сумі 90000 грн., за 360 т. гною. Кошти на рахунок не поступили і відповіді товариство не отримало.

А тому, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 90000 грн. за отриманий гній.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2016 року в задоволенні позову ТОВ "Лєтол" до ОСОБА_6 про стягнення коштів відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Лєтол" подано апеляційну скаргу на рішення , в якій апелянт просить скасувати рішення, так як вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, ухваливши нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі .

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін з наступних підстав.

ТОВ «Лєтол» направлено до суду електронною поштою клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою представника, проте, колегія суддів вважає дане клопотання не обґрунтованим і таким, що не перешкоджає розгляду справи на підставі положень ст.305 ЦПК України, оскільки не надано доказів про хворобу представника, а позивач, як юридична особа, може забезпечити для участі по справі іншого представника.

Клопотання про проведення експертизи відповідачем по справі ОСОБА_6 не підтримано.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, колегією суддів за матеріалами справи установлено, що основним видом економічної діяльності позивача ТОВ «Лєтол» є вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур ( а. с. 30).

Позивач ТОВ «Лєтол» направило відповідачу ОСОБА_6 лист №154 від 16 червня 2016 року, в якому вказало ціну за 1 т. гною, а також поставили вимогу перерахувати кошти в сумі 90000 грн., за отримані ним 360 т. гною (а.с.5).

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.203 ЦК України,- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

У відповідності до ч.1 ст.205 ЦК України,- правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначено у ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

З огляду на положення ст. 218 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що підтвердженням укладення договору внаслідок дій іншої сторони є будь-яка дія, з якої випливає не лише прийняття виконання на свою користь, а й та обставина, що таке прийняття виконання чи інше підтвердження ґрунтується на існуванні факту вчинення правочину без додержання вимоги щодо обов'язкової письмової форми.

В той же час, позивачем за наявними матеріалами справи не доведено, що відповідачем ОСОБА_6 прийнято виконання правочину на свою користь, без додержання вимоги щодо обов'язкової письмової форми.

Окрім того, позивачем не доведено належними доказами на які площі земель вносились органічні добрива у вигляді гною, та чи належать дані площі земель до власності чи користування саме відповідачем.

ЦК України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених частиною 1 статті 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина 1 статті 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642 - 643 ЦК України.

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у статтях 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду, що даний позов не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність між сторонами будь-яких договірних правовідносин щодо придбання відповідачем у позивача продукції сільського господарства.

А тому, з врахуванням встановлених обставин, матеріалів справи, доводів сторін та апеляційної скарги, положень норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність ухваленого рішення, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін, відповідно до вимог ст.308 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307 , 308 , 313 , 314, 315 , 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ТОВ "Лєтол" - - відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2016 року у справі за позовом ТОВ "Лєтол" до ОСОБА_6 про стягнення коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :