АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 756/1307/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/834/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Кричина А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

17 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом у розмірі 14378,64 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 13317,80 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 1050 грн., заборгованість по штрафам 1937,32 грн.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просить рішення скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд, вважаючи, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 17 червня 2008 року між сторонами укладено договір № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 1400 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Зазначив, що позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит, проте у зв'язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у ОСОБА_3 станом на 31 грудня 2014 року виникла заборгованість у розмірі, яка складається з: 14 378,64 грн. - заборгованість за кредитом, 13317,8 - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 1050 - заборгованість з комісії за користування кредитом, та 1937,32 грн. штрафу.

Також зазначив, що на даний час відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість не погашає у зв'язку із чим просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Банку 30683,76 грн. заборгованості.

Яке вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2008 року між сторонами укладено договір № б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 1400 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Протягом дії договору, кредитний ліміт змінювався - 22 жовтня 2009 року ліміт збільшено до 2900 грн., 11 липня 2010 року - до 6800 грн., 6 листопада 2010 року - до 8800 грн., 30 грудня 2010 року - до 9680 грн., 14 лютого 2011 року - до 10800 грн., 9 квітня 2011 року - до 13800 грн., 5 серпня 2011 року - до 15000 грн., 14 січня 2014 року кредитний ліміт зменшено до 14380 грн. (а.с. 12).

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав умови кредитного договору та видав позивачу кредит у розмірі, передбаченому договором, проте відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання у зв'язку з чим, виникла заборгованість у розмірі 30683,76 грн., яка складається з : 14378 грн. 64 коп. - заборгованість за кредитом, 13317 грн. 80 коп. -заборгованість по процентам за користування кредитом, 1050 грн. - заборгованість по комісії, штрафи - 500 грн. (фіксована частина), 1437 грн. 32 коп. - процентна складова.(а.с.6-11).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положенням ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згін ост. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано пропозицію ОСОБА_3 про оплату кредиту у повному обсязі та не запропоновано укласти мирову угоду, оскільки заява про перегляд заочного рішення розглянута у відсутність сторін, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до чинного законодавства України, відповідач не позбавлений можливості звернутися із мировою угодою до позивача на стадії виконання рішення.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано оцінки, що відповідач перебував у місцях позбавлення волі та не міг з'явитися у судове засідання та те, що ОСОБА_3 не працював у колонії на платних роботах не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки правового значення для вирішення даного спору вони не мають.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норми матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді