АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/176/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Кренцель М.І.
Провадження № 22-ц/789/257/16 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Фащевська Н. Є., Ходоровський М. В.,

при секретарі - Панькевич Т.І. Романської К.М.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1 і його представника адвоката

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради, треті особи Козівська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про встановлення нікчемності заповіту та визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Козівського районного суду від 16 грудня 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення, вважаючи його незаконним, необґрунтованим, ухваленим у звязку з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом необгрунтовано було відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі в розгляді справи спеціаліста представника відділу нотаріату управління юстиції в Тернопільській області. Не було досліджено наявності у ОСОБА_3 сільській раді письмової заяви ОСОБА_5 про скасування чи зміну заповіту. Безпідставно не взято до уваги показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині надмірного вживання алкогольними напоями ОСОБА_5, а також не дано належної оцінки діям секретаря сільської ради в частині невиконання вимог п.29 Правил вчинення окремих нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських рад та Інструкції про порядок вчинення окремих нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських рад, в редакції, чинній до першої декади листопада 2011 року, а зокрема, тому, що секретарем сільської ради, яка посвідчувала заповіт не було встановлено дієздатність заповідача відповідно до вимог закону. Також, судом не зясовано, коли і ким сплачувалося держмито за посвідчення оспорюваного заповіту. Вважає, що питання нікчемності заповіту від 04.01.2011 року судом першої інстанції по суті не розглядалося, докази з даного приводу не досліджувалися.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній. У судове засідання, призначене на 17.03.2016 року, будучи належним чином повідомленими, не зявилися, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджало продовженню розгляду справи апеляційним судом у їх відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання жодного разу не зявився, надіславши заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача і його представника, перевіривши законність і обґрунтованість рішення Козівського районного суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що оспорюваний заповіт складено у відповідності до вимог чинного законодавства та відсутні правові підстави для встановлення нікчемності заповіту чи визнання його недійсним з підстав підписання заповідачем ОСОБА_5П всупереч її волевиявленню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що 21.12.2010 року ОСОБА_5 складено та підписано заповіт, за яким все своє майно вона заповіла ОСОБА_1 (а.с.8).

04.01.2011 року у ОСОБА_3 сільській раді ОСОБА_5 було складено та підписано заповіт, посвідчений секретарем Вікторівської сільської ради ОСОБА_9, за яким усе своє майно вона заповідала ОСОБА_4 (а.с.38).

Обидва заповіти зареєстровані у журналі реєстрації нотаріальних дій ОСОБА_3 сільської ради (а.с.85-90).

28.12.2013 року ОСОБА_5 померла (а.с.6).

Також, з матеріалів справи вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 проживала одна в будинку по вул.Шевченка,68, що в с.Вікторівка Козівського району Тернопільської області, що належав їй на праві власності (а.с.7, 12). ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у різні періоди доглядали ОСОБА_5, допомагали їй по господарству (а.с.9-10). На Д обліку в лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога ОСОБА_5 не перебувала ( а.с.36). Таким, що набрало законної сили рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 13.08.2014 року ОСОБА_1 було визначено додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом у 3 місяці (а.с.11).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 448 ОСОБА_5 на період часу укладення заповіту, 04.01.2011 року на психічні захворювання не страждала, усвідомлювала значення свої дій і могла керувати ними (а.с.118-124).

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 409/410/15-22 від 26.10.2015 року, рукописний текст Мною ОСОБА_5 заповіт прочитаний вголос і власноручно підписаний і підпис Кузіна в оригіналі примірника ОСОБА_5 від 04.01.2011, що знаходиться в матеріалах спадкової справи ОСОБА_3 сільської ради, виконано ОСОБА_5 (а.с.126-132).

За ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч.4 ст.207 цього Кодексу.

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Згідно ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчено уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно вимог ст.203 ЦК України особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний об'єм цивільної дієздатності, волевиявлення учасника угоди повинно бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину, є недодержання в момент вчинення правочину стороною /сторонами/ вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.

У відповідності до ч.З ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно вимог ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права та інтереси порушені.

Відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також, заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення є нікчемним, а згідно вимог ч.2 цієї ж статті за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

У відповідності до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст.ст.57, 58 ЦПК України суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Встановивши, що форма заповіту (письмова), складеного 04.01.2011 року від імені ОСОБА_5, відповідає вимогам закону, даний заповіт посвідчений особою, яка мала на це право відповідно до вимог закону (секретарем Вікторівської сільської ради ОСОБА_9П.), а також те, що вказаний заповіт підписаний особисто заповідачем, волевиявлення ОСОБА_5 на те, щоб заповісти своє майно ОСОБА_4 було вільним і відповідало її внутрішній волі, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для встановлення нікчемності заповіту чи визнання його недійсним.

Доводи апеляційної скарги в частині необгрунтованої відмови суду в задоволенні клопотання про залучення до участі в розгляді справи спеціаліста представника відділу нотаріату управління юстиції в Тернопільській області колегія суддів вважає безпідставними, оскільки дії секретаря сільської ради при складанні та посвідченні заповітів передбачені відповідними нормативними документами, потреби у розясненні яких в суду, що розглядав дану справу, не було.

Не заслуговують, на думку колегії суддів, й доводи апеляційної скарги в частині невиконання секретарем сільради вимог п.29 Правил вчинення окремих нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських рад та Інструкції про порядок вчинення окремих нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських рад, в редакції, чинній до першої декади листопада 2011 року, що полягає в невстановленні, на думку позивача, дієздатності заповідача відповідно до вимог закону, оскільки вказані доводи спростовуються матеріалами справи - показаннями допитаної, як свідка, секретаря сільради ОСОБА_9 з приводу складання заповіту та перевірки нею дієздатності заповідача, що в сукупності з висновком судово-психіатричної експертизи, наявної в матеріалах справи, дають колегії суддів підстави вважати, що на час складання заповіту секретарем сільради було зясовано дійсне волевиявлення заповідача, яке не викликало сумнівів, тому не було підстав перевіряти психічний стан заповідача шляхом зясування факту існування рішення суду про визнання ОСОБА_5 обмежено дієздатною чи недієздатною та повідомляти заінтересованих осіб про можливість звернення з такими заявами. Заперечення ж позивача з цього приводу не підтверджені належними й допустимими доказами.

Безпідставними колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги в частині неповного зясування судом обставин справи, що полягає у недослідженні наявності у ОСОБА_3 сільській раді письмової заяви ОСОБА_5 про скасування чи зміну заповіту, оскільки законом не передбачено написання заповідачем окремої заяви про скасування чи зміну заповіту. Сам по собі факт складання іншого заповіту в користь іншої особи скасовує попередній.

Також, необгрунтованими є доводи апеляційної скарги з приводу не взяття судом до уваги показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині надмірного вживання алкогольними напоями ОСОБА_5, оскільки самі по собі показання свідків не є належними доказами обмеженої дієздатності чи недієздатності особи й не спростовують висновку судово-психіатричної експертизи в цій частині, який надавався експертом з врахуванням усіх матеріалів справи.

Не беруться до уваги колегією суддів й доводи апеляційної скарги в частині незясування судом обставини, коли і ким сплачувалося держмито за посвідчення оспорюваного заповіту, як такі, що не мають правового значення для вирішення питання про встановлення нікчемності заповіту чи визнання його недійсним.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини.

Доводи ОСОБА_1 про неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи і повністю спростовуються дослідженими матеріалами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, висновків суду першої інстанції не спростовують; рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.305 ч.2, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч.ч. 1, 2; 313 ч. 1, 314 ч. 1 п. 1, 315 ч.ч. 1,2, 317 ч.1, 319 ч.1; 324 ч.1 п.1; 325 ч.1 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Козівського районного суду від 16 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.Б. Щавурська

Судді : Н.Є.Фащевська

ОСОБА_10