Справа № 305/1795/15-ц
Провадження по справі йону, Закарпатської області.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016 року Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

з участю: секретаря - Орос С.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 як представника в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Рахівська державна нотаріальна контора, Діловецька сільська рада Рахівського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд за дорученням ОСОБА_6 з позовом до ОСОБА_5, третя особи без самостійних вимог на предмет спору: Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, Діловецька сільська рада Рахівського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батьки позивачки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, за свого життя проживали в житловому будинку №8, загальною площею 175,89 кв.м., що розташований по вул.Л.Українки в селі Ділове, Рахівського району Закарпатської області разом із надвірними будівлями та господарськими спорудами. 30 січня помер батько позивачки, громадянин ОСОБА_5, а отже відкрилася спадщина на все спадкове майно, що належало спадкодавцю, в тому числі, в цілій частині на житловий будинок із надвірними прибудовами та господарськими будівлями №8, загальною площею 175,89 кв.м., що розташований по вул.Л.Українки в селі Ділове, Рахівського району, Закарпатської області та на все інше рухоме і нерухоме майно, на яке спадкодавець мав відповідне право. Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом на час відкриття спадщини після смерті батька позивачки, являлися сама позивачка ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище Романюк) ОСОБА_8, мати позивачки ОСОБА_7 та брат позивачки ОСОБА_5, які прийняли спадщину, як особи, які проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявили про відмову від неї. 30 вересня 2013 року померла мати позивачки ОСОБА_7, з часу настання смерті якої також відкрилася спадщина на все спадкове майно, що належало на праві приватної власності спадкодавцю, якою фактично являється той же самий житловий будинок із надвірними прибудовами та господарськими будівлями №8, загальною площею 175,89 кв.м., що розташований по вул.Л.Українки в селі Ділове, Рахівського району, Закарпатської області. Спадкоємцями перщої черги спадкоємців за законом на час відкриття спадщини являються сама позивачка та її брат ОСОБА_5. Під час залучення позивачки до участі у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, з матеріалів зазначеної справи було виявлено, що батьком позивачки ОСОБА_5 29 серпня 2008 року було складено заповіт від його імені на користь його дочки ОСОБА_6, згідно якого, у разі відкриття спадщини, ? частка спадкового майна, де б воно не було та з чого б воно не складалося, взагалі все те, що спадкоємцю належатиме на день смерті і на що за законом він матиме право, належатиме позивачці. Оскільки позивачка постійно проживає в Російській Федерації ще з 1990 року, а з січня 1995 року зареєстрована в Пермському краї, тому про існування такого заповіту вона фактично дізналася лише з дня повідомлення її про залучення до участі в розгляді зазначеної вище цивільної справи. На сьогоднішній день даний заповіт не змінений, не скасований, він являється останнім. Позивачка вважає, що за таких обставин, нею пропущено строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому просить визначити їй додатковий строк тривалістю в чотири місяці з дня набуття рішенням суду законної сили для подання до Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області заяви про прийняття нею спадщини за заповітом, складеним на користь ОСОБА_6 від імені ОСОБА_5, який помер 30 січня 2010 року, та вирішити питання розподілу судових витрат.

18 січня 2016 року ОСОБА_1 як представник від імені ОСОБА_3, який є представником ОСОБА_6, подав заяву про збільшення та уточнення позовних вимог, в якій зазначає, що в заповіті, який є предметом спору, прізвище позивачки значиться як ОСОБА_6, проте, згідно транслітеризації ( перекладу з російської на українську), її прізвище мало б правильно звучати як ОСОБА_4, тому просить уточнити позовні дані щодо прізвища позивачки як ОСОБА_4. Крім того, враховуючи те, що Позивачка, від імені якої подано позовну заяву, являється громадянкою іноземної Держави Російської Федерації, тому просить збільшити додатковий строк для прийняття спадщини до шести місяців.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позов підтримав та наполягав на задоволенні позовних вимог. Пояснив, що позивачка в Україну, у зв"язку з сімейними обставинами, не приїжджала, про існування заповіту вона не знала, а довідавшись про існування такого має бажання прийняти спадщину, однак строк для її прийняття, який вона пропустила з поважної причини, перешкоджає зазначеному. Тому просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги вважає безпідставними, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

Виконком Діловецької сільської ради у заяві, наданій суду, просить справу розглянути без представника сільської ради. Позов залишають на розгляд суду.

Представник Рахівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з"явився, завідуюча Рахівською ДНК - ОСОБА_9 надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Судом встановлено, що 30.01.2010 року помер громадянин ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації смертей 01.02.2010 року був зроблений відповідний актовий запис за № 1, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №094482, виданим виконкомом Діловецької сільської ради Рахівського району Закарпатської області.

ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище Романюк) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, являється дочкою ОСОБА_5, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії VІІ-УР №0459159.

Після смерті гр. ОСОБА_5 відкрилася спадщина на все належне йому спадкове майно, в тому числі і на житловий будинок із надвірними прибудовами та господарськими будівлями №8, загальною площею 175,89 кв.м., що розташований по вул. Л.Українки в селі Ділове Рахівського району, Закарпатської області та на все інше рухоме і нерухоме майно, на яке спадкодавець мав відповідне право.

Суд констатує, що позивачка, ОСОБА_4, являється спадкоємцем за заповітом вищевказаного майна, складеного ОСОБА_5 29.08.2008 року, що був посвідчений секретарем Діловецької сільської ради ОСОБА_10 та зареєстрований в реєстрі за №18. У заповіті прізвище позивачки через неправильний переклад записано ОСОБА_6.

На сьогоднішній день позивачка, ОСОБА_4 має намір оформити право власності на спадкове майно, у зв'язку з чим звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі такого правовстановлюючого документа позивачці було відмовлено, у зв"язку з пропуском нею, встановленого законодавцем шестимісячного строку для прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована з 16 травня 2000 року в Пермському краї с.Сіва, Сівінського району Російської Федерації.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_4 бажає прийняти спадщину, однак, у визначений Законом строк, заяви про прийняття спадщини не подавала, як і не писала заяв про відмову від спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В ході розгляду справи було встановлено, що позивачці про існування заповіту від імені батька в її користь не було відомо, оскільки з 1990 року вона проживає у Російській Федерації, а з 16 травня 2000 року зареєстрована в Пермському краї, Російської Федерації, за цей час в Україну не приїжджала, тому заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її батька, який обчислюється в шість місяців з дня смерті спадкодавця, в даному випадку з 30 січня 2010 року, вона не подавала. Довідавшись про існування заповіту під час залучення її до справи, позивачка має намір виконати волю батька і прийняти спадщину, яку він їй заповів.

Вирішуючи питання про визначення додаткового строку, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 « Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Ті обставини, що позивачці не було відомо про існування заповіту на її ім'я, а також зважаючи на значну віддаленість її постійного місця проживання, яким є Пермський край Російської Федерації, та те, що з часу смерті батька вона не мала можливості приїхати в Україну у зв"язку із сімейними обставинами, в сукупності можна визнати непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій спрямованих на прийняття спадщини, а отже визнаються судом поважними причинами, з яких вона не змогла своєчасно юридично оформити прийняття спадщини, що залишилася після смерті її батька - ОСОБА_5

Таким чином, у суду є всі підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Питання про стягнення судових витрат в судовому засіданні представник позивача не ставив, а тому судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 10, 11, 58, 60, 88, 131, 209, 212 215, 223, 294 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити для громадянки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такої, що зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, Пермського краю, Російської Федерації, як спадкоємця за заповітом, додатковий строк тривалістю в 6 місяців з дня набуття рішенням суду законної сили для подання до Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області (місто Рахів, вул.Миру, будинок 1, Закарпатської області) заяви про прийняття нею за заповітом, складеним на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, від імені громадянина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, та посвідченим секретарем виконавчого комітету Діловецької сільської ради Рахівського району, Закарпатської області 29 серпня 2008 року за №18, спадщини, що відкрилася після смерті громадянина ОСОБА_5, який помер 30 січня 2010 року в селі Ділове, Рахівського району, Закарпатської області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ємчук В.Е.

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: Ємчук В.Е.