РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2016 року Першотравневий районний суд Донецької області

У складі: головуючого -судді- - Топузової Н.М.

при секретарі - Орчелота І.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у с.м.т. Мангуш справу за позовом ОСОБА_2,представник на підставі довіреності ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Мелекінської сільської ради Першотравневого району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування ,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з даним позовом із наступних підстав :

ОСОБА_2, позивач по справі, є дружиною ОСОБА_6, що підтверджується їх свідоцтвом про реєстрацію шлюбу . ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - відповідачі по справі, є їх рідними дітьми, що підтверджується свідоцтвами про народження та реєстрації шлюбу. ОСОБА_6, на підставі свідоцтва про право приватної власності на будівлю НОМЕР_1 від 04.01.1990 року, належало домоволодіння АДРЕСА_1, зареєстроване в БТІ. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №51 .Після його смерті, відкрилася спадкове майно у вигляді вищезазначеного домоволодіння. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина - ОСОБА_2, син -ОСОБА_4 і дочка - ОСОБА_5На день смерті чоловіка, ОСОБА_2 проживала і була зареєстрована з ним за однією адресою, що підтверджується довідками з сільської ради, а також копією паспорта з відміткою про реєстрацію місця проживання . На підставі цих документів випливає, що позивачка прийняла спадщину.14.05.1993 року ,вона звернулася до Першотравневої державної нотаріальної контори із заявою, на підставі якого нотаріусом було заведено спадкову справу після смерті її чоловіка, що підтверджується випискою з спадкового реєстру . Свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння ОСОБА_2 не отримала, тому що не бачила в цьому гострої необхідності на той період часу.22.02.2016 року ОСОБА_7, як представником позивачки, па підставі довіреності, нотаріусу було подано заяву про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 Вивчивши подані документи, нотаріус повідомила про те, що видати спадщину не представляється можливим, в зв'язку з тим, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 вже здано в архів, який знаходиться в місті Донецьку, так як в даний час дана територія окупована і доступу до архіву немає, то отримати звідти будь-які документи не представляється можливим.Також, в нотаріальній конторі було видано відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Крім того, в нотаріальній конторі була отримана інформаційна довідка про те, хто за станом на даний час є власником домоволодіння АДРЕСА_1, відповідно до якої випливає, що відомості про реєстрацію права власності в новому державному реєстрі відсутні.Після цього, було звернення до Першотравневого БТІ з того ж питання, де було повідомлено про те, що за наявними у них даними, власником будинку є померлий ОСОБА_6, про що була видана відповідна довідка.Таким чином, не маючи іншої можливості захистити законні права та інтереси ОСОБА_2 , позивачка вимушена звернутися до суду з цим позовом, залучаючи в якості відповідачів дітей померлого і позивачки, так як інших спадкоємців не має. З огляду на той факт, що ОСОБА_6 помер в 1992 році, слід звернути увагу на те, що на той період часу діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1964 року.

Тому позивачка просить суд : визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПННОМЕР_2, право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом ,після смерті чоловіка - ОСОБА_6 ,померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судове засідання представник позивачки ОСОБА_2,за довіреністю, ОСОБА_3 не з*явилася, надала заяву про підтримку позову та розгляд справи за її відсутності.

У судове засідання відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Мелекінська сільська рада Першотравневого району Донецької області не з*явилися,надали заяву про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності.

Справу вирішено розглянути за відсутності сторін у письмовому провадженні.

Суд, з урахуванням матеріалів справи,вважає,що позов позивача підлягає задоволенню із наступних підстав:

На час відкриття спадщини та прийняття спадщини ,діяв Цивільний Кодекс УРСР 1963 року, до якого:

- Відповідно до ст. 86: право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом.

-Відповідно до ст. 88:основу особистої власності громадян становлять трудові доходи.Особиста власність громадян і право її спадкоємства охороняються державою.

-Відповідно до ст.100: в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

-Статею 101 передбачено:в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності.

-Статтею 524 передбачено, що :спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

-Відповідно до ст. 525:часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

-Статтею 526 передбачено,що :місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

-Відповідно до ст. 527:спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті та, відповідно до ст.529:при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

-Відповідно до ст. 548:для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини та ,відповідно до ст.549:визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Судом встановлено,що позивачка з 1956 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_6/а.с. 5/, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2/а.с. 6/.Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді цілого домоволодіння,яке розташоване у АДРЕСА_1/а.с.7-12/,яке було прийнято як спадщина позивачкою,яка на час смерті ОСОБА_6,та по теперішній час, за вищезазначеною адресою мешкає позивачка ОСОБА_2./а.с. 13,30/ та після смерті володіла та розпоряджалася даним спадковим майном.Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру,спадкова справа після смерті ОСОБА_6 була відкрита,але здана в архів 01.12.2000 року-причини не вказані/а.с. 15/. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії, позивачці ОСОБА_2. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті померлого ОСОБА_6, так як спадкова справа знаходиться у обласному архіві,який знаходиться на тимчасово окупованої території та доступу до даної справи не має./а.с. 16/.

Відповідно до ст. 555 ЦК УРСР/1963/ ,спадкоємці не відмовлялися від спадщини, спадкове майно у вигляді цілого домоволодіння,яке розташоване у АДРЕСА_1,за правом спадкоємства,до держави не переходило.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України/2003/, відумерлою спадщина у вигляді цілого домоволодіння,яке розташоване у АДРЕСА_1 не визнавалася Мелекінською сільською радою. Мелекінська сільська рада Першотравневого району Донецької області не заперечує проти задоволення позову, відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Позивачами доведено перед судом належними та допустимими доказами свої позовні вимоги, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 10,60, 212-215 ЦПК України,ст. ст.86,88,100,101,524-527,548,549,555 ЦК УРСР/1963/, ст.1277 ЦК України/2003/, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПННОМЕР_2, право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 Донецької області, в порядку спадкування за законом ,після смерті чоловіка - ОСОБА_6 ,померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення ,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Донецької області у м.Маріуполі через Першотравневий районний суд.

Суддя: Н.М.Топузова.