Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/3594/15-ц
Провадження № 2/711/32/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого-судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання правочинів недійсними,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання правочинів недійсними.

В обґрунтовування позову вказує, що 17.03.2014 року в зв'язку з критичним загостренням здоров'я він потрапив до лікарні, а саме перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні III-ьої міської лікарні швидкої медичної допомоги ЧМР, де і познайомився з ОСОБА_2. Їх познайомив його брат - ОСОБА_3, який на той час також проходив лікування стаціонарно в III-ій міській лікарні швидкої медичної допомоги ЧМР. Під час спілкування ОСОБА_2 пообіцяла допомогти йому та його брату у приватизації житла, а він в свою чергу повинен буде продати саме їй свою частку домоволодіння № 198, яке знаходиться по вул. Благовісній в м. Черкаси. Також ОСОБА_2 повідомила, що для того аби вона займалася питанням приватизації домоволодіння їй необхідно надати довіреність на що він погодився.

24.03.2014 року він разом з ОСОБА_2 поїхали до нотаріуса, де він підписав довіреність на імя ОСОБА_8 для того аби вона могла розпочати процес приватизації його житла. Його влаштовувало те, що ОСОБА_9 бере на себе зобов'язання по приватизації його житла на його ім'я, оскільки він хворів і взагалі є людиною юридично необізнаною.

В травні 2014 року ОСОБА_9 повідомила його, що необхідно дати довіреність ще на одну особу - ОСОБА_10 для того щоб зареєструвати його (позивача) в квартиру АДРЕСА_1, пояснивши це тим, що вона не розібравшись в ситуації зняла його з реєстрації, і що зараз хоче безкоштовно виправити цю помилку. В зв'язку з цим від його імені було подано до Придніпровського районного суду м. Черкаси позовну заяву про визнання права користування житловим приміщенням.

Після винесення Придніпровським районним судом м. Черкаси рішення ОСОБА_9 повідомила йому, що займається приватизацією житла по вул. Благовісній, 198 на його імя.

Влітку 2014 року ОСОБА_9 почала його ігнорувати і він зрозумів що щось не так, що він має справу з шахраями, в зв'язку з чим звернувся до нотаріуса ОСОБА_11 та скасував довіреність від 24.03.2014 року.

Після цього він звернувся в нотаріальну контору щоб дізнатися чи приватизовано на його імя частку домоволодіння по вул. Благовісна, 198 в м. Черкаси, де йому було повідомлено, що ОСОБА_3 (його брат, який зареєстрований в цьому ж будинку) набув права власності 01.08.2014 року на 13/100 частин домоволодіння № 198 по вул. Благовісній в м. Черкаси згідно свідоцтва про право власності та 12.08.2014 року уклав договір дарування вказаної частини домоволодіння № 198 по вул. Благовісній в м. Черкаси на імя ОСОБА_4, який в свою чергу 03.09.2014 року подарував вказану частину домоволодіння ОСОБА_5, а той в свою чергу 24.09.2014 року уклав договір дарування вказаної частини домоволодіння на імя ОСОБА_6.

З цього він зрозумів, що на його імя ОСОБА_2 частину домоволодіння № 198 по вул. Благовісній в м. Черкаси так і не приватизувала, а якимсь чином приватизувала його частку домоволодіння на імя його брата - ОСОБА_3.

В лютому 2015 року він звернувся в адвокатську контору, і отримавши відповідь на адвокатський запит він зрозумів, яким чином його обманула ОСОБА_2, а саме скориставшись його тяжким станом здоров'я отримала від нього довіреність та звернулась від його імені до директора КП «Придніпровська СУБ» з проханням обєднати особовий рахунок 31623000 (наймач ОСОБА_1В.) та особовий рахунок 31623007 (наймач ОСОБА_3В.) та відкрити один рахунок на ОСОБА_3 - 31623007, що і було зроблено та приватизовано квартиру АДРЕСА_1 лише на його брата - ОСОБА_3 та в подальшому в дуже короткі проміжки часу передаровано квартиру тричі.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкою для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

А тому, просить:

- визнати довіреність від 24.03.2014 року, посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_11 зареєстровану в реєстрі за № 181 від імені ОСОБА_1 на імя ОСОБА_2 - недійсною з моменту її посвідчення;

- визнати свідоцтво про право власності від 01.08.2014 року видане на ім'я ОСОБА_3 на 13/100 частин домоволодіння № 198 по вул. Благовісній в м. Черкаси недійсним частково, в розмірі ? частини (13/200);

- визнати договір дарування від 12.08.2014 року на 13/100 частин домоволодіння № 198 по вул. Благовісній в м. Черкаси, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_12 недійсним частково, у розмірі ? частини (13/200);

- визнати договір дарування від 03.09.2014 року на 13/100 частин домоволодіння № 198 по вул. Благовісній в м. Черкаси, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 недійсним частково, у розмірі ? частини (13/200);

- визнати договір дарування від 24.09.2014 року на 13/100 частин домоволодіння № 198 по вул. Благовісній в м. Черкаси, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_13, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 недійсним частково, у розмірі ? частини( 13/200).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_14 позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

В судовому засіданні 30.10.2015 року відповідач ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 визнав та не заперечував проти його задоволення, пояснивши, що йому не було відомо, що ним було приватизовано, а в подальшому подаровано ОСОБА_4 і частку позивача ОСОБА_1 в домоволодінні № 198 по вул. Благовісній в м. Черкаси.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та представник третьої особи - КП Придніпровська СУБ Черкаської міської ради не з'явилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку.

В судове засіданні третя особа - приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 не з'явилася, попередньо направивши заяву про розгляд справи в її відсутність.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_14, відповідача ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 24.03.2014 року позивач ОСОБА_15 надав ОСОБА_2 довіреність, якою уповноважив останню бути його представником у всіх державних, громадських та інших компетентних органах і організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності з усіма необхідними повноваженнями з питань управління і розпорядження всім його майном, з чого воно не складалося і де б воно не знаходилося, укладати всі дозволені законом угоди по управлінню і розпорядженню його майном: в тому числі вчиняти будь-які дії щодо належного йому рухомого та нерухомого майна, визначаючи у всіх випадках суми, терміни та інші умови на власний розсуд; представляти його інтереси в органах внутрішніх справ (з питань зняття його з реєстраційного обліку); бути його представником в усіх організаціях по питанню збору документів та технічної документації, необхідних для продажу належного йому житлового будинку з надвірними спорудами та земельною ділянкою, що знаходяться в місті Черкаси по вул. Благовісній, 198, а також продати вищевказаний будинок та земельну ділянку на умовах та за ціною на її розсуд, вести від його імені справи в всіх державних установах, кооперативних і громадських організаціях.

Також в судовому засіданні встановлено, що на час видачі довіреності на імя ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні III-ьої міської лікарні швидкої медичної допомоги ЧМР, що стверджується витягом з історії хвороби № 443, а саме з 17.03.2014 року по 27.03.2014 року.

13.03.2014 року відповідач ОСОБА_3 також надав ОСОБА_2 довіреність, якою уповноважив останню бути його представником з питання приватизації частки в праві власності на житловий будинок з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та земельної ділянки, що розташовані за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 198, а також з питання підготовки документів для відчуження вищевказаного нерухомого майна.

В подальшому ОСОБА_2, діючи на підставі вищевказаних довіреностей, подала від імені довірителів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради заяви на обєднання особових рахунків № 3162300 (наймач ОСОБА_1В.) та № 31223007 (наймач ОСОБА_3В.), які були обєднані на імя ОСОБА_3, що підтверджується листом КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради від 25.02.2015 року вих. №512. Після цього відповідач ОСОБА_3, шляхом приватизації, набув права власності на 13/100 частини домоволодіння №198 по вул. Благовісній в м. Черкаси, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31.07.2014 року № 159, виданим Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради.

В подальшому вказана частина домоволодіння № 198 по вул. Благовісній в м. Черкаси була подарована ОСОБА_3 гр. ОСОБА_4. При цьому ОСОБА_3 діяв особисто, а не через свого представника (Договір дарування частини житлового будинку від 12.08.2014 року).

03.09.2014 року ОСОБА_4 подарував 13/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд № 198-198/1, що знаходиться по вул. Благовісній в м. Черкаси гр. ОСОБА_5, що стверджується Договором дарування частини житлового будинку від 03.09.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7

24.09.2014 року ОСОБА_5 подарував 13/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд № 198-198/1, що знаходиться по вул. Благовісній в м. Черкаси гр. ОСОБА_6, що стверджується Договором дарування частини житлового будинку від 24.09.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7

Звертаючись з даним позовом до суду позивач ОСОБА_16 просить визнати довіреність від 24.03.2015 року, посвідчену приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_11 недійсною з моменту її посвідчення, а також свідоцтво про право власності на житло від 01.08.2014 року видане на імя ОСОБА_3 та договори дарування від 12.08.2014 року, від 03.09.2014 року та від 24.09.2014 року недійсними (як наслідку дій, вчинених на підставі довіреності від 24.03.2015 року) з підстав передбачених ст. 233 ЦК України, а саме в звязку з тим, що довіреність на імя ОСОБА_2 була вчинена ним під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних для нього умовах, оскільки він в той час перебував на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні III-ьої міської лікарні швидкої медичної допомоги ЧМР та потребував значних коштів для лікування.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Статтею 239 ЦК України також передбачено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За змістом частини першої статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 23 постанови від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризується тим, що особа їх вчиняє добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини.

Таким чином підставою для визнання правочину недійсним є наявність вкрай невигідних умов та тяжкого збігу обставин, тобто обидві зазначені умови мають бути наявними, і необхідною та достатньою для застосування ст. 233 ЦК України є їх сукупність.

В судовому засіданні позивачем та його представником не доведено належними та допустимими доказами, що довіреність від 24.03.2014 року, що видана позивачем ОСОБА_1 на представлення його інтересів гр. ОСОБА_2, була видана на вкрай невигідних для нього умовах і що за звичайних умов вона не була б надана. Крім того, позивач мав можливість скористатися своїм правом і в будь-який момент скасувати довіреність, чим і скористався.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання довіреності від 24.03.2014 року виданої на імя ОСОБА_2 недійсною з моменту її посвідчення з підстав передбачених ст. 233 ЦК України.

Також суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 і частині визнання недійсними свідоцтва про право власності на житло від 01.08.2014 року виданого на імя ОСОБА_3 та договорів дарування від 12.08.2014 року, від 03.09.2014 року та від 24.09.2014 року, оскільки вони є похідними від первісної вимоги ОСОБА_1 про визнання довіреності від 24.03.2014 року недійсною, в задоволенні якої судом відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, 203, 233, 244, 237, 238, 239, ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Комунальне підприємство «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, Приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання правочинів недійсними відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання у десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий В.М. Скляренко