ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/912/15-ц
Провадження № 6/362/30/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді - Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільні справи за Поданням відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області про тимчасове обмеження виїзду боржника за кордон,-

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України у звязку з невиконанням останнім зобовязань за судовим рішенням, посилаючись на те, що на виконанні відділу знаходиться виконавчий лист № 2/362/1048/15 від 10.08.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошового боргу у розмірі 938535,69 грн.

14.08.2015 року відділом ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП № 48436705.

Проте, ініціатор подання посилається на умисне ухилення боржника від сплати боргу, в звязку з чим виконавча служба змушена звернутися до суду з зазначеним поданням про тимчасове обмеження виїзду боржника за кордон.

Відповідно до змісту ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, суд за заявою державного виконавця чи сторони у справі може змінити чи встановити спосіб і порядок його виконання.

Положеннями ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України передбачено, що таке подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця

Суд, вважає, що подання та заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положення ст.14 ЦПК України передбачають обовязковість судових рішень, що набрали законної сили, щодо їх виконання, підставою для відповідальності є їх невиконання.

Згідно з положеннями ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як зазначено в узагальнені судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01 лютого 2013 року ( Верховний Суд України ) Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК) доповнено ст. 377-1, якою врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Правильне застосування судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з цього питання є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина та має на меті сприяти ефективному, своєчасному і законному примусовому виконанню рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК України та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону № 606-XIV у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII).

Інструкція з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5 містить окремий розд. XI «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну», в якому передбачено зміст подання державного виконавця при зверненні до суду, що полягає в такому: в тому числі - у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

У відповідності до положень ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадках, якщо діють невиконані зобовязання або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі виконавчого листа № 2/362/1048/15 від 10.08.2015 року, виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області, головним державним виконавцем відділу ДВС Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області 14.08.2015 року відкрито виконавче провадження за № 48436705 про стягнення з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2, боргу у розмірі 938535 гривень 69 копійок.

Зазначена постанова отримана боржником, що підтверджується розпискою про отримання відповідного рекомендованого листа державної виконавчої служби.

З огляду матеріалів виконавчого провадження вбачається, що на неодноразові виклики державного виконавця, боржник не зявляється, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про виклик останнього до відділу ДВС.

Згідно з актом державного виконавця від 29.10.2015 року, було встановлено, що під час виїзду державного виконавця за місцем проживання та реєстрації боржника для перевірки його майнового стану, за адресою: с. Путрівка Васильківського району Київської області по вул. Леніна,174, будинок був зачинений.

У відповідності до відомостей Державної прикордонної служби від 12.01.2016 року за №774/4, боржник ОСОБА_1, за період з 2015-2016 роки, двічі перетинав Державний кордон України.

Що стосується ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання обовязків за рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2015 року (справа № 362/912/15-ц, провадження № 2/362/1048/15), то суд виходить з того, що з часу їх виникнення, ОСОБА_1, при наявності ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2015 року про накладення арешту на належне йому майно здійснив відчуження належної йому земельної ділянки, що підтверджується витягом з реєстру прав на нерухоме майно, та відомості про що внесені до ЄРДР від 25.09.2015 року за № 0001501.

Таким чином, суд приходить до висновку, що боржник ухиляється від виконання обовязків покладених на нього рішенням суду, а тому, до нього може бути встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон до виконання ним своїх зобовязань.

Разом з тим, суд задовольняє подання частково, оскільки вилучення у боржника паспорту громадянина України для виїзду за кордон, на думку суду є передчасним, оскільки на підставі ухвали суду про тимчасове обмеження виїзду боржника за кордон, будуть внесені відповідні відомості до прикордонних органів України, що позбавить останнього перетинати державний кордон України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 377-1 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Подання відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області про тимчасове обмеження виїзду боржника за кордон задовольнити частково.

Встановити тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за виконавчим провадженням № 48436705.

В решті вимог подання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.