Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Буцяка З.І., Боймиструка С.В.

секретар судового засідання: Коробчук А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на рішення Острозького районного суду Рівненської області від 11 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 11 січня 2016 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі представник відповідача вказує на його незаконність, оскільки рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не враховано, що ОСОБА_1 цікавиться дитиною, намагається з нею спілкуватися, однак дитина боїться з ним контактувати через залякування матері - позивача по справі. Вказує, що ОСОБА_3 здійснює перешкоди у спілкуванні з дитиною. Зазначає, що судом невірно протлумачено його пояснення по справі та зроблено помилковий висновок про те, що він аліменти не сплачує, з дитиною не спілкується і не намагається її відвідувати більше трьох років, що спростовується фонограмою звукозапису судового засідання від 30 грудня 2015 року. Судом не заслухано пояснення свідків зі сторони відповідача, які підтверджують, що він бачиться з диною, цікавиться нею, купує їй необхідні речі

Судом не враховано, що висновок органу опіки та піклування №567/1254/15-ц від 30 грудня 2015 року є недостатньо обґрунтованим та суперечить інтересам дитини, оскільки при його винесенні не було враховано інтересів та пояснень батька.

Просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В запереченні на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване, просить залишити його без зміни.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє до неї ніякого інтересу, матеріально не допомагає, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Однак з такими висновками суду колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обовязків

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3. Батьки дитини проживають окремо.

В звязку з виникненням неприязних відносин між сторонами, позивач перестала підтримувати контакти з відповідачем .

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Будь-яких доказів наявності виключних обставин позбавлення батьківських права відповідача ОСОБА_3 не надано.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_1 не піклується про дочку, участі у її вихованні не бере, не відвідує дитину та не цікавиться її життям, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не можуть бути достатніми підставами для позбавлення відповідача батьківських прав щодо дочки, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач хоче відвідувати дитину, піклуватися про неї, проявляти турботу та бажає брати участь у її вихованні.

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обовязками відповідачем, які б свідчили про його ухилення від виховання своєї дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для застосування до ОСОБА_1 крайнього заходу впливу - позбавлення його батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 недостатньо. Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне попередити батька дитини про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Враховуючи, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи воно підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 309, 316 ЦПК України, ст. 164 СК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Острозького районного суду Рівненської області від 11 січня 2016 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Острозької міської ради Рівненської області про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність належного виконання обовязків по вихованню і утриманню дитини та покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Острозької міської ради контроль за виконанням батьківських обовязків відповідачем.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

Головуючий :

Судді :