Справа № 185/1420/16-ц
Провадження № 2/185/1333/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2016 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого- судді Палюх Т.Д., за участю секретаря Федосімової Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», ОСОБА_2 освіти і науки України про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням термінів виплати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки в її виплаті, визнання незаконним припинення трудового договору та зобов'язання виконати певні дії по відновленню трудових правовідносин, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет» (надалі за текстом ДВНЗ ДонНТУ) та ОСОБА_2 освіти і науки України, у якому згідно уточнених позовних вимог просив:

-визнати незаконними рішення, дії та бездіяльність відповідача ДВНЗ ДонНТУ щодо припинення трудових відносин без видання відповідного наказу про її звільнення за ст. 36 п.6 КЗпП України, у зв'язку з переміщенням ДВНЗ ДонНТУ в інший населений пункт відповідно до наказу Міносвіти України за № 1129 від 03 жовтня 2014 року;

-зобов'язати відповідача та співвідповідача виконати певні дії по відновленню з нею трудових правовідносин з дотриманням норм трудового законодавства( ст.ст.22, 36 п.6, 40 п.1 КЗпП України) та поновленні її на роботі шляхом видання відповідного наказу про допуск до роботи за займаними посадами;

-стягнути солідарно з відповідача та співвідповідача одноразово заборгованість по зарплаті та іншим грошовим нарахуванням у сумі - 16899 грн. 27коп., компенсацію втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків їх виплати у сумі 7788 грн. 28коп., середній заробіток за час затримки розрахунку, розраховуючи з дати припинення трудових правовідносин, у відшкодування моральної шкоди - 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що знаходився з відповідачем у трудових відносинах та починаючи з червня-липня 2014 року відповідачем йому нараховувалась заробітна плата, але не виплачувалась з посиланням на різні причини, а саме відсутність достатнього фінансування державного бюджету, організаційні причини, пов'язані з проведенням АТО.На дату звернення з позовом заборгованість по заробітній платі не виплачена. Відповідач в добровільному порядку відмовляється виплатити заборгованість по заробітній платі з посиланням на те, що вона виникла в період часу, коли державним вищим навчальним закладом ДВНЗ ДонНТУ керував інший склад ректорату та місцезнаходження університету як юридичної особи було зареєстроване у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вважає незаконними рішення, дії та бездіяльність відповідача, який посилається на та що трудові правовідносини з ним у зв'язку з переведенням ДВНЗ ДонНТУ в м. Красноармійськ за наказом ОСОБА_2 освіти України від 03 жовтня 2014 року № 1129, припинені в односторонньому порядку на підставі п.6 ст.36 КЗпП України, чим було порушено її трудові права щодо оплати праці. ОСОБА_2 освіти і науки України є засновником ДВНЗ ДонНТУ, а тому у разі недостатності коштів у відповідача має нести солідарну відповідальність за зобов'язаннями університету.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача ДВНЗ ДонНТУ ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у задоволенні позову просила відмовити у повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені у наданих нею письмових запереченнях, а саме: з 22 жовтня 2014року Донецький національний технічний університет проводить свою освітню діяльність на підконтрольній Україні території, позивач ніяким чином не висловлював свій намір працювати в системі освіти України, трудова книжка не зберігається у відповідача, тобто позивач у трудових відносинах з відповідачем не перебуває, надана у якості доказів копія розрахунково-платіжних відомостей завірені печаткою, відбиток якої не співпадає з наявною в університеті печаткою, виготовлені після переміщення установи на підконтрольну територію.

Представник відповідача ОСОБА_2 освіти і науки України ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, надав письмове заперечення, яким у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що ДВНЗ ДонНТУ є юридичною особою та самостійно виступає у трудових правовідносинах. ОСОБА_2 освіти і науки України є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки з позивачем безпосередньо не перебував і не перебуває у трудових правовідносинах. Крім того, позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведено факт перебування у трудових правовідносинах з ДВНЗ ДонНТУ, чи факт припинення таких правовідносин, а також не доведено факт наявності заборгованості та її розмір.

Суд, дослідивши докази, які містяться в письмових матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

На підтвердження позовних вимог позивачем ОСОБА_1 було надано фотокопію витягу з трудової книжки, яка засвідченаінспектором відділу кадрів Мамічевою, але за ствердженням відповідача, така особа в ДВНЗ ДонГТУ не працює( а.с.6,68 ).

Копії Розрахунково-платіжних відомості працівника, заповнені 18.11.2014., не містять підпису посадової особи ДВНЗ ДонНТУ, оскільки бухгалтер ОСОБА_5 у відповідача не працює, засвідчені відбитком печатки ДонНТУ, у якій міститься відмітка "м.Донецьк", однак відповідач знаходиться у м. Красноармійську, тому не можуть бути визнані допустимими доказами.

Згідно з наказом ОСОБА_2 освіти і науки України №1129 від 03 жовтня 2014 року «Про організацію освітнього процесу у Донецькому національному технічному університеті» враховуючи складну суспільно - політичну ситуацію на Сході України та продовження збройного конфлікту на території м.Донецьк, з метою збереження життя та здоров'я громадян України, а також забезпечення конституційного права кожного на належні, безпечні і здорові умови праці (у тому числі навчання), на заробітну плату, не нижче від визначеної законом встановлено, що до завершення збройного конфлікту на території м.Донецьк Донецький національний технічний університет проводить свою діяльність на базі Красноармійського індустріального інституту Донецького національного технічного університету та розміщується за адресою: м.Красноармійськ, пл.Шибанкова, буд.2. Виконуючому обов'язки ректора Донецького національного технічного університету в оперативному порядку вирішувати всі питання забезпечення початку нового 2014/2015 навчального року на базі Красноармійського індустріального інституту Донецького національного технічного університету, починаючи з 03 листопада 2014 року, забезпечити оперативне інформування працівників і студентів Донецького національного технічного університету з усіх питань, що стосуються тимчасового переведення університету, організації освітнього процесу, забезпечення місцем проживання (гуртожитками) тощо.

Наказом першого заступника Міністра ОСОБА_2 освіти і науки України №1174 від 17 жовтня 2014 року затверджено зміни до Статуту Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», пункт 1.2 розділу I Статуту викладено у новій редакції: місцезнаходження Донецького національного технічного університету: 85300, Донецька область, місто Красноармійськ, площа Шибанкова, будинок 2, телефон/факс 2-03-09, e-mail: .

Зміни щодо місця знаходження юридичної особи університету внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Судом встановлено,що з 22 жовтня 2014 року Донецький національний технічний університет проводить свою освітню діяльність на території, підконтрольній Україні у м.Красноармійськ.Будівлі та споруди університету у м.Донецьку захоплені невідомими особами, тому у адміністрації університету повністю відсутній доступ до будь - якої документації.

Красноармійським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області надані Індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 форми ОК-7 на позивача за 2014 рік, з яких вбачається що страхувальником позивача є ДВНЗ ДонНТУ, вказані наступні суми заробітної плати ОСОБА_1, з якої сплачено єдиний внесок: у липні 2014 року - 7850грн. 07коп., у серпні 2014 року 5373,13 грн., у вересні 2014 року 5391грн. 44 коп. та страхові внески з січня по вересень 2014 року включно, сплачені(а.с.60).

Таким чином, вказаною довідкою безспірно підтверджено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_6 вищим навчальним закладом «Донецький національний технічний університет».

Та обставина, що позивач після зміни місцезнаходження університету не подала заяву про працевлаштування і з ним не укладено нового трудового договору (контракту) не свідчить про те, що попередня трудова угода припинена, оскільки відсутні докази про її припинення у встановленому законом порядку.

Отже, достатнім доказом наявності трудових відносин є Індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-7.

Розрахунково - платіжні відомості працівника, заповнені 18 листопада 2014 року не містять підпису посадової особи відповідача, тому не можуть бути визнані допустимими доказами.

Крім того, суд зауважує, що вказані відомості засвідчені відбитком печатки ДВНЗ ДонНТУ, в якій міститься відмітка «м.Донецьк».

Проте, станом на день формування виписки ДВНЗ ДонНТУ вже здійснював свою діяльність у м.Красноармійськ та мав іншу печатку, тому зазначена розрахунково-платіжна відомість не могла бути видана відповідачем.

У зазначених відомостях міститься інформація про розмір нарахованих сум заробітної плати, яка співпадає з інформацією, зазначеною у Індивідуальних відомостях про застраховану особу форми ОК-7( а.с.7-8).

Однак, сама по собі інформація про розмір нарахованої заробітної плати не є належним підтвердженням того, що заробітна плата не виплачена.

Позивачем надано фотокопію банківської картки( а.с.5), однак, ним не надано деталізованої інформації про рух коштів на його рахунку.

Відповідно до частин 2, 8 ст. 9 ЗУ № 2464-VI від 8 липня 2010 року (з наступними змінами) «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).

Частиною 2 ст. 24 Закону № 2464-VI від 8 липня 2010 року визначено, що банки приймають від платників єдиного внеску, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, платіжні доручення та інші розрахункові документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання платником розрахункових документів про перерахування коштів для сплати відповідних сум єдиного внеску або документів, що підтверджують фактичну сплату таких сум у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Національним банком України та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Оскільки з Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_7 форми ОК-7 вбачається, що страхові внески за спірний період сплачені, та за відсутності належних та допустимих доказів, які б безспірно свідчили про невиплату заробітної плати позивачу за липень, серпень, вересень 2014 року, відсутні підстави вважати, що заробітна плата не виплачена. Докази припинення трудових відносин з позивачем відсутні.

Судом встановлено, що позивач працював в університеті, після переміщення університету в іншу місцевість не переїхав з ним, однак не звільнений у встановленому законом порядку до данного часу.

Отже, підстави для задоволення позову про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльності відповідача щодо припинення трудових відносин у зв'язку з переміщенням ДВНЗ ДонНТУ в інший населений пункт, зобов'язання відповідача та співвідповідача виконати певні дії по відновленню з позивачем трудових правовідносин з дотриманням норм трудового законодавства та поновлення на роботі, про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини доходу у зв'язку з порушенням строків виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, відсутні. На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд - ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», ОСОБА_2 освіти і науки України про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльності щодо припинення трудових відносин без наказу про звільнення, зобов'язання вчинити певні дії по відновленню трудових правовідносин та поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням термінів виплати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки її виплаті, визнання незаконним припинення трудового договору, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. Д. Палюх