Номер провадження: 22-ц/785/2391/16
Головуючий у першій інстанції Бодашко Л. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Процик М.В., Дрішлюка А.І.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення отримання завдатку,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про повернення отриманого завдатку, посилаючись на те, що 05.10.2013 року передала відповідачу кошти в сумі 1000 доларів США в рахунок вартості будинку, який розташований по АДРЕСА_1 договору купівлі-продажу будинку, який вона мала намір купити у ОСОБА_3 Оскільки на час передачі коштів правовстановлювальні документи на будинок ще були відсутні, угода не була укладена одразу. Проте в подальшому угода з вини відповідачки не відбулася, тому просила стягнути передані кошти у подвійному розмірі як завдаток в сумі, виходячи із еквіваленту до доларів США.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 22.10.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю через неможливість з'явитися через важкий матеріальний стан та велику відстань від місцезнаходження суду.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, клопотань, заяв, заперечень проти апеляційної скарги на адресу суду не надала.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 Вінницької області належав на праві власності батькові відповідача - ОСОБА_4 на підставі свідоцтва НОМЕР_1 на право особистої власності від 06 жовтня 1987 року.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 08.01.2002 року державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори, реєстр № 47.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а її донька ОСОБА_3 повинна була прийняти спадщину.

05.10.2013 року вищевказаний будинок виявила бажання купити ОСОБА_2, в зв'язку із чим передала ОСОБА_3 1000 доларів США, про що видано розписку.

Після отримання ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину 24.02.2014 року на будинок, позивачка відмовилася його придбати.

Відмова у задоволенні позову обґрунтована судом взаємовиключними висновками, за якими, з одного боку, позивачку визнано винною у порушенні зобов'язання, і тому підставою для відмови у позові визнано вправо залишити завдаток у іншої сторони. З іншого боку, суд вважав встановленим, що форма договору завдатку не відповідає вимогам закону, а тому вимоги про повернення подвійної суми завдатку задоволенню не підлягають.

Проте погодитися із такими висновками суду не можна.

Відповідно до ст.570 ЦК завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є задатком, вона вважається авансом.

Сторони не заперечували, що 1000 доларів США були передані ОСОБА_2 ОСОБА_3 з метою покупки будинку по АДРЕСА_1 Вінницької області, в рахунок майбутніх платежів, ці обставини підтверджені розпискою (а.с.6), тобто за змістом передану суму сторони вважали завдатком.

Водночас форма договору про передачу завдатку не була дотримана, тому в силу вимог ст.ст.547,570 ЦК він є нікчемним, відтак правові наслідки порушення зобов'язання, забезпечені завдатком, передбачені ст.571 ЦК, не можуть бути застосовані.

Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, припустився суперечливих висновків, невірно вирішив справу, тому рішення суду на підставі п.4ч.1ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню із ухваленням нового по суті справи.

Оскільки факт передачі коштів встановлений, відповідачкою ОСОБА_3 не спростований, то кошти в розмірі 1000 доларів США в відповідному еквіваленті в гривнях за курсом НБУ підлягають поверненню ОСОБА_2, оскільки по суті є авансом, який підлягає поверненню стороні незалежно від причин не укладення угоди купівлі - продажу будинку.

Зважаючи на викладене, стягненню з відповідачки на користь ОСОБА_2 підлягають 25990 гривень (1000х25,99=25990), вимоги про стягнення суми в подвійному розмірі є безпідставними.

Також не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідачки коштів у вигляді відсотків за кредитними договорами, укладеними ОСОБА_2, оскільки правові підстави для такого стягнення відсутні.

Пропорційно до задоволених вимог відповідно до ст.88 ЦПК стягненню підлягають судові витрати в розмірі 441,42 грн.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2015 року скасувати, ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 25990 гривень, судові витрати в розмірі 441,42 грн. в решті позову відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: