Категорія 25 Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Вінницької області в складі:

головуючого: Рибчинського В.П.,

суддів: Берегового О.Ю., Копаничук С.Г.,

за участю секретаря: Топольської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2014 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" про стягнення страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивував тим, що 24.07.2014 року о 14 год. 15 хв. ОСОБА_2 на автомобільній дорозі Вінниця-Шпиків-Комаргород, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в умовах сильного дощу не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, в результаті чого не справилась з керуванням та зїхала в кювет, внаслідок чого відбулось пошкодження транспортного засобу. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2014 року по справі № 127/17516/14-ц визнано ОСОБА_2 винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Майнові інтереси ОСОБА_2, повязанні з володінням, користування та розпорядженням транспортним засобом марки Gelly GX2, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, були застраховані 21.02.2014 року в ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» в особі Вінницького відділення ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу № 0113-0202-008. Страхова сума на період дії страхування п. 10 договору становить 78 850, 00 гривень. На адресу позивача за вих. № 2460 від 14.10.2014 року була відправлена відмова на виплату страхового відшкодування з підстав відсутності правових підстав для здійснення такої виплати. В обґрунтування відмови позивач посилається на п.п. 5.1.2. умов договору страхування, а саме, що виплата страхового відшкодування не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, які безпосередньо або побічно спричинені порушенням встановлених правил дорожнього руху ПДР, зокрема, порушення швидкості руху (розділ 12 ПДР). Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2014 року по справі № 127/17516/14-ц визнано ОСОБА_2 винною у вчинені правопорушення, передбаченого пунктом 12.1 ПДР України та чітко зазначено, що ОСОБА_2 в умовах сильного дощу не вибрала безпечну швидкість руху. Відповідно до умов договору страхування підставою для не виплати страхового відшкодування є саме порушення швидкості руху. Таким чином, не обрання безпечної швидкості руху, не може свідчити про порушення швидкості руху, так як порушення швидкості передбачено пунктом 12.4-12.6 ПДР. В п. 20.1.5. договору страхування передбачено, що страхувальник має право на отримання страхового відшкодування в розмірі та на умовах обумовлених договором. Згідно рахунка фактури № В від 22.09.2014 року розмір збитків становить 67 404, 42 гривень, що і дорівнює розміру страхового відшкодування.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 58 925 гривень 37 копійок.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" в дохід держави судовий збір в розмірі 589,25 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду, ПАТ " Страхова компанія "Український страховий стандарт " подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт відмовити в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції цим вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 21.02.2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 0113-0202-008. Предметом страхування за цим договором виступають майнові інтереси ОСОБА_2, повязанні з володінням, користування та розпорядженням транспортним засобом марки Gelly GX2, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2. (а.с. 7-11).

Відповідно до п. 5.1.2 підпункту б) укладеного договору виплата страхового відшкодування не здійснюється у разі порушення встановлених Правил дорожнього руху, а саме: проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника; порушення правил перетинання (руху) через залізничні переїзди; виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок якого сталося ДТП, порушення швидкості руху (розділ 12 ПДР).

24.07.2014 року о 14 год. 15 хв. ОСОБА_2 на автомобільній дорозі Вінниця - Шпиків - Комаргород, керуючи автомобілем НОМЕР_3, в умовах сильного дощу не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожню обстановку, в результаті чого не справилась з керуванням та зїхала в кювет, внаслідок чого відбулось пошкодження транспортного засобу.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 серпня 2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.12), а саме в тому, що вона порушила п. 12.1 ПДР України, зокрема не вибрала безпечну швидкість руху, не врахувала дорожню обстановку, в результаті чого не справилась з керуванням та з'їхала в кювет.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч. 4 ст. 61 ЦПК України).

Згідно звіту про визначення матеріального збитку № 14/291 від 15.08.2014 року та ремонтної калькуляції № 14/292 від 15.08.2014 року, матеріальний збиток заподіяний ОСОБА_2 як власнику автомобіля НОМЕР_4, в результаті пошкодження при ДТП, без врахування втрати товарної вартості, станом на 30.07.2014 року, складає 59 713, 87 гривень.

23 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.13).

14.10.2014 року ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» направила відповідь на заяву ОСОБА_2 про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування за даним випадком. Зазначено, що відповідно до п.п. 5.1.2. умов договору страхування, виплата страхового відшкодування не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, які безпосередньо або побічно спричинені порушенням встановлених правил дорожнього руху, зокрема, порушення швидкості руху (розділ 12 ПДР). (а.с. 16).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції прийшов до висновку, що страхова компанія повинна виплатити позивачеві страхове відшкодування, оскільки згідно зі ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

В силу вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Зазначена справа була предметом розгляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2015 року .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 19 травня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з тих підстав, що апеляційний суд не звернув належної уваги на те, що п. 5.12 умов добровільного страхування транспортного засобу не передбачає відмову у виплаті страхового відшкодування, внаслідок перевищення безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки, зокрема сильного дощу. Саме внаслідок даної обставини позивач не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та з'їхала в кювет, хоча і рухалась в межах встановленої швидкості.

На виконання вимог Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 990 ЦК України та положень ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Отже, обовязок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування.

Згідно п.п. 5.1.2. умов добровільного страхування транспортного засобу № 0113-0202-008 від 21.02.2014 року, виплата страхового відшкодування не здійснюється в разі настання збитків від пошкодження, які безпосередньо або побічно спричинені порушенням встановлених правил дорожнього руху ПДР, зокрема, порушення швидкості руху (розділ 12 ПДР).

Розділом 12 Правил дорожнього руху, затверджених 10.10.2001 року постановою КМУ № 1306, регламентовано швидкість руху. Відповідно до п.п. 5.1.2. умов вище зазначеного договору страхування, визначено, що однією з підстав відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування є саме порушення швидкості руху.

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 01.09.2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в звязку з наявністю ознак порушення нею вимог п. 12.1 ПДР України.

Згідно п. 1.10. ПДР України безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Пунктом 12.1. Правил дорожнього руху передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

З наведеного випливає, що ОСОБА_2 не врахувала дорожню обстановку, порушила швидкість в установлених межах безпечної швидкості руху, а тому, відповідно до умов договору добровільного страхування транспортного засобу № 0113-0202-008 від 21.02.2014 року подія, яка сталася 24.07.2014 року не є страховим випадком.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги спростовують висновок суду першої інстанції, вказують на неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 313,314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" - задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 березня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: В.П.Рибчинський

Судді: О.Ю. Береговий

ОСОБА_4