Єдиний унікальний номер 243/339/16-ц Номер провадження 22-ц/775/724/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючої - судді Курило В.П.,

суддів: Будулуци М.С., Космачевської Т.В.

за участі секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2016 року з урахуванням ухвали того ж суду від 23 лютого 2016 року про виправлення описки у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про стягнення заборгованості по заробітній платі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. Розглядаючи справу, суд першої інстанції не застосував норми матеріального права, зокрема, статті 3,6,8,21, 24, 28, 32, 43, 46,55, 59 Конституції України, статті 2, 115, 116, 117 КЗоТ України і неправильно вирішив спір. Вважає, що Фонд Державного майна України є належним відповідачем по справі і несе субсидіарну відповідальність з підприємством, що ліквідоване.

В засідання апеляційного суду сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином - телефонограмами. Від позивача ОСОБА_1 надійшло клопотання розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до статті 305 ЦПК України неявка в засідання апеляційного суду сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. Тому апеляційний суд роз0глядає справу у відсутність сторін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що воно ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законів.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального законів.

Судом встановлено і це підтверджено сторонами і матеріалами справи, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 30.09.2015 року стягнуто з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 1668,42 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні 46406,88 грн., моральну шкоду у сумі 500,00 грн.

Частиною 5 статті 124 Конституції України закріплено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно частини 2 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-У1, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган, державні підприємства, установа, організація, юридична особа примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Статтею 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-У1, передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Законом України «Про виконавче провадження» визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Як встановлено судом постановою господарського суду Донецької області від 25 грудня 2008 року ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, яка триває до теперішнього часу.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрутом щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута, якщо цього не зроблено раніше.

Згідно з абзацом 15 частини 1 статті 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на ліквідатора покладено обов'язок щодо реалізації майна банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, зокрема, із заробітної плати, у порядку, передбаченому законом. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 111 ЦК України виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленої статтею 112 цього Кодексу, відповідно до проміжного ліквідаційного балансу, починаючи від дня його затвердження, за винятком кредиторів четвертої черги, виплати яким провадяться зі спливом місяця від дня затвердження проміжного ліквідаційного балансу. У разі недостатності у юридичної особи, що ліквідується, грошових коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія здійснює продаж майна юридичної особи.

Частиною 2 статті 152 ЦК України, частиною 2 статті 3 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено, що акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном. Акціонери не відповідають за зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, тільки в межах належних їм акцій. До акціонерів не можуть застосовуватися будь-які санкції, що обмежують їх права, у разі вчинення протиправних дій товариством або іншими акціонерами.

З врахуванням викладеного, суд зробив правильний висновок про те, що правовідносини, які склалися між ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» та Фондом державного майна, - є правовідносини засновника та створеного ним підприємства, за якими засновник не відповідає по боргах підприємства, а підприємство не відповідає по боргах засновника. Такі відносини відповідають нормам чинного цивільного законодавства, зокрема положенням ст.ст. 152, 176 ЦК України, а тому положення ст. 77 ГК України на правовідносини ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» та Фонду держмайна України не розповсюджуються.

За вказаних обставин у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Із заявлених позовних вимог вбачається, що фактично ОСОБА_1 у судовому порядку повторно ставить питання про стягнення заборгованості по заробітній платі вже з іншого відповідача Фонду державного майна України, в той час як повинно бути виконано в передбаченому законодавством порядку судове рішення з цього ж питання. Будь яких правовідносин між сторонами не існувало.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального законів і підстав для його скасування не має . Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законів, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 303-315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Судді: