АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №761/36660/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4861/2016 /2014
Головуючий у суді першої інстанції: Маліновська В.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Побірченко Т.І.
24 березня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва

у складі: головуючої судді Побірченко Т.І.

суддів Барановської Л.В., Панченка М.М. при секретарі Литвиненку Р.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Національного музею історії України на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Національного музею історії України про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернувся з позовом до Національного музею історії України, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ № 195 від 08.06.2015р. в частині оголошення йому догани. Посилається на те, що 02.08.2004р. на підставі наказу № 51-К ОСОБА_3 було прийнято на посаду головного інженера Національного музею історії України. 08.06.2015р. наказом № 195 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за несумлінне та легковажне ставлення до своїх обов'язків. ОСОБА_3 вважає, що накладення на нього стягнення є незаконним та безпідставним, обумовлено неприязними стосунками, що склалися між ним та заступником генерального директора з розвитку та утримання ОСОБА_4, крім того, застосування стягнення здійснено з порушенням встановленого КЗпП України порядку. ОСОБА_3 зазначає, що відповідач перед накладенням дисциплінарного стягнення не зажадав від нього письмових пояснень, наказ про догану оголосили на нараді, проте примірник наказу позивачу не видали. Про те, що наказ про догану підписаний не Генеральним директором музею, а іншою особою, як вказує позивач він дізнався лише в жовтні 2015 року, коли отримав копію відповідного наказу. Під час проголошення наказу на нараді 08.06.2015р. зазначалося, що він підписаний саме Генеральним директором ОСОБА_5. На думку позивача, на час оголошення наказу він взагалі не був підписаний і саме тому його не вручили під розписку, а в подальшому наказ було підписано іншою особою та додатково заднім числом видано наказ № 173-а «Про тимчасове право підпису».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ № 195 від 08.06.2015р. «Про надання недостовірної інформації та приховування орендованих площ, а також, незадовільну роботу комітету з конкурсних торгів» в частині п.1 про оголошення догани головному інженеру ОСОБА_3. Стягнуто з Національного музею історії України на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн..

В апеляційній скарзіНаціональний музей історії України просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що суд не надав правової оцінки поданій відповідачем заяви про застосування строку позовної давності по справі. Крім того, не зроблено правового висновку, чи були підстави у позивача, що завадили або утруднювали йому своєчасно звернутися з позовом до суду та які заважали б позивачеві отримати наказ № 195 на руки впродовж трьох місяців з дати ознайомлення його 08.06.2015р. з текстом наказу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

За умовами ст. 148-149 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно ст.233 КЗпП України, працівникможе звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом Національного музею історії України від 08 червня 2015 року № 195 «Про надання недостовірної інформації та приховування орендованих площ, а також незадовільну роботу комітету з конкурсних торгів» визначено, що на протязі останніх місяців (березень-травень) роботи музею одним з найболючіших питань було питання нестачі вільних робочих площ для підрозділів музею. З цієї необхідності були розміщені додаткові робочі місця в науково-освітньому відділі, читальному залі бібліотеки, відділі кадрів. В той же час головний інженер ОСОБА_3 маючи всі документи на орендовані приміщення не розібрався та не доповів керівництву музею про приховані кімнати в кількості чотирьох на орендованих площах за адресою: АДРЕСА_1. Призначений головою комітету з конкурсних торгів незадовільно та легковажно підійшов до вирішення питань енергозабезпечення музею, вчасно не доформував комітет та не налагодив його роботу. Ігноруючи попередження про відключення будівлі музею від міської електромережі, не прийняв достатніх заходів для запобігання відключення, що призвело до відключення системи електроживлення музею з 29 травня до 3 червня 2015 року, самоусунувся від активних дій по забезпеченню роботи системи охорони музею в цей аварійний період. Враховуючи вищезазначене як несумлінне та легковажне ставлення до своїх обов'язків головному інженеру музею ОСОБА_3 оголошено догану (а.с.3).

Наказом від 13.07.2015р. № 255 головного інженера Національного музею історії України ОСОБА_3 звільнено з посади по п.3 ст. 40 КЗпП України в зв'язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором (а.с.34).

Судом встановлено, що копію наказу № 195 від 08.06.2015р. отримано ОСОБА_3 лише у відповідь на його запит від 05.10.2015р. (а.с.5) з листом Музею від 16.10.2015р. №722 (а.с.6).

Колегія не приймає до уваги доводи відповідача стосовно того, що позивачем пропущено строк позовної давності, з посиланням на те, що судом не встановлено жодних обставин, які б заважали позивачу отримати Наказ № 195 особисто впродовж трьох місяців з дати ознайомлення його 08.06.2015р. з текстом цього Наказу з огляду на наступне.

Відповідно до п.п.5.1., 5.2. Статуту Національного музею історії України, затвердженого Наказом Міністерства культури і туризму України від 29.10.2008р. № 1170/0/16-0, та погодженого Загальними зборами членів трудового колективу Національного музею історії України протокол від 27.08.2008р. № 9, музей очолює Генеральний директор, який, зокрема створює умови для високопродуктивної праці співробітників, використовуючи засоби матеріального та іншого заохочення, накладає стягнення в межах трудового законодавства України, видає доручення, засвідчує документи, розпоряджається коштами. У разі тимчасової відсутності Генеральний директор має право відповідним рішенням (наказом) передавати окремі повноваження своїм заступникам (а.с.17-19).

На підставі Наказу Національного музею історії України від 28.05.2015р. № 173-а «Про тимчасове право підпису» в зв'язку з виробничою необхідністю надано тимчасово з 1 червня до 11 червня 2015 року право підпису документації по внутрішній діяльності музею заступнику генерального директора з наукової роботи ОСОБА_8 та заступнику генерального директора з розвитку та утримання ОСОБА_4 (а.с.33).

Проте, з наданих позивачем доказів вбачається, що генеральний директор Музею у період зазначений в наказі від 28.05.2015р. № 173-а була присутня на робочому місці, а відтак не мала права передавати окремі повноваження визначені СтатутомМузею зокрема щодо накладення стягнень в межах трудового законодавства своїм заступникам (а.с.58).

Судом встановлено, що Наказ від 08.06.2015р. № 195, яким накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_3, підписаний заступником генерального директора з наукової роботи ОСОБА_8, хоча в матеріалах справи будь-яких документів про тимчасову відсутність 08.06.2015р. Генерального директора музею на роботі не міститься.

Наказ № 195 від 08.06.2015р. було зачитано ОСОБА_3 ОСОБА_4 на технічній нараді інженерної служби НМІУ, що підтверджується протоколом № 4 від 08.06.2015р. (а.с.25,30).

Крім того, змістом акту від 08.06.2015р., складеного комісією у складі: ОСОБА_4 заступника генерального директора, ОСОБА_9 провідного інженера, ОСОБА_10 провідного інженера, ОСОБА_11 інженера І категорії, підтверджується, що заступник генерального директора з розвитку та утримання музею ОСОБА_4 в присутності вищезазначених осіб зачитав головному інженеру ОСОБА_3 наказ № 195 від 08.06.2015р. саме генерального директора ОСОБА_5 «Про надання недостовірної інформації та приховування орендованих площ, а також, незадовільну роботу комітету з конкурсних торгів» (а.с.4,35). Підтвердженням того, що під час оголошення Позивачу наказу про догану зазначалось, що вказаний наказ підписаний саме генеральним директором музею ОСОБА_5 є також і фрагмент стенограми технічної наради інженерної служби НМІУ від 08.06.2015р., який створений Головою Профспілки Музею ОСОБА_13, котрий з власної ініціативи здійснював запис засідання (а.с.69).

Таким чином, колегія критично оцінює Наказ Національного музею історії України від 28.05.2015р. № 173-а «Про тимчасове право підпису».

Слід зазначити, що у разі пропуску передбачених ст.233КЗпП України строків звернення до суду за вирішенням трудового спору, суд відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», з'ясовує не лише причини пропуску, а й усі обставини справи, права та обов'язки сторін.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наданих сторонами документів судом встановлено, що на адресу музею у квітні 2015р. надходило попередження з ПАТ «Київенерго» про заборгованість. Так, в листі-попередженні ПАТ «Київенерго» від 07.04.2015р. на ім'я Керівника Національного музею вказувалось про наявність заборгованості за електроенергію та необхідність її погашення, інакше ПАТ «Київенерго» буде змушене повністю припинити електропостачання. На листі міститься резолюція Генерального директора ОСОБА_5 «ОСОБА_14 - «До Уваги» підпис, дата 17.04.2015р.», а далі ще одна резолюція «ОСОБА_3 - «Поставити на контроль» підпис, дата 20.04.2015р.(а.с. 26,40).

ОСОБА_3 як Головним інженером музею, заступником голови комітету з конкурсних торгів вносилось подання від 31.03.2015р. Генеральному директору Музею ОСОБА_5 про кандидатури членів комітету конкурсних торгів (а.с.27), а 06.04.2015 року Генеральним директором було видано Наказ про «Про склад комітету з конкурсних торгів» (а.с. 29), в.о. начальника відділу кадрів ОСОБА_15 в поданні повідомляв Генерального директора про доцільність відстрочення виконання наказу №195 в частині відсторонення головного інженера ОСОБА_3, оскільки тривають розпочаті конкурсні процедури, а процедура із закупівлі послуг з охорони завершиться 16.06.2015 (а.с.28).

Посадові обов'язки Головного інженера ОСОБА_3 визначені посадовою інструкцією, затвердженою Головним директором музею у 2011р. (а.с.36-39).

ОСОБА_3 проходив навчання за програмою «Державні закупівлі у 2010-2011р. (а.с.42-44).

Питання діяльності музею обговорювались на нарадах музею: 29.05.2015, 02.06.2015., 04.06.2015р., на яких ставились завдання і Головному інженеру музею, в тому числі на нараді 02.06.2015р. - ОСОБА_3 доручено в першу чергу вжити заходи з поновлення постачання музею електроенергії, хоча з протоколу наради не вбачається, чи здійснювалась музеєм оплата заборгованості (а.с. 45-47).

Натомість представником Національного музею історії України не надано доказів, які б вказували на те, що в результаті допущених ОСОБА_3 порушень посадових обов'язків, настали наслідки, про які зазначено в наказі від 08.06.2015р. №195. Не надано суду доказів на підтвердження того, що вказаний наказ доведено до відома ОСОБА_3 саме під розписку, та не надано Акту про його відмову від підпису.

Враховуючи підписання наказу про винесення догани ОСОБА_3 особою, неуповноваженою на накладення стягнень передбачених трудовим законодавством, з урахуванням того факту, що до застосування дисциплінарного стягнення генеральний директор Музею не зажадав від позивача письмових пояснень та в подальшому не повідомив його про наказ № 195 від 08.06.2015р. під розписку, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції висновку про безпідставність та незаконність Наказу від 08.06.2015р. № 195 в частині винесення догани головному інженеру музею ОСОБА_3

Позовні вимоги належним чином розглянуті судом першої інстанції, всім дослідженим доказам дана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність ухваленого рішення. Рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,317,319 ЦПК України, колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Національного музею історії України відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

В касаційному порядку може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-

Судді-