overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
справа № 2/325/106/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016року смт. Приазовське

Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Д іденко Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулось з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 2928/2878CLBPS від 21.11.2013р. у розмірі 7189,38 гривень, а також сплачений судовий збір.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено, що вказана заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з довідки Приазовського РС УДМС України в Запорізькій області від 06.02.2016р., відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 20 листопада 2014 року, в зв'язку з чим знята з обліку 26 листопада 2014 року.

Частиною 1, 4 ст. 25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність припиняється у момент її смерті.

Відповідно до вимог ст.ст. 28, 29 ЦПК України позов може бути пред'явлено лише до особи, яка володіє цивільною та цивільно-процесуальною правоздатністю і дієздатністю.

Отже, до померлої особи позов не може бути пред'явлено.

Встановлено, що на день звернення ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до суду з позовом, а саме 02.02.2016р., відповідач ОСОБА_1 вже була знята з реєстрації в листопаді 2014 року у зв'язку із смертю 20.11.2014 року.

З настанням смерті ОСОБА_1 її цивільна правоздатність та дієздатність припинились, а тому позивач не позбавлений можливості звернутись до суду із позовом до осіб, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_1

Зважаючи на те, що пред'явлення позову до вже померлої особи є неможливим, суддя приходить до висновку, що подана ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" позовна заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Роз'яснити, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі в 5- денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

С уддя ОСОБА_2
Справа №538/159/16-ц
Провадження по справі №2/538/101/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді -Савинського Г.Б.

при секретарі - Бодик К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області справу за позовом ОСОБА_1 до Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовною заявою, прохаючи визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

В судове засідання позивачка не з`явилася, але направила заяву в якій просить справу розглядати без її участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Бодаквянської сільської ради Лохвицького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, але направив заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнають.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі, суд прийшов до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, в склад якого входить земельна частка (пай), розміром 2,20 гектара, яка знаходиться на території Бодаквянської сільської ради Лохвицького району і котра належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2.

Заповіт спадкодавцем не посвідчувався, інших спадкоємців немає.

При зверненні до нотаріальної контори з питання оформлення спадкових прав, позивачці по справі було відмовлено, оскільки нею пропущено строк для прийняття спадщини.

ОСОБА_1 пропустила встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини внаслідок незнання законодавства.

Згідно ст.1272 ч.3 ЦК України суд може визначити спадкоємцю додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вказані причини суд визнає поважними і рахує необхідним визначити додатковий строк ОСОБА_1 для прийняття спадщини.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд -

р і ш и в :

Позовну заяву задоволити повністю.

Встановити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1 ) додатковий строк, терміном в один календарний місяць, після вступу рішення в законну силу, для прийняття спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3).

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.Б. Савинський
23.02.2016 Справа № 2/337/232/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Салтан Л.Г.
при секретарі Гальцевій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Сторони у судове засідання не зявилися, причину відсутності суду не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.
Від відповідача повідомлень щодо причин її відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений у встановленому порядку, шляхом надання оголошення в газеті.
Представник позивача надав суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність, зазначивши, що не заперечує проти розгляду заочного розгляду справи.
Оскільки, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.4 ст.169 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі по наступним підставам.
Згідно листа Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 12.08.2015р. станом на 12.08.2015 року стягнення за виконавчим листом не проводились, сума заборгованості становить 108581,5станом на 12.08.2015 року стягнення за виконавчим листом не проводились, сума заборгованості становить 108581,55 гривень.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом
За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню суми 3% річних та інфляційні витрати за період часу з січня 2013 року по листопад 2015 року.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 728,65 грн.
На підставі викладеного, керуючись: ст. 625 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 81, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 728,65 грн.
Копію рішення надіслати сторонам.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Л.Г. Салтан
Справа № 509/939/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

судді Курочки В.М.

при секретарі Задеряки Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Миколаївська сільська рада Овідіопольського району, про встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що 18.02.2004 р. їй видано державний акт, бланк серії ОД №081161, на право власності на земельну ділянку площею 1,59 га, кадастровий номер :01:002:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Овідіопольського району Одеської області. Станом на цей час у неї виникла необхідність зареєструвати право власності на земельну ділянку у відповідності до чинного законодавства і виявилось, що у державному акті на право власності на землю при записі її анкетних даних була допущена помилка, а саме: по-батькові записано Володимірівна, у той час як у паспорті по-батькові її записано Володимирівна. У виправленні помилки та видачі нового акта їй відмовлено у звязку з тим, що станом на цей час державні акти на право власності на землю не видаються.

З наведених підстав заявниця просила встановити факт належності їй зазначеного вище державного акта на право власності на землю.

Заінтересована особа Миколаївська сільська рада не заперечувала щодо заяви ОСОБА_1 і просила розглянути справу за відсутності її представника. (а.с. 13)

Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У паспорті на імя заявниці по-батькові її записано Володимирівна. (а.с. 4)

У державному акті на право власності на земельну ділянку по-батькові заявницю записано Володимірівна. (а.с. 7)

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 256-258 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку, бланк серії ОД №081161, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №32 від 18 лютого 2004 року, на право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1,59 га, кадастровий номер :01:002:0026, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, належить ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя: ОСОБА_3
Справа № 523/4332/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2016 р. Суворовський районний суд м. Одси в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі заяву про скасування судового наказу -

встановив:

28 серпня 2016 року за заявою КП «Теплопостачання міста Одеси» стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу за надані послуги в розмірі 10 653,60 грн., та судовий збір в розмірі 121,80 грн.

Боржник звернувся із заявою про скасування судового наказу, посилаючись на те, що вимоги заявника є безпідставними, борг розрахований з грудня 2008 року без урахування строку позовної давності.

Відповідно до п.2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право скасувати судовий наказ та розяснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Скасовуючи судовий наказ суд виходить із того, що п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 визначено, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), вирішується у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, зокрема письмового договору. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором) з підстав неотримання послуги; або із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що судовий наказ підлягає скасуванню, а стягувач не позбавлений права на звернення до суду із позовом в загальному порядку, оскільки достовірність обставин (строк позовної давності, договірні відносини, розрахунок суми боргу, отримання наданих послуг, тощо) можливо встановити тільки при розгляді справи в позовному провадженні.

Керуючись ст. ст. 105-1, 293 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Судовий наказ від 28 серпня 2015 року № 523/11218/15-ц виданий за заявою КП «Теплопостачання міста Одеси» за яким стягнуто з ОСОБА_1 суму боргу за надані послуги в розмірі 10 653,60 грн., та судовий збір в розмірі 121,80 грн., скасувати.

Розяснити КП «Теплопостачання міста Одеси», що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Справа № 663/2447/16-ц
Провадження № 2-з/663/20/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року суддя Скадовського районного суду Херсонської області Ведмідська Н.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «СОУЛ-УКРАЇНА» про визнання недійсним договору лізингу та стягнення авансу в сумі 91200грн.

В позовній заяві, посилаючись на порушення прав споживача окремими пунктами договору, позивач просить визнати договір лізингу укладений з відповідачем 28.07.2016 року №00492 недійсним та стягнути з відповідача сплачений ним аванс в сумі 91 200грн.

Разом з тим, просить забезпечити позов шляхом арешту р/р 2625 який належить відповідачеві в ПАТ КБ «Приватбанк» до ухвалення рішення по суті.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до неї докази, прихожу до висновку про не можливість задоволення заяви з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, що між сторонами дійсно виник спір та існує загроза невиконання чи утруднення можливого виконання рішення суду про задоволення позову. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач просить визнати недійсним договор лізингу, посилаючись на порушення його прав як споживача деякими пунктами договору які стосуються права забезпечення відповідачем виконання договору порукою (п.3.2.1), умов розірвання договору та повернення авансу(п.3.2.6; 3.2.7), сплати витрат на реєстрацію предмета оренди та страхування(п.3.3.3), наслідків дострокового погашення заборгованості(п.10.10).

Враховуючи, що справа по суті не розглядалась, суд позбавлений права заздалегідь робити висновки з приводу наявності підстав для задоволення чи відмови в задоволенні позову, а також зважаючи на те, що визнання окремих пунктів договору недійсними не завжди тягне за собою визнання повністю недійсним договір, суд дійшов висновку про недостатність підстав для забезпечення позову накладанням арешту на рахунок юридичної особи, що може призвести до дестабілізації господарської діяльності юридичної особи та вважає такі ризики не є співмірними з обґрунтуванням позовних вимог.

Керуючись ст.ст.151- 153 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення арешту на р/р 2625 ТОВ «СОУЛ-УКРАЇНА» в ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 320649, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Херсонської області протягом 5 днів з дня винесення. У разі проголошення ухвали без виклику сторін, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. І. Ведмідська
Справа № 129/2572/16-ц
Провадження по справі № 2-о/129/188/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" жовтня 2016 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді О.В.Бондар,

розглянувши без участі сторін та їх представників в місті Гайсині справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересовані особи ОСОБА_2, Жерденівська сільська рада Гайсинського району) про встановлення факту родинних відносин,-

Встановив:

27.09.2016 р. до суду подано дану заяву, в якій заявник вказав, що 29.01.2008 р. в с.Жерденівка Гайсинського району померла його мати ОСОБА_3, яка в свідоцтві про його народження в графі «мати» записана ОСОБА_4 просив встановити факт, що ОСОБА_3 є його рідною матір`ю для подальшого оформлення ним права приватної власності в порядку спадкування за законом спадкового майна.

Заявник в судове засідання не з`явився, проте надав заяву згідно якої заявлені вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, справу розглянути без нього (а.с. 16).

Представник Жерденівської сільської ради та ОСОБА_2 до суду не з`явилися, письмово проти задоволення заявлених вимог не заперечували, просили справу розглянути без них (а.с. а.с. 19, 21).

Доведено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна після смерті 29.01.2008 р. його матері ОСОБА_3, через зазначення в свідоцтві про його народження в графі «мати» ОСОБА_4, а не ОСОБА_3 не може реалізувати своє право на спадщину, встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадщини в державній нотаріальній конторі.

Дані правовідносини регулюються ч.2 ст.256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку встановлення цих фактів.

Оскільки, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна після смерті 29.01.2008 р. його матері ОСОБА_3, яка в свідоцтві про його народження в графі «мати» записана ОСОБА_4, а не ОСОБА_3 не може реалізувати своє право на спадщину, іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, то його на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст. 256 ЦПК України необхідно встановити рішенням суду.

Висновки суду підтверджуються такими доказами:

-копією паспорта серії АА № 467416 виданого Гайсинським РВ УМВС України в Вінницькій області 20.01.1998 р. на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 3);

-копією свідоцтва про народження серії АМ № 020540 від 21.02.1997 р., де зазначено, що 09.10.1948 р. народився ОСОБА_5 батьками якого зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с. 11);

-копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 105332 від 30.01.2008 р., згідно з яким 29.01.2008 р. в с.Жерденівка Гайсинського району померла ОСОБА_3 (а.с. 10).

Керуючись ст.ст. 10,11,213,214,215,256 ЦПК України, -

Вирішив:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3, померла 29.01.2008 р. є рідною матір`ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/2415/15-ц Номер провадження 22-ц/786/864/16Головуючий у 1-й інстанції Бондаренко О. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

24 лютого 2016 року м. Полтава

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області Пилипчук Л.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 січня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 січня 2016 року провадження у справі закрито.

З вказаною ухвалою не погодився позивач ПАТ «Альфа Банк» та подало на неї апеляційну скаргу.

Проте, апеляційна скарга не відповідає вимогам ч.2 ст.297 ЦПК України, оскільки при подачі апеляційної скарги не сплачено судовий збір.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній з 01 вересня 2015 року) ставка судового збору на апеляційну скаргу на ухвалу суду для юридичної особи або фізичної особи-підприємця становить 1 мінімальний розмір заробітної плати.

Враховуючи викладене, позивач має надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору, сплативши судовий збір у розмірі 1378 грн. за реквізитами:

отримувач: УДКСУ у м. Полтаві;

;

банк одержувача: ГУДКСУ у Полтавській області;

код банку отримувача: 831019;

розрахунковий рахунок: 0002;

код доходів бюджету: 22030101.

Згідно ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» необхідно залишити без руху, розяснивши, що у разі не усунення зазначених недоліків впродовж пяти днів з моменту отримання ухвали, апеляційна скарга буде визнана неподаною і повернута позивачеві.

Керуючись ст.297 ч.2 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 27 січня 2016 року залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала в частині розрахунку судового збору може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Суддя: ОСОБА_1

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області