Дата документу 31.03.2016
ЄУ № 420/335/16-ц
Провадження №2/420/324/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року смт. Новопсков Луганської області

Новопсковський районний суд Луганської області в складі: головуючого судді Заботіна В.В., за участю секретаря судового засідання Котової О.Л., розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю), яка залишилась після смерті його матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року. В позовній заяві позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його матір ОСОБА_3, яка за життя отримала право на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у колективній власності КСП «Танюшівське» Новопсковського району Луганської області. Спадкоємцями першої черги за законом, після смерті ОСОБА_3 є позивач та відповідач, її сини, з чоловіком померлої ОСОБА_4 шлюб розірвано 23.10.1998 року. Вказану спадщину у передбаченому на той час порядку позивач прийняв, вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном померлої, але отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом не може через відсутність доказів про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. В судове засідання позивач не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник позивача, який діє на підставі Договору № 0018 від 03.09.2015 про надання юридичних послуг, в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 наполягає. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю (заява вх.№ 2407 від 18.03.2016) Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У зв'язку з цим суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін. Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін і інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 12.01.2003 померла матір позивача ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданим 15 квітня 2003 року Танюшівською сільською радою Новопсковського району Луганської області (а.с.7) Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її сини: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. З чоловіком померлої ОСОБА_4 шлюб розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_2, виданим 29.01.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ у Луганській області (а.с.9) Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_3, як між сином та матір»ю, підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1, серії НОМЕР_3, виданим 26.06.1990 року відділом (бюро) актів громадянського стану (а.с.10) та між відповідачем ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_3, як між сином та матір»ю, підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2, серії НОМЕР_4, виданим 29.01.2016 виконавчим комітетом Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області (а.с.13). Визначаючи якими правовими нормами слід керуватися при вирішенні зазначеного спору (зокрема, нормами Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року чи Цивільного кодексу України в редакції 2004 року), суд виходить з наступного. Відповідно до п.п.4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто після 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.1 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» роз'яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз.14 п.1 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказав, що у відповідності з п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила книги шостої Цивільного кодексу можуть застосовуватись лише до спадщини, яка відкрилась після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців, право на спадкування в яких виникло відповідно до норм ст.ст.529-531 ЦК УРСР. Судом встановлено, що померла ОСОБА_3 за життя мала право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Танюшівське» Новопсковського району Луганської області, розміром 8,25 умовних кадастрових гектарів, яка була посвідчена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданим 16.12.1996 року Новопсковською РДА (а.с.8). Статтею 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом або за заповітом. Спадкоємство за законом здійснюється у разі відсутності заповіту. Відповідно до ст.ст.525 та 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття - останнє постійне місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Свідченням прийняття спадщини є подача спадкоємцем до нотаріуса заяви про прийняття спадщини або фактичний вступ спадкоємця в управління та володіння спадковим майном, при цьому такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ст.525, ч.2 ст.549 ЦК УРСР). Судом на підставі довідки № 126 від 01.02.2016, виданої виконкомом Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області встановлено, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року на день смерті проживала в АДРЕСА_1 та на день смерті з нею проживали син - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5. Вказані обставини в контексті ст.549 ЦК УРСР свідчать про прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_3, оскільки він фактично вступив в управління та володіння належним померлій спадковим майном. Відповідно до ст.560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, мають одержати в державній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Однак, реалізувати вказане право позивач позбавлений можливості, оскільки відсутні докази про фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном. При цьому, як вказав Пленум Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п.11 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай), який відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України діє до моменту видачі особі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» № 4 від 24 червня 1983 року (яка втратила чинність, але роз'яснювала спірні правові відносини на момент їх виникнення та існування), якщо позивач протягом встановленого строку для прийняття спадщини вступив в управління та володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання за ним права власності на спадкове майно. Отже, встановивши факт прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_3, суд, з огляду на відсутність у позивача можливості позасудового захисту порушеного права на спадщину померлої, вважає можливим в порядку спадкування за законом визнати за ним право власності на спадщину у вигляді земельної частки (паю), яка залишилась після смерті вказаної особи, оскільки за змістом ст.549 ЦК УРСР позивач є таким, що прийняв цю спадщину. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158, 174, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 55 Конституції України, Цивільним кодексом УРСР, цивільним кодексом України, Пленумом Верховного Суду України № 7 від 07.05.2008 року, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом задовольнити. Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3. Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), розміром 8,25 умовних кадастрових гектари члена колективного сільськогосподарського підприємства «Танюшівське» Новопсковського району Луганської області, яка відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого 16.12.1996 року Новопсковською районною державною адміністрацією, належала ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя