УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гвоздика П.О., Завгородньої І.М., Мартинюка В.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, Золочівської селищної ради Харківської області, треті особи: Відділ Держземагентства в Золочівському районі Харківської області, Реєстраційна служба Золочівського районного управління юстиції Харківської області, про визнання державного акта недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 22 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 22 липня 2015 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2015 року, яким у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5 просять судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення ХХ сесії VІ скликання Золочівської селищної ради Харківської області від 11 січня 2011 року №-792 ОСОБА_6 є власником земельної ділянки площею 0,1122 га, АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК Українигромадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених законом.

Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок встановлено ст. 118 ЗК України.

Встановивши те, що оскаржуваний державний акт на право власності на земельну ділянку, частину якої, на думку позивачів, ОСОБА_6 отримано за рахунок належних їм земель як суміжних землекористувачів внаслідок порушення межі, видано на підставі рішення органу місцевого самоврядування щодо приватизації спірної земельної ділянки, яке в установленому порядку не оскаржено та не визнано недійсним, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання самого по собі державного акта недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 2 ст. 338 ЦПК України підстави для скасування судових рішень.

Наведені у касаційні скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 22 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

П.О. Гвоздик
І.М. Завгородня
В.І. Мартинюк