Справа № 211/7608/15-ц
Провадження № 2/211/768/16
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді: Ткаченко С.В.,

при секретарі: Форманчук К.М.

за участі: позивача ОСОБА_1

у відсутність: відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Головного управління Державної міграційної служби Дніпропетровської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2015 року позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником житлового будинку № 130, по вул. Янки Купали, Довгинцівського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Будинок належить їй на праві приватної власності, на підставі договору купівлі - продажу від 30.07.2001року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3. В вказаному будинку зареєстрована відповідачка по справі ОСОБА_2, яка є знайомою позивачки. ОСОБА_2 попросила позивачку прописати її у себе для того, щоб мати можливість працевлаштуватись. І з моменту реєстрації за вказаною адресою не проживає, та не підтримує ніяких відносин з позивачем. У будинку відсутні особисті речі та особисте майно відповідача. В добровільному порядку відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку, на неї нараховуються експлуатаційні витрати і комунальні платежі, у погашенні яких вона участі не приймає комунальні платежі не сплачує. Факт реєстрації ОСОБА_2 у вказаному домоволодінні порушує права позивача вільно розпоряджатися своїм майном. Тому позивач просила позов задовольнити та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком, який розташований у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, по вул. Янки Купали, б.130 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягала з підстав, викладених в позові та просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату слухання була повідомлена.

Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з"явився, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі - продажу від 30.07.2001року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, на праві особистої приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, вул. Янки Купали, б.130. (а.с. 6- договір купівлі-продажу). Право власності зареєстровано у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно від 17.12.2003року (а.с. 5- копія витягу). Відповідач по справі зареєстрована у вказаному будинку, що підтверджується витягом з домової книги ( а.с.7-9-витяг з домової книги), але з моменту реєстрації і по теперішній час у вказаному будинку не проживає (а.с. 11 - акт про не проживання). Факт реєстрації відповідача у вказаному домоволодінні порушує права позивача вільно розпоряджатися своїм майном

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 , кожен окремо, підтвердили факт не проживання відповідача у будинку позивача. Дані свідки також підписували вищезазначений акт.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 29, 319, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 213,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком № 130, по вул. Янки Купали в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6