Справа №150/455/16-ц
Провадження по справі №2/150/183/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді Цимбалюк Л.П.,

при секретарі Горбей О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку у зв*язку із неможливістю спільного проживання без надання іншого приміщення та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького районного суду із вище вказаним позовом.

Позивач та його представник - адвокат Костриця В.С., який діє на підставі договору про надання правової допомоги та представництво від 04.11.2016 року /а.с. 41/ в судовому засіданні свої вимоги підтримують та просять їх задоволити. ОСОБА_1 пояснив, що його син ОСОБА_2 систематично порушує правила співжиття, що полягає у вчиненні як фізичного, так і психологічного насильства відносно батька, зокрема, шляхом висловлювання погроз убивством, образами, що в свою чергу унеможливлює проживання сторін в одному житловому будинку. Крім того, зазначив, що ОСОБА_2 під час виниклої суперечки спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження, з приводу чого він звертався до Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області. Пояснив, що співмешканка ОСОБА_2, проживаючи у належному ОСОБА_1 житловому будинку викрала певні речі, ОСОБА_2 пошкодив болер. Представник позивача Костриця В.С. пояснив, що ОСОБА_1 як власник житлового будинку має право привести в будинок жінку, син ОСОБА_2 не повинен провокувати батька на конфлікти. Зазначив, що сплата ОСОБА_2 коштів за користування електроенергією не є доказом про непорушення правил співжиття.

Представник відповідача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 29.08.2016 року /а.с. 54/, в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення. Зазначив, що конфлікти між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почалися після смерті дружини позивача (матері відповідача). ОСОБА_1 не дозволяв сину спів мешкати з жінкою, користуватися побутовою технікою, неправдиво звинуватив його у пошкодженні болера. Зазначив, що ОСОБА_2 не бив батька, а лише стримував, щоб той не пошкодив належний ОСОБА_2 транспортний засіб, оскільки, ОСОБА_1 побив автомобіль вилами.

Свідок ОСОБА_5 - співмешканка позивача ОСОБА_2, суду пояснила, що проживала разом із позивачем близько пів року. Зазначила, що відповідач ОСОБА_2 вчиняв скандали, погрожував фізичною розправою, вчинив бійку, під час якої розбив батькові ОСОБА_1 голову, однак, останній в лікарню не звертався. Крім того, ОСОБА_2 ображав ОСОБА_5 нецензурною лайкою, викидав належні їй речі з житлового будинку на вулицю, тому останні два місяці ОСОБА_5 не проживає в будинку, належному ОСОБА_1

ОСОБА_6 - колишня дружина відповідача ОСОБА_2, суду пояснила, що у 2015 році в житловому будинку, належному ОСОБА_1, відповідач робив опалення, необхідні для цього матеріали ОСОБА_2 купляв за власні кошти, так як хотів проживати у цьому будинку. Зі слів ОСОБА_7 їй відомо про скандали та конфлікти між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, провокатором яких був ОСОБА_1 Зазначила, що конфлікт виник через іншу жінку, яку ОСОБА_1 хотів привести у будинок після смерті дружини.

Свідок ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - сусідка ОСОБА_1, суду пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 жили мирно, зі слів ОСОБА_2 конфлікти почалися після того як ОСОБА_1 привів до будинку іншу жінку (ОСОБА_5І.). Підставою сімейних сварок були побутові питання. Зі слів ОСОБА_2 їй відомо, що ОСОБА_1 хотів вигнати сина ОСОБА_2 з будинку, викликав працівників міліції. У 2016 році ОСОБА_2 привів дівчину, з якою проживали близько одного місяця в будинку, належному його батькові ОСОБА_1 Однак, потім почався конфлікт, ОСОБА_1 не хотів, щоб дівчина проживала в будинку, приїжджали працівники міліції. ОСОБА_8 особисто чула, як ОСОБА_1 кричав до сина ОСОБА_2, щоб той забирався з будинку, оскільки, житло належить йому.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що одного разу у травні 2015 року у нічний час бачив як ОСОБА_2 сидів і тримав батька ОСОБА_1, прижатого до землі, оскільки, той вилами побив транспортний засіб, належний ОСОБА_2 ОСОБА_7 розборонив їх, ОСОБА_1 викликав працівників міліції. Від сусідів йому відомо про скандали, які виникають між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_9 - голова Гонтівського сільської ради Чернівецького району Вінницької області, суду пояснив, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до Гонтівської сільської ради з приводу конфліктів, які виникають із сином ОСОБА_2, який погрожує батькові, у зв*язку із чим ОСОБА_1 викликав працівників міліції. Зі слів ОСОБА_1 йому відомо про те, що син ОСОБА_1 є невдячним за те, що він його вивчив, одружив, купив автомобіль. ОСОБА_9 зазначив, що зі слів ОСОБА_2 між ним та батьком часто виникали конфлікти, ОСОБА_1 виганяє його з будинку, хоче виписати, привів в будинок іншу жінку, проти чого заперечує ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_6 хотіли поговорити з її сином про поїздку ОСОБА_2 за кордон на робітки. Через деякий час біля будинку її сина почула, як ОСОБА_1 сказав, щоб її син не брав ОСОБА_2 на заробітки, тому що він погана людина, не любить батька та погрожував, що вб*є свого сина ОСОБА_11. Співмешканка позивача ОСОБА_5 кричала, що ОСОБА_2 ображає її, висловлюється в її адресу нецензурною лайкою. ОСОБА_2 розповів їй, що співмешканка батька ОСОБА_5 встановлює свої правила співжиття, кричить, а батько ОСОБА_1 хоче виписати його разом із онуком з житлового будинку.

Вислухавши пояснення сторін (їх представників), свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником будинку №26, розташованого по АДРЕСА_1, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.07.2016 року /а.с. 5/.

ОСОБА_2, будучи рідним сином позивача, проживає у вище вказаному житловому будинку.

ОСОБА_1 являється інвалідом третьої групи загального захворювання, про що свідчить пенсійне посвідчення НОМЕР_1 /а.с. 7/.

Як свідчить довідка, видана комунальною установою «Чернівецький районний медичний центр первинної медико - санітарної допомоги» Вінницької області від 08.08.2016 року, №847, ОСОБА_1 перебуває на диспансерному обліку у Чернівецькому РМЦ ПМСД з приводу стабільної стенокардії , дифузного післяінфарктного міокардіофіброзу, гіпертонічної хвороби ІІІ ступеню третьої стадії ризик ІV, гіпертензивне серце, гіпертонічних кризів ІІ порядку, цукрового діабету ІІ типу важкої форми, діабетичної ангіопатії судин нижніх кінцівок, дисциркуляторної енцефалопатії ІІ стадії змішаного типу, діабетичної понейропатії дистально сенсорної явної стадії /а.с. 8/.

Позивач в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що у зв*язку із наявністю у нього вище зазначених хвороб, він потребує негайного лікування, перебування в нормальній спокійній обстановці. Однак, ОСОБА_2, проживаючи біля позивача, своїми діями позбавляє ОСОБА_1 цього, натомість, неодноразово перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння, систематично порушує правила співжиття, що полягає у вчиненні як фізичного, так і психологічного насильства відносно батька (позивача по справі), зокрема, шляхом висловлювання погроз убивством, образами, що в свою чергу унеможливлює проживання сторін в одному житловому будинку.

Внаслідок таких дій відповідача ОСОБА_1 перебуває в стані психологічної напруги, страху і тривого, що негативно відображається на його здоров*ї та життєдіяльності.

З приводу таких дій з боку ОСОБА_2 позивач неодноразово усно звертався до сільського голови Гонтівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, який проводив з ним роз*яснювальну роботу.

Так, як свідчить довідка, видана виконкомом Гонтівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 08.08.2016 року, №423, ОСОБА_1 протягом останніх двох років в усній формі звертався до сільського голови з проханням прийняти міри до сина ОСОБА_2, який влаштовує в сім*ї скандали і сварки, чим створює неможливе спільне проживання /а.с. 16/.

Крім того, ОСОБА_1 неодноразово звертався до Чернівецького ВП Могилів - Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області із відповідними заявами про прийняття мір до сина ОСОБА_2, про що свідчать висновки Чернівецького ВП Могилів - Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області від 23.05.2015 року, 17.06.2016 року про результати розгляду повідомлення ОСОБА_1 /а.с. 14, 13, 11/ та повідомлення Чернівецького ВП Могилів - Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області від 27.05.2015 року, №2047 і від 21.06.2016 року, №2102/226/01-2016 / а.с. 15, 12/.

Відповідно до ст.157 Житлового кодексу України (далі ЖК України) членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Частиною1 статті 116 ЖК України встановлено, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Статтею 391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пунктом 2 статті 48 Закону України "Про власність" передбачено, що власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Однак, в судовому засіданні не знайшли свого належного та достовірного підтвердження посилання позивача ОСОБА_1 про те, що його права як власника житлового будинку порушені діями сина ОСОБА_2 (відповідача по справі). Натомість його твердження спростовані в судовому засіданні показами свідків та доводами представника відповідача ОСОБА_4

Так, як стверджує позивач його син ОСОБА_2 спровокував бійку, в результаті чого наніс ОСОБА_1 тілесні ушкодження. Суд критично ставиться до таких тверджень позивача, оскільки, вони є непідтвердженими та спростовуються показами свідка ОСОБА_7 який зазначив, що одного разу у травні 2015 року в нічний час він бачив, як ОСОБА_2 тримав і прижимав батька ОСОБА_1, оскільки, останній побив транспортний засіб вилами. При цьому працівників міліції викликав ОСОБА_1, який і був провокатором конфлікту.

Документального підтвердження отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 позивачем не надано.

Як свідчить висновок Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області від 23 травня 2015 року 17 травня 2015 року до чергової частини Чернівецького РВ УМВС звернувся з повідомленням ОСОБА_1 про те, що його син ОСОБА_2 спричинив йому тілесні ушкодження. Отримане повідомлення зареєстроване в ЖЄО Чернівецького РВ від 17.05.2015 року за №585. Відповідно до письмової резолюції начальника СВ Чернівецького РВ Оськіна Ю.В. ознаки кримінального правопорушення за даною подією відсутні, інформація введенню в ЄРДР не підлягає /а.с. 14/. В ході проведення перевірки по даному повідомленню встановлено, що 17.05.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла суперечка, яка супроводжувалась на підвищених тонах, тому з метою уникнення даної суперечки ОСОБА_1 викликав працівників міліції та згідно пояснення ОСОБА_2 ніяких протиправних дій він не вчиняв. Пізніше ОСОБА_1 власноручно написав заяву з проханням не розглядати попереднє його повідомлення, оскільки, претензій до ОСОБА_2 не має.

Згідно висновку Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області від 17.06.2016 року 16.06.2016 року до чергової частини Чернівецького РВ УМВС надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що його син ОСОБА_2 вчиняє сімейну сварку. Отримане повідомлення зареєстровано в ЖЄО ВП від 16.06.2016 року за №778. Відповідно до письмової резолюції начальника СВ Чернівецького РВ Марценюка А.Л. дане повідомлення внесенню в ЄРДР не підлягає. Розглянувши повідомлення ОСОБА_1, Чернівецький РВ УМВС України у Вінницькій області дійшов висновку про те, що повідомлення не знайшло свого підтвердження /а.с. 13/.

Судом враховується, що свідків та очевидців вчинення ОСОБА_2 сімейних сварок із батьком ОСОБА_1, спричинення останньому тілесних ушкоджень, немає. Крім того, відсутнє медичне обстеження ОСОБА_1 на факт наявності та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які з його слів були спричиненні сином ОСОБА_2 Для підтвердження зазначених обставин суду не надано належних, достатніх та безпосередніх доказів, які б свідчили про протиправність дій ОСОБА_2, що унеможливлює спільне проживання сторін в житловому будинку.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_2 висловлювався нецензурною лексикою в адресу співмешканки позивача ОСОБА_5, ображав її, оскільки, ОСОБА_10 стало відомо про це зі слів самої ОСОБА_5, яка перебуває у неприязних стосунках з відповідачем ОСОБА_2, є зацікавленою особою, такі покази носять суперечливий характер та позбавлені доказової сили, тому не можуть бути взяті до уваги судом.

Крім того, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні посилання позивача на те, що співмешканка ОСОБА_2 викрала речі з будинку, належного ОСОБА_1, а також про те, що ОСОБА_2 пошкоджено болер.

Кошти для оплати за користування електроенергією ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплачували пополам, що не заперечується в судовому засіданні позивачем.

Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Однак, позивачем не доведено той факт, що відповідач ОСОБА_2 у житловому будинку, належному ОСОБА_1 створює неможливі умови спільного проживання інших членів сім*ї, систематично порушує правила співжиття, не підтверджено створення ОСОБА_2 будь-яких перешкод у користуванні позивачем житловим приміщенням, відсутні належні та достовірні підтвердження наявності суттєвих перешкод для здійснення ОСОБА_1 своїх прав як власника житлового будинку, що свідчить про відсутність правових підстав, передбачених чинним законодавством для виселення ОСОБА_2 з житлового будинку, належного позивачу ОСОБА_1 без надання іншого приміщення та зняття з реєстрації. Крім того, судом береться до уваги той факт, що позивач ОСОБА_1 сам провокував конфлікти та скандали, які виникали між ним та сином ОСОБА_2

ОСОБА_2 неодноразово звертався до Чернівецького РВ УМВС України з приводу того, що батько ОСОБА_1 хоче виписати його з будинку, придумуючи різні наклепи для виклику працівників міліції, погрожує фізичною розправою, підтвердженням чого є висновки Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області від 17.06.2016 року, 10.08.2016 року /а.с.11, 28/.

Як свідчить довідка, видана виконкомом Гонтівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 08.08.2016 року, №486, в житловому будинку, належному ОСОБА_1, який згідно погосподарської книги №7 за 2011 - 20015 роки являється головою сім*ї, прописані та проживають його син ОСОБА_2 та онук ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 9/.

Судом враховується те, що відсутні відомості про наявність у відповідача ОСОБА_2 будь - якого іншого житлового будинку, в якому б він мав можливість проживати.

Відповідно до частини третьої статті 47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 109 Житлового кодексу виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 156 Житлового кодексу України, члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), що проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить йому, користуються житлом нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ч.2 ст.57 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України належним чином не доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо виселення ОСОБА_2 із житлового будинку без надання іншого приміщення та зняття з реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі вище викладеного, суд за відсутності правових підстав, передбачених чинним законодавством для виселення ОСОБА_2 з житлового будинку, належного позивачу ОСОБА_1, в силу статті 212 ЦПК України приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

На підставі вище наведеного та керуючись ст., ст. 10, 11, 60, 74, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку у зв*язку із неможливістю спільного проживання без надання іншого приміщення та зняття з реєстрації, - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Повний текст рішення відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України складено 2 грудня 2016 року.

Суддя: Цимбалюк Л.П.