Провадження № 2/761/7919/2016
У Х В А Л А

03 жовтня 2016 року Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Малинников О.Ф. розглянувши питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві про відшкодування шкоди.

Однак позовна заява подана без додержання вимог, передбачених ст. 119 ЦПК України.

Звертаючись до суду з позовом, позивач в прохальній частині позову, просить суд забезпечити реальний захист її споживчих прав, однак формулювання позивачем у такий спосіб вимог, не зазначає конкретних вимог позивача та не зможе бути реалізовано в майбутньому, в якості виконання рішення суду (примусового) та захистити права та інтереси позивача, оскільки ст. 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту цивільних прав, який обрав позивач.

Враховуючи Постанову ВСУ від 12.06.2013 р. (6-32цс), суд зазначає, що вибір способу захисту і відповідно формулювання позовних вимог повинно здійснюватися з врахуванням правила ефективності (на вибір позивача), проте одночасно з врахуванням суті спору.

Разом з тим, текст позовної заяви викладено російською мовою, що не відповідає вимогам ст. 7 ЦПК України.

Відповідно до ст.7 ЦПК України мова цивільного судочинства визначається статтею 14 Закону України "Про засади державної мовної політики".

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України "Про засади державної мовної політики" судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовамчастини третьої статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами).

Відповідно до ч.3 ст.14 вказаного Закону сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Згідно з п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", відповідно до вимог статті 7 ЦПК (1618-15) суд має забезпечити при розгляді справи здійснення цивільного судочинства державною мовою, складання судових документів лише державною мовою, незалежно від клопотання учасників процесу. ЦПК не зобов'язує суд перекладати складені ним судові документи чи посвідчувати їх в разі здійснення перекладу іншими особами.

Однак, позовна заява викладена мовою, яка не є державною мовою України.

Окрім того, позивач не зазначив ціну позову та не сплатив судовий збір.

Щодо посилання позивача на п. 7 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» слід звернути увагу на наступне.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір».

З 01 вересня 2015 року Закон України «Про судовий збір» діє у новій редакції. Із статті 5 цього Закону, яка визначає пільги щодо сплати судового збору, виключено пункт, який встановлював, що від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав. Отже, з 01 вересня 2015 року позови споживачів оплачуються судовим збором за ставками, встановленими Законом.

Оскільки позовна заява подана з порушеннями ст. 119 ЦПК України, про які зазначено в ухвалі, позовна заява має бути залишена без руху відповідно до ст.ст.119,121 цього Кодексу з наданням заявникові строку для усунення недоліків заяви.

Керуючись ст.119, ч. 1 ст.121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві про відшкодування шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання копії ухвали та попередити що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною.

Суддя : Малинников О.Ф.