Справа № 441/549/12 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 22-ц/783/6007/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Ванівського О.М.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника ПАТ «Дельта Банк» -

Заставної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 19 серпня 2016 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа,-

в с т а н о в и л а:

22.06.2014 року публічне акціонерне товариство (далі-ПАТ) «Дельта Банк» звернулось до суду з заявою про заміну сторони стягувача у справі №1305/549/2012 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3, ТзОВ «Торговий дім «Айвенго» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на іпотечне майно, по якій Городоцьким районним судом Львівської області 09.11.2012 року ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_3 у користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором №06/74/08-С від 25.06.2008 року та додатковими договорами №1 та №2 від 25.06.2008 року в розмірі 2584628,06 доларів США, що еквівалентно 20658932 грн. 08 коп., та про звернення стягнення на майно, належне ТзОВ «Торговий дім «Айвенго» - нежиле приміщення, будинок офіцерів, що по вул. Любінській, 11 в м. Городок Львівської області та складається з двохповерхової будівлі загальною площею 1199 кв.м., згідно іпотечного договору №13/74/102/08-С від 26.06.2008 року, а також про стягнення з ОСОБА_3 та ТзОВ «Торговий дім «Айвенго» в користь ПАТ «Кредитпромбанк» по 1794 грн. 51 коп. з кожного судових витрат; про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа, виданого Городоцьким районним судом Львівської області, до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа взамін втраченого його оригіналу.

Свою вимогу, зокрема, про заміну сторони стягувача заявник обґрунтовував укладенням 27.09.2013 року, тобто після набрання рішенням суду у даній справі законної сили, між ПАТ «Кредитпромбанк» (первісним кредитором) та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимоги за вказаним вище кредитним договором.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 19.08.2016 року у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ПАТ «Дельта Банк», просить її скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що 27.09.2013 року в результаті укладення між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» договору купівлі-продажу прав вимог за вказаним вище кредитним договором, останній набув всіх прав ПАТ «Кредитпромбанк», в тому числі, й права бути стягувачем на стадії виконання ухваленого на користь первинного кредитора рішення суду. Апелянт вважає, що своєю безпідставною відмовою в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції позбавив ПАТ «Дельта Банк» права на задоволення своїх вимог, як нового кредитора в зобов'язанні, на стадії виконання рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили. На думку апелянта, при вирішенні даного питання судом не враховано норм ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» про заміну сторони правонаступником на будь-якій стадії цивільного процесу у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, як за поданням державного виконавця з власної ініціативи, так і за заявою самої сторони, або за заявою заінтересованої особи. Зазначає, що в такому випадку, підставою для заміни сторони є факт наявності виконавчого документу і факт переходу права вимоги. Апелянт також не погоджується з висновками суду про недостатність поданих ним документів для підтвердження набутого права вимоги і зазначає, що на вимогу суду банк надав би усі необхідні для вирішення даного питання документи.

В судове засідання апеляційного суду усі інші особи, які беруть участь у розгляді даної справи, окрім сторони апелянта, не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку шляхом направлення судових повісток на відомі суду адреси місця їхнього проживання (місцезнаходження), клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони апелянта в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 09.11.2012 року, яке набрало законної сили, позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ПАТ «Кредитпромбанк» 2584628,06 доларів США, що еквівалентно 20658932 грн. 08 коп., заборгованості за кредитним договором №06/74/08-С від 25.06.2008 року та додатковими договорами №1 та №2 від 25.06.2008 року.

Звернуто стягнення на майно, належне ТзОВ «Торговий дім «Айвенго» - нежиле приміщення, будинок офіцерів що на вул. Любінській, 11 в м. Городок Львівської області та складається з двохповерхової будівлі загальною площею 1199 кв.м., згідно іпотечного договору №13/74/102/08-С від 26.06.2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ТзОВ «Торговий дім «Айвенго» в користь ПАТ «Кредитпромбанк» по 1794 грн. 51 коп. з кожного судових витрат.

За заявою представника ПАТ «Кредитпромбанк», 30.01.2013 року Городоцьким районним судом Львівської області було направлено на адресу Львівської філії ПАТ «Кредитпромбанк» копію вказаного рішення суду та три виконавчі листи на виконання цього рішення суду (а.с. 247 т. 1, а.с.19 т.2 ).

Статтею 378 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом (ч.ч.1,2 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на момент вирішення даного питання, у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є, зокрема, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК).

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року (справа №6-122цс13), який є обов'язковим для суду при розгляді даної справи, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути, зокрема, правочини щодо зміни кредитора або боржника у зобов'язанні.

З матеріалів справи встановлено, що 27.09.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с.60-61 т.2), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., відповідно до якого ПАТ «Кредитпромбанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв право вимоги за кредитним договором №06/74/08-С від 25.06.2008 року та додатковими договорами №1 та №2 від 25.06.2008 року.

Крім того, перехід права вимоги за вказаним кредитним договором від первісного кредитора до ПАТ «Дельта Банк» підтверджується актом приймання-передачі прав вимоги відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги 27.09.2013 року, який апелянт долучив до апеляційної скарги (а.с.72 т.2).

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив із того, що заявник звернувся до суду з вимогою про заміну сторони у справі після набрання ухваленим на користь первинного кредитора рішенням суду законної сили, а тому правових підстав для здійснення такої заміни немає. У зв'язку з відмовою у заміні сторони у справі, суд першої інстанції відмовив й у задоволенні інших вимог заявника, виходячи з того, що вимога про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа може бути заявлена лише стягувачем, яким заявник не є.

Однак, з такими висновками районного суду погодитись не можна, оскільки зі змісту заяви ПАТ «Дельта Банк», незалежно від формулювання заявлених вимог, вбачається, що заявник просив замінити правонаступником стягувача, тобто, юридичну особу, на користь якої Городоцьким районним судом Львівської області видано виконавчий лист, посилаючись як на підставу своїх вимог на норму ст.378 ЦПК України, а не позивача у справі, як витлумачив районний суд, уникнувши в такий спосіб вирішення питання по суті заявлених вимог ПАТ «Дельта Банк», який вважає себе правонаступником первісного кредитора у зобов'язанні на підставі договору про відступлення права вимоги від 27.09.2013 року.

Таким чином, суд першої інстанції наведених вище вимог процесуального закону, які регулюють порядок розгляду даної категорії справ, та правових висновків Верховного Суду України не врахував, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню на підставі пункту 3 частини першої статті 312 ЦПК України з передачею питання по суті вирішення заяви ПАТ «Дельта Банк» на новий розгляд до суду першої інстанції, але не так, як просить апелянт в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 312 ч.1 п.3, 313, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 19 серпня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Ванівський О.М.