15.02.2016 Справа № 363/4678/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Войнаренко Л.Ф.

секретаря Клименко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «ГАРАНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, яку обґрунтовував тим, що 18 липня 2008 року між Акціонерним банком «ОСОБА_2 Розвитку» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 27/10-995П, за умовами якого банк надав відповідачу в тимчасове користування грошові кошти цільового характеру в сумі 24 000 доларів США, з процентною ставкою 18% річних та кінцевою датою повернення - 17 липня 2013 року. 20 листопада 2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», Акціонерним банком «ОСОБА_2 Розвитку» та Національним Банком України було укладено договір про передавання в управління непроданих активів, відповідно до якого Акціонерним банком «ОСОБА_2 Розвитку» передав в управління Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» балансні активи, в тому числі і кредитний договір № 27/10-995П з додатковими до нього угодами. 30 вересня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «ГАРАНТ» було укладено договір № 008 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 27/10-995П, згідно якого до позивача перейшли всі права кредитора за кредитним договором. В звязку з тим, що відповідачем порушено зобовязання щодо виконання умови кредитного договору, а саме виникнення заборгованості по сплаті кредиту в сумі 9 381,32 доларів США, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Крім того, просив стягнути з відповідача понесені витрати за розміщення оголошення в газеті «Час Київщини» у розмірі 400 гривень.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляду справи повідомлений належним чином - через оголошення у пресі, причин неявки суду не повідомив, заяв та клопотань суду не надавав.

Враховуючи вказані обставини та у відповідність до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 18 липня 2008 року між Акціонерним банком «ОСОБА_2 Розвитку» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 27/10-995П, за яким банк зобов'язався надати відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 24 000 доларів США, а відповідач - сплачувати банку 18% річних за користування кредитом та комісійну винагороду з кінцевим терміном повернення 17 липня 2013 року. В п. 1.4.2. кредитного договору вказувалось зокрема також, що кредит забезпечувався в строк до 01 вересня 2008 року договором іпотеки земельної ділянки, що належить відповідачу на праві власності, площею 0,80 га, розташованої за адресою: Херсонська обл., Скадовський р-н, територія Лазурненської селищної ради. Додатково, пунктами 4.3., 4.4 кредитного договору № 27/10-995П від 18 липня 2008 року встановлено, що у разі прострочення термінів сплати процентів та/або повернення кредиту, значених графіком, встановлених у цьому договорі позичальник сплачує банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасної сплаченої суми за кожен день прострочення, а у разі прострочення відповідачем термінів вимог п.п. 1.2, Кредитного договору, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеного п. 1.1, за кожний випадок (а.с. 6-10).

На підставі заяви на видачу готівки № 76 від 18 липня 2008 року Акціонерний банк «ОСОБА_2 Розвитку» видав, а ОСОБА_1 отримав грошові кошти в сумі 24 000 доларів США на виконання умов кредитного договору № 27/10-995П від 18 липня 2008 року, з урахуванням розпорядження банку № 27/3-1 від 18 липня 2008 року (а.с. 14 -15).

З позовної заяви вбачається, що 20 листопада 2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», банком та Національним Банком України було укладено договір про передавання в управління непроданих активів, згідно якого банк передав в управління управителю наявні на балансі активи, в тому числі й кредитний договір 27/10-995П від 18 липня 2008 року та додаткові угоди до нього, а також договори, що забезпечували його виконання, а управитель прийняв в управління дані активи та отримав право володіти, користуватися і розпоряджатися ними. Також, рішення НБУ № 255 від 25 травня 2015року «Про відчуження ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» майна (активів) Акціонерного банку «ОСОБА_2 регіонального розвитку», управителю було надано право здійснювати безпосередній продаж боргових зобов'язань через відступлення прав окремо по кожному з кредитних договорів банку. (а.с. 3-4).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Так, з урахуванням вищевказаних приписів та відповідно до договору № 008 від 30 вересня 2015 року про відступлення правової вимоги (цесії) за кредитним договором № 27/10 995П від 18 липня 2008 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» передала Товариству з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «ГАРАНТ» в управління непроданий актив за кредитним договором № 27/10-995П від 18 липня 2008 року, згідно якого до позивача перейшли всі права кредитора за кредитним договором. (а.с. 19-22).

Позивач свої зобовязання виконав шляхом надання відповідачу кредиту у розмірі 24 000 долари США.

Відповідач свої зобовязання у частині повернення кредиту та сплати процентів належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 30 вересня становить 9 381, 32 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (станом на 30 вересня 2015 року 1 долар США - 21,527 гривень) - 201 951, 67 гривень та включає в себе: 1 991, 79 доларів США суму простроченого кредиту; 7 270, 03 доларів США суму пені за прострочення сплати кредиту та 119, 5 доларів США 3% річних за прострочення виконання зобовязання (а.с.26-27).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону та підлягають частковому задоволенню, з урахуванням неправильного розрахунку, що міститься в прохальній частині позовної заяви щодо дати розрахунку заборгованості 13 жовтня 2015 року та курсу НБУ за 1 долар США, що не відповідає п.1.2.1 договору цесії № 008 від 18 липня 2008 року.

Так, п.1.2.1 договору цесії № 008 від 18 липня 2008 року сторони встановили, що на день укладання даного договору розмір зобовязань відповідача за кредитним договором складає 9 381, 32 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (станом на 30 вересня 2015 року 1 долар США - 21,527 гривень) складає 201 951, 67 гривень.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що договір сторонами укладений в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Сплата заборгованості по кредиту, відсотках та пені обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за його користування.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредиту, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 070, 08 гривень та витрати за розміщення оголошення в газеті «Час Київщини» від 29 січня 2016 року щодо виклику відповідача у судове засідання у розмірі 400 гривень.

Керуючись ст.11,60,208,209,213 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «ГАРАНТ», , заборгованість по кредитному договору № 27/10-995П від 18 липня 2008 року в розмірі 9 381, 32 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ (станом на 30 вересня 2015 року 1 долар США - 21,527 гривень) становить 201 951, 67 гривень, судовий збір в розмірі 3 070,08 гривень та витрати за розміщення оголошення в газеті «Час Київщини» у розмірі 400 гривень, а всього стягнути 205 421 (двісті пять тисяч чотириста двадцять одна) гривню 75 (сімдесят пять) копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана протягом десяти днів апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя Л.Ф. Войнаренко