АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 676/1052/14-ц
Провадження № 22-ц/792/61/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Купельського А.В.,

суддів Фанди В.П., Спірідонової Т.В.,

з участю: секретарів Лапка Ю.В., Шевчук Ю.Г.

сторін - апелянта ОСОБА_1, представника апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог відділ Держземагенства у Камянець-Подільському районі Хмельницької області, Камянська сільська рада Камянець-Подільського району Хмельницької області про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

В січні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Після уточнення позовних вимог просив суд зобовязати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні частиною земельних ділянок по вул. Шкільна, 68 «г» в с. Камянка Камянець-Подільського району Хмельницької області, - площею 0,0012га. що належить позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності шляхом демонтажу встановленої внутрішньої огорожі цієї частини земельної ділянки, що відповідатиме Державному акту на право власності на земельну ділянку; - площею 0,0484га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належить позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності, шляхом перенесення зовнішньої огорожі частини цієї земельної ділянки до межі земельної ділянки, що відповідатиме Державному акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА071709; - площею 0,0520 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належить позивачу на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №113743, шляхом перенесення частини огорожі земельної ділянки ОСОБА_2 з частини земель загального користування по вул.. Шовковичній; - зобовязати відповідача

ОСОБА_2 перенести всі вулики із бджолиними сімями із земельної ділянки по вул.Шкільній,68 «г» в с. Камянка Камянець-Подільського району за межі житлового масиву с. Камянка на відстань не менше 300 метрів та стягнути судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., витрати по оплаті судової експертизи у розмірі 3200 грн. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60коп..

В обґрунтування позовних вимог вказував, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 971709 земельна ділянка площею 0,0484га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Шкільна, 68 «г» в с. Камянка Камянець-Подільського району належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності в рівних частках.

На підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 113743 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0520 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Шкільна, 68 «г» в с. Камянка Камянець-Подільського району. Відповідач ОСОБА_2 також є власником земельної ділянки площею 0,0521га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Шкільна, 68 «г» в с. Камянка Камянець-Подільського району. Зазначені три земельні ділянки знаходяться в межах одного домоволодіння та є суміжними між собою. ОСОБА_1 має право на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою прибудинкової території житлового будинку на рівні із ОСОБА_2, як співвласником земельної ділянки та власником іншої квартири у цьому будинку. Разом з тим, відповідач чинить йому перешкоди у користуванні прибудинковою територією, оскільки самовільно відгородив частину спільної земельної ділянки площею 0,0012 га та використовує її для власних господарських потреб. Внаслідок цього вказана частина земельної ділянки фактично вилучена зі спільного користування, що унеможливлює реалізацію права позивача на користування вказаною частиною земельної ділянки. Відповідач самовільно переніс зовнішню огорожу спільної земельної ділянки в бік земель загального користування (вул. Шкільної), що призвело до зміни площі та конфігурації земельної ділянки, а також захоплення земель загального користування. Внаслідок цього фактична конфігурація та площа земельної ділянки не відповідає площі та конфігурації, вказаній у правовстановлюючих документах державному акті серії ЯА № 971709 на право власності на земельну ділянку площею 0,0484га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Шкільна, 68 «г» в с. Камянка Камянець-Подільського району. Крім того, ОСОБА_2 переніс огорожу власної земельної ділянки, самовільно зайнявши частину земель загального користування вул. Шовковичної, якою він користується для проїзду до належної йому на праві власності земельної ділянки. Внаслідок цього унеможливлено проїзд до його земельної ділянки, який необхідний, зокрема, для обслуговування вигрібної ями, розташованої на цій земельній ділянці, виконання польових робіт тощо. Земельні ділянки домоволодіння по вул. Шкільна, 68 «г» розташовані таким чином, що заїзд на його земельну ділянку можливий лише з боку вул. Шовковичної. Усунути перешкоди та відновити межі їхніх земельних ділянок, звільнивши проїзд по вул. Шовковичній, відповідач в добровільному порядку відмовляється.

В звязку із вищевказаними обставинами позивач позбавлений можливості встановити чіткі межі земельної ділянки спільної власності, привівши її у відповідність до державних актів на право власності, а також позбавлений можливості заїзду до власної земельної ділянки, що в свою чергу унеможливлює повноцінну реалізацію його прав у володінні та користуванні земельними ділянками в повному обсязі.

Крім того, ОСОБА_2 на своїй земельній ділянці, в безпосередній близькості від житлового будинку займається бджільництвом, пасіка не зареєстрована у встановленому порядку, нараховує одинадцять вуликів з відповідною кількістю бджолиних сімей. Наявність такої кількості бджіл в безпосередній близькості до житлового будинку, особливо у весняно-літній період, створює ОСОБА_1 та членам його сімї значні незручності в проживанні та користуванні земельними ділянками та завдає шкоди їх здоровю. З приводу укусів бджіл члени його родини змушені періодично лікуватись антигістамінними препаратами, тому через діяльність пасіки обробіток землі на присадибній земельній ділянці є небезпечним через загрозу бджолиних укусів під час такого обробітку.

Рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобовязано ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки площею 0,0012га. по вул. Шкільна, 68 «г» в с. Камянка Камянець-Подільського району Хмельницької області, що належить сторонам на праві спільної часткової власності, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 971709 від 28.07.2005 року, шляхом демонтажу встановленої внутрішньої огорожі цієї частини земельної ділянки, що відповідатиме Державному акту на право власності на земельну ділянку. Зобовязано ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0484га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Шкільна, 68 «г» в с. Камянка Камянець-Подільського району Хмельницької області, що належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 971709 від 28.07.2005 року, шляхом перенесення зовнішньої огорожі цієї частини земельної ділянки до межі земельної ділянки, що відповідатиме Державному акту на право власності на земельну ділянку. Зобовязано ОСОБА_2 усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0520га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Шкільна, 68 «г» в с. Камянка Камянець-Подільського району Хмельницької області, що належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №113743 від 30.08.2004 року, шляхом перенесення частини огорожі земельної ділянки ОСОБА_2 з частини земель загального користування - заїзду з південної сторони земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що відповідатиме Державному акту на право власності на земельну ділянку. ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо перенесення вуликів із бджолиними сімями із земельної ділянки по вул.Шкільній,68 «г» в с. Камянка Камянець-Подільського району за межі житлового масиву с. Камянка на відстань не менше 300 метрів. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про перенесення вуликів змінити та задовольнити його повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки доказам того, що бджоли з пасіки відповідача перешкоджають йому користуватись ділянкою, спричиняють укуси, які були обєктивно підтверджені в судових засіданнях показами свідків та фото таблицями.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати в частині задоволення позову та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, та залишити без змін в частині відмови в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що суд першої інстанції не досліджував та не оцінював надані сторонами позову докази, надавши перевагу лише висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи. Жодна з вимог чинного цивільного процесуального законодавства щодо оцінки та дослідження наявних у справі доказів не знайшла своє відображення в рішенні суду.

Апелянт зазначає, що висновок експерта не може бути належним доказом, оскільки на момент проведення експертизи в матеріалах справи була відсутня належна технічна документація із землеустрою, не було дотримано вимог наказу МУЮ № 53/5 від 8.10.1998 року, розрахунки містять технічні помилки, що не заперечував експерт.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що позивач не надав доказів того, що ОСОБА_2 є відповідальним за те, що площі та конфігурації земельних ділянок не відповідають державним актам на право власності на землю.

Також, ОСОБА_2 вважає, що суд перевищив свої повноваження та вийшов за межі заявлених позовних вимог.

Апелянт вказує, що суд безпідставно стягнув з нього судові витрати, оскільки позивач не надав документального підтвердження понесених витрат.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити з наступних підстав.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно до п.2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 самовільно зайняв належну позивачу та сільській раді частину земельної ділянки і це порушує права позивача. При цьому суд послався на висновки судової будівельно-технічної експертизи за № 45/14 від 21.11.2014 року, щодо порушення відповідачем меж, площ та конфігурацій земельних ділянок, які не відповідають державним актам на право власності на землю.

Проте, колегія суддів із висновком суду першої інстанції погодитись не може з таких підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати. Зазначеним вимогам закону рішення місцевого суду не відповідає.

Судом встановлено, що на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 971709 земельна ділянка площею 0,0484 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Шкільна, 68 «г» в с. Кам'янка Кам'янець-Подільського району належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності в рівних частках (Т.1 а.с. 7).

На підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ № 113743 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0520 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Шкільна, 68 «г» в с. Кам'янка Кам'янець-Подільського району (Т.1 а. с.6).

ОСОБА_2, відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії АБ № 367107 є власником земельної ділянки площею 0,0521 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Шкільна, 68 «г» в с. Кам'янка Кам'янець-Подільського району.

Зазначені три земельні ділянки знаходяться в межах одного домоволодіння та є суміжними між собою, що підтверджується копією плану .

Житловий будинок по вул. Шкільна, 68 «г» в с. Кам'янка Кам'янець-Подільського району є двоквартирним і у відповідності до пункту 2.1. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 р. № 127 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. За № 582/5773 класифікується як багатоквартирний житловий будинок, до складу якого входить більше ніж одна квартира.

Відповідно до частини третьої статті 42 Земельного кодексу України, порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками.

Порядок користування земельною ділянкою прибудинкової території житлового будинку по вул. Шкільна, 68 «г» в с. Камянка Камянець-Подільського району між власниками квартир не встановлювався.

Сторони по справі мають право на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою прибудинкової території житлового будинку на рівні, як співвласники земельної ділянки та власники квартир у цьому будинку

За статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності з частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

За ч.1. статті 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач вказав, що відповідач зайняв частину земельної ділянки, котра належить йому на праві власності та частину земельної ділянки, що належить йому та відповідачу на праві спільної часткової власності в рівних частинах, збудував там паркан, будівлю, чим унеможливлює користування цими земельними ділянками. Крім того, позивач вказує, що відповідач захопив частину земельної ділянки, місць загального користування частину вулиці, що утруднює проїзд до його земельної ділянки.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази, які б могли ідентифікувати зайняті відповідачем вказані позивачем земельні ділянки.

Позивач не надав належних доказів того, що саме відповідач користується зазначеними захопленими земельними ділянками, вказаними позивачем. Відповідач заперечує щодо користування захопленими земельними ділянками та зменшенням проїжджої частини.

Надані позивачем докази, а саме абрис земельної ділянки, фотографії, акт обстеження земельної ділянки по вул. Шкільна, 68 „г в с. Камянка від 17 липня 2014 року, технічний паспорт на будинок по вул. Шкільна, 68 „г в с. Камянка, державні акти на земельні ділянки за вищезазначеною адресою, а також покази свідків - заперечень відповідача не спростовують.

Жодних інших доказів, як протоколів про адміністративне правопорушення, приписів та постанов про накладення адміністративного стягнення, які б свідчили про використання відповідачем спірної земельної ділянок, суду не надано.

Ухвалою суду першої інстанції від 5 серпня 2014 року була призначена судова земельно-технічна експертиза для дослідження відповідності (невідповідності) фактичних меж земельних ділянок сторін, межам які зазначені у державних актах на право власності та даним земельного державного кадастру.

На виконання даної ухвали експерт надав висновок судової будівельно-технічної експертизи за № 45/14 від 21 листопада 2014 року.

З висновку зазначеної судової будівельно-технічної експертизи за №45/14 від 21 листопада 2014 року, на яку суд послався при прийняті рішення вбачається, що фактична площа і конфігурація земельної ділянки по вул. Шкільна, 68 «г» у с. Камянка Камянець-Подільського району, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності не відповідає площі і конфігурації цієї земельної ділянки, вказаної у державному акті на право власності на зазначену земельну ділянку та даним державного земельного кадастру - т.б. менше на 5,0 м.кв., фактична площа і конфігурація земельної ділянки по вул. Шкільна, 68 «г» у с. Камянка Камянець-Подільського району, що належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, не відповідає площі і конфігурації цієї земельної ділянки, вказаної у державному акті на право власності на зазначену земельну ділянку та даним державного земельного кадастру - т.б. більше на 59 м.кв., фактична площа і конфігурація земельної ділянки по вул. Шкільна, 68 «г» у с. Камянка Камянець-Подільського району, що належить ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, не відповідає площі і конфігурації цієї земельної ділянки, вказаної у державному акті на право власності на зазначену земельну ділянку та даним державного земельного кадастру - т.б. менше на 6,0 м.кв. Для усунення порушень, виявлених за наслідками судової будівельно-технічної експертизи, необхідно: винести в натуру межі земельних ділянок та відновити межові знаки (Т.1 а. с. 142-157) .

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Способи захисту прав на земельні ділянки передбачені статтею 152 Земельного кодексу України, згідно якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди не дійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивач не довів та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач самовільно захопив належну позивачу частину земельних ділянок та земельну ділянку загального користування частину вулиці Шовковичної, що утруднює заїзд, тому суд першої інстанції помилково дійшов висновку про зобов'язання ОСОБА_4 усунути позивачу перешкоди в користуванні самовільно зайнятих частин земельних ділянок.

Крім того, зазначене рішення не можливо буде виконати, оскільки у висновку експерта та в рішенні суду не зазначено де саме відбулось захоплення частин земельної ділянки, якої площі, не зазначено координати поворотних точок де відбулось порушення меж земельних ділянок.

Суд, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Колегія апеляційного суду неодноразово сторонам розяснювала вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України, їх права та обовязки та попереджувала про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Позивач відмовився від проведення експертизи для зясування даних з допомогою яких можна було б ідентифікувати зайняті відповідачем земельні ділянки.

Апеляційний суд позбавлений можливості з власної ініціатива відшукувати докази.

За таких обставин рішення в частині задоволення позову ОСОБА_1 щодо зобовязання ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою підлягає скасуванню з ухваленням нового, про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Посилання ОСОБА_1 що судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки доказам того, що бджоли з пасіки відповідача перешкоджають йому користуватись ділянкою, спричиняють укуси, які були обєктивно підтверджені в судових засіданнях показами свідків та фото таблицями не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Судом першої інстанції досліджені покази свідків, фото таблиці. Належним чином судом мотивовано з посиланням на норми закону та підзаконних актів, підстави відхилення наданих доказів.

В засіданні апеляційного суду апелянт не навів жодного доказу, який би спростував рішення суду.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те, що пасіка не зареєстрована, відсутній паркан висотою 2,5 м. який би створював перешкоди для люту бджіл.

Відповідно до ч.1ст.103, ст.104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоровя людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про бджільництво" фізичні та юридичні особи розміщують пасіки на земельних ділянках, які належать їм на правах власності або користування, відповідно до ветеринарно-санітарних правил.

Пунктом 1.3 Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл, затвердженої наказом Головного державного інспектора ветеринарної медицини №9 від 30 січня 2001 року передбачено, що територію стаціонарної пасіки огороджують, обсаджують плодовими деревами і кущами. Відведення земельних ділянок для розміщення такої пасіки необхідно погоджувати з органами державного управління з питань ветеринарної медицини і місцевими органами влади. При визначенні розміру площі під пасіку розраховують, що на одну бджолину сім'ю потрібно 30-35кв.м., залежно від способу розміщення бджіл. При розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір'ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м. для підвищення рівня льоту бджіл.

Разом з тим, вимагаючи усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, позивач не звернув уваги на те, що дія зазначеної правової норми поширюється на стаціонарні, а не індивідуальні пасіки.

Крім того, із врахуванням положень ст.ст.10,11,60 ЦПК суд першої інстанції правильно вважав, що позивачем не надано переконливих доказів на підтвердження тих обставин, що наявність у відповідача пасіки обмежує його право належним чином користуватися земельною ділянкою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 жовтня 2015 року скасувати. Ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог відділ Держземагенства у Камянець-Подільському районі Хмельницької області, Камянська сільська рада Камянець-Подільського району Хмельницької області про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, зобовязання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_5

Суддя: /підпис/ ОСОБА_6

Суддя: /підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

суддя апеляційного суду А.В. Купельський

_________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції ОСОБА_8 Категорія:47

Доповідач Купельський А.В.