Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/1359/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 21 липня 2015 року звернулась до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинком №106 по вулиці Шевченка в м. Кодимі, Одеської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, позицію якої підтримав її представник (на підставі угоди), посилалась на те, що вона є власником житлового будинку №106 по вулиці Шевченка в місті Кодимі, Одеської області. Відповідачі є її дітьми, які разом з нею вселилися та були зареєстровані у житловому будинку №106 по вулиці Шевченка. Після створення своїх сімей відповідачі виїхали з батьківського будинку і на протязі певного часу в ньому не з»являються. Час від часу з»являються та влаштовують сварки. Вважає, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням - будинком №106 по вулиці Шевченка в м. Кодимі, Одеської області.

Відповідачі та їх представник (на підставі угоди) в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що дійсно зареєстровані у житловому будинку №106 по вулиці Шевченка в місті Кодимі. Позивач доводиться їм матір»ю. ОСОБА_6, що вони не з»являються у батьківському будинку пов»язано з неприязню до них з боку матері, яка не дозволяє їм приходити до тої. Неможливість приходити до дому і там перебувати є наслідком того, що мати зробила з них «ворогів» і не пускає в житло. Вважають, що позовні вимоги необґрунтовані, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Свідок ОСОБА_7, в судовому засідання свідчила таке. Вона проживає по сусідству з ОСОБА_1 в місті Кодимі по вулиці Шевченка 106. З позивачем певний час проживали діти відповідачі по справі. Потім дітей ОСОБА_1 вигнала і ті проживають в теперішній час в різних місцях. Дітей ОСОБА_1 до житла не пускає. Коли ті приходять, то викликає міліцію.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні свідчив таке. Проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Сусідкою у нього є позивач ОСОБА_1. Відповідачі по справі ОСОБА_3 і ОСОБА_9 діти позивача. Бачив як позивач виганяє з хати своїх дітей. Відповідачі неодноразово намагались зайти до помешкання в якому зареєстровані, однак їм це зробити перешкоджає ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні свідчила таке. Вона є дружиною відповідача ОСОБА_3. Чоловік намагався прийти і жити в тому домі, де зареєстрований, ІНФОРМАЦІЯ_2, однак цього йому не дає зробити мати ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні свідчив таке. Він є депутатом Кодимської міської ради. На прохання позивач ОСОБА_1, він склав акт обстеження домоволодіння по вулиці Шевченка,106, де та зареєстрована. Складав він акт зі слів позивача про те, що в цьому помешканні діти не проживають і не приймають участь в ремонті будинку. Це все він писа зі слів позивача.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні свідчила таке. У 2015 році вона виконувала обов2язки Кодимського міського голови. В той час бобельчук Ю.М. був депутатом Кодимської міської ради і тому мав право складати акти обстеження домоволодінь.

Згідно свідоцтва на право власності на житловий будинок №106 по вулиці Шевченка в місті Кодимі, Одеської області, його власником є ОСОБА_1 (рішення виконкому Кодимської міської ради №107 від 12 листопада 2002 року).

Згідно домової книги для прописки громадян, що проживають у ІНФОРМАЦІЯ_3, у цьому будинку зареєстровані ОСОБА_3 і ОСОБА_12.

Згідно акту обстеження домоволодіння №106 по вулиці Шевченка в місті Кодимі, складеного депутатом Кодимської міської ради ОСОБА_11, зі слів власника цього помешкання ОСОБА_1, її діти ОСОБА_3 і ОСОБА_9, зареєстровані в цьому будинку, але участі в його ремонті не беруть і фактично проживають в інших місцях.

Згідно постанови Кодимського районного суду від 26 лютого 2014 року (справа №503/405/14-п), ОСОБА_9 була притягнута до адміністративної відповідальності за те, що 24 лютого 2014 року на вулиці Шевченка в місті Кодимі, висловлювалась грубою, брутальної лайкою на адресу ОСОБА_1, чим порушила громадський порядок і спокій громадян, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП.

Вислухавши позивача та її представника, відповідачів та їхнього представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено з наступних підстав.

Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ч.3 ст.9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений чи обмежений у праві користування житлом інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

За правилом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін (якими відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК є позивач та відповідач), кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом установлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку,розташованого в м.Кодимі по вул.Шевченка,106, Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданим 12 листопада 2002 року на підставі рішення Кодимської міської ради №107 від 12 листопада 2002 року.

У вказаному будинку з дня свого народження і до цього часу зареєстровані відповідачі, який є рідним дітьми позивача ОСОБА_1.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Основною вимогою для задоволення позову з цієї підставі є непроживання особи без поважної причини понад встановлені строки, тобто особа має можливість проживати у будинку, проте не робить цього без поважної причини.

Як доказ відсутності відповідачів за місцем своєї реєстрації понад встановлені строки, позивачем надано акт обстеження від 20 липня 2015 року, складений депутатом Кодимської міської ради ОСОБА_11. Зі змісту зазначеного документу вбачається, що він складений зі слів позивача, а не з об»єктивних обставин, які виявив сам депутат ОСОБА_11, а тому судом не може бути прийнятий як належний доказ.

Разом з тим, як розяснює Верховний Суд України, належними доказами у справах такої категорії є акти обстеження спірного помешкання, в яких має бути зафіксований факт непроживання особи, при цьому, таких актів має бути не менше двох, а шість місяців має пройти саме з дати складення останнього акту.

Крім того, суд не може визнати як доказ позиції позивача і твердження про те, що відповідачі приходять і влаштовують сварки в її помешканні, з посилання на постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_9 з огляду не те, що в самій постанові зазначено, що правопорушення відбулося саме в домоволодінні №106.

Відтак, суд констатує, що причиною не проживання відповідачів у домоволодінні, в якому вони зареєстровані (вулиця Шевченка,106 в місті Кодимі), є відсутність бажання самої позивачки в цьому. Тобто, причини не проживання відповідачів у спірному помешканні є поважними, а з огляду на це, в задоволенні позову ОСОБА_1 повинно бути відмовлено.

На підставі ст.405 ЦК України, керуючись ст.ст.10,60,174,213,215,225,226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд на протязі десяти днів з дня проголошення цього рішення.

Суддя А.І.ГУРА