Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/407/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Головань А. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.02.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Голованя А.М.

суддів Гайсюка О.В., Фомічова С.Є.

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2011 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог Орган опіки та піклування у справах дітей Долинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів і

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно її малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Призначено ОСОБА_3 опікуном над ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6, аліменти, в розмірі ? частини всіх видів її заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 31.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24.07.2019 року, вирішено питання про розподіл судових витрат.

Представник органу опіки та піклування служби у справах дітей Долинської державної адміністрації, відповідач ОСОБА_2, які належним чином були повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не зявилися.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи (ч.2 ст.305 ЦПК України).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити заочне рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимоги про стягнення аліментів, шляхом стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. з підстав порушення норм матеріального та процесуального права. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3, яка визнала обґрунтованими доводи скарги, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду, в межах визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив із того, що оскільки на батьків покладено обов'язок утримувати неповнолітніх дітей, то ураховуючи, що ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав, а дитина проживає з опікуном ОСОБА_3 і утримується нею, то з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі ? частки її заробітку.

Втім з такими висновками суду погодитися повністю не можна.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Із матеріалів справи убачається, що 27 липня 2001 року в період перебування у шлюбі у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народилася дитина - ОСОБА_4.(а.с. 9)

13 листопада 2011 року батько неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_3 помер. (а.с.50)

Пред'являючи позов про стягнення аліментів у розмірі ? видів заробітку, ОСОБА_3, яка є тіткою і опікуном неповнолітньої ОСОБА_4, посилалась на те, що матір дитини - ОСОБА_2 не надає матеріальну допомогу на її утримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому за змістом ч. 1 ст. 184 СК України визначення судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі можливе лише за обставин, які мають істотне значення, зокрема у разі нерегулярного мінливого доходу платника аліментів, отримання ним доходу в натурі.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, норма ч. 2 ст. 182 СК України не є імперативною і законодавець допускає можливість призначення судом аліментів в меншому розмірі, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що свідчить положення ч. 3 ст. 184 СК України. Це залежить від заявлених позовних вимог та з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства.

У разі наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 184 СК України, за яких розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, аліменти можуть бути присуджені у зазначеному в позовних вимогах розмірі.

Однак при цьому суд має враховувати положення ч. 1 ст. 182 СК України, відповідно до якої при визначенні розміру аліментів підлягає врахуванню: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Саме наявність таких обставин, якими можуть бути незадовільний стан здоров'я платника аліментів, його скрутне матеріальне становище, наявність у платника аліментів на утриманні непрацездатних батьків, дочки, сина, може свідчити про неможливість сплати платником аліментів у передбаченому ч. 2 ст. 182 СК України розмірі.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Проте, суд у порушення ст. ст. 212-214, ЦПК України не перевірив докази щодо регулярності заробітку платника аліментів, яка не має постійного місця роботи, її матеріального становища, наявності у неї на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також не з'ясував можливість зміни способу присудження аліментів, зокрема у твердій грошовій сумі і безпідставно стягнув аліменти в частці від доходу відповідача.

За наведених обставин рішення суду підлягає зміні з підстав передбачених п.п. 2,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України в частині вирішення вимоги про стягнення аліментів, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2011 року змінити в частині стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 200 грн. (двісті гривень), щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2011 року до досягнення дитиною повноліття - 24 липня 2019 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: