АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів: Савчук М.В., Яремка В.В.

секретаря Тодоряка Г.Д.

за участю:представника позивача ОСОБА_1-ОСОБА_2, представника ПАТ «Укрсоцбанк»-ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та стягнення коштів.

Посилався на те, що між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» 27.12.2012 укладено договір банківського вкладу № 38 про внесення грошових коштів в іноземній валюті в сумі 3000 Євро, терміном на 6 місяців. Також ним неодноразово здійснено поповнення депозитного рахунку. Вносив додаткові кошти, в тому числі отримані від банку відсотки за користування кредитом, продовжуючи термін дії договору. Вважав, що сума депозиту станом на 27.09.2014 становила 5000 Євро.

ОСОБА_1, 24 листопада 2014 року звернувся до Банку щодо дострокового повернення вкладів та відсотків по вказаному договору, у відповідь на що, ПАТ «Укрсоцбанк» листом №17-290/96-17071 від 19.12.2014 повідомив йому про необхідність проведення детальної перевірки фактів, викладених у його листі, а в подальшому відмовив йому в поверненні коштів, мотивуючи тим, що договір банківського вкладу № 38 між ним та банком не укладався, а вказаний депозит у них не обліковується.

Просив стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» за договором № 38 банківського вкладу від 27.12.2012 суму вкладу у розмірі 5000 Євро та нараховані відсотки за період з 28.09.2014 по 25.08.2015 в сумі 714,72 Євро, всього 5714,72 Євро.

22ц/794/452/16 Головуючий в І інстанції Мізюк В.М.

категорія 27 Доповідач Бреславський О.Г.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживача та стягнення коштів відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року скасувати та винести нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті та справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про захист прав споживача та стягнення грошових коштів, суд першої інстанції посилаючись на ст. 1059 ЦК України, виходив з того, що не дотримано письмову форму договору банківського вкладу № 38 від 27.12.2012; що надані позивачем розпорядження про внесення коштів на депозит не відповідають формі документу даного виду, визначеній у додатку № 8 до постанови Національного Банку України № 174 від 01.06.2011 «Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні» та не заповнені реквізити згідно додатку № 16 до цієї інструкції, що, у свою чергу унеможливлює підтвердження внесення ОСОБА_1 грошових коштів на депозитний рахунок фізичної особи; що сам по собі договір та розпорядження не дають підстав для висновку про підтвердження внесення ОСОБА_1 грошових коштів за договором банківського вкладу; що при наявності кримінального провадження за № 0000622 відносно начальника Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 194 КК України, яка зловживаючи своїм службовим становищем заволоділа коштами ОСОБА_1, мають місце деліктні правовідносини із заподіянням шкоди позивачу.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд.

Згідно із ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, до матеріалів справи приєднано договір банківського вкладу (Інвестиційний) від 27 грудня 2012 року, укладений між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 № 38 (а.с.9).

Відповідно до п.1.1 наведеного договору банк відкриває депозитний вклад «Інвестиційний» з поточним рахунком № 2438 на суму 3000 Євро з нарахуванням відсотків 15,5 річних.

ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом про захист прав споживача та стягнення грошових коштів посилався на розпорядження Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 27.12. 2012, 27.06.2013, 23.09.2013, 26.12.2013, 27.12.2013, 31.03.2014, 01.07.2014, 30.09.2014 (а.с. 10-17).

З розпорядження Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 27 грудня 2012 року вбачається, що договір депозиту № 38 від 27 грудня 2012 року «Короткостроковий», ОСОБА_1 27 грудня 2012 року внесено грошові кошти в сумі 3000 Євро, строк договору закінчується 27 червня 2013 року (а.с.10).

З решти розпоряджень Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» вбачається, що у подальшому ОСОБА_1 вніс додаткові кошти, в тому числі отримані від банку відсотки за користування кредитом, продовживши термін дії договору, а саме 27.06.2013 вніс 234 Євро, продовживши термін дії договору банківського вкладу № 38 на 3 місяці по 27.09.2013.

Аналогічні поповнення з продовженням терміну дії договору були здійсненні ще 6 разів, а саме 23.09.2013 у сумі 126 Євро - строком на 3 міс. до 27.12.2013; 26.12.2013 у сумі 1000 Євро - строком на 3 міс. - до 27.12.2014; 27.12.2013 у сумі 135 Євро строком на 3 міс. до 27.03.2014; 27.03.2014 у сумі 180 Євро - строком на 3 міс. до 27.06.2014: 27.06.2014 у розмірі 186 Євро - строком на 3 міс. до 27.09.2014; 27.09.2014 у розмірі 186 Євро - строком на 3 міс. до 27.09.2014: 27.09.2014 у розмірі 26 Євро - строком на 3 міс. до 27.12.2014.

Згідно ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 2 ст.1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавствами, та скріплюється печаткою.

Статтею 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа. Що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 29.01.2014 у справі № 6-149цс 13: письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошових сум підтверджується договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки. Покладення на особу передбаченої ст.1172 ЦК України відповідальності, яка застосовується в деліктних правовідносинах виключає одночасне застосування норм матеріального права, які передбачають відповідальність за порушення договірних зобов'язань, зокрема ст.ст.1058-1060 ЦК України.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних депозитних операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національно Банку України від 03.12.2003 за № 516, передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 01.06.2011 року за № 174, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»). А також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правильно зроблено висновок про те, що розпорядження Кіцманського відділення публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 27.12. 2012, 27.06.2013, 23.09.2013, 26.12.2013, 27.12.2013, 31.03.2014, 01.07.2014, 30.09.2014 за змістом та формою не відповідають вимогам, які передбачені пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 за № 174.

Згідно із п. 2.1 цього Положення грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України в тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

Відкриття відповідних рахунків та облікування на них грошових коштів у національній та іноземній валюті, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку, відповідно до якого банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, у день надходження до банку відповідного розрахункового документа (ч.3 ст. 1058, ч.2 ст. 1068 ЦК України, п. 2.1. вищевказаного Положення).

Отже, відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і як наслідок, необлікування на рахунку банку грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Відповідні юридичні факти (відсутність банківських рахунків, і як наслідок, необлікування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу) слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі №6-17цс12.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 за № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за №1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8. Інструкції).

Договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9. Інструкції).

Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10. Інструкції).

Пункт 10.1. Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Надані суду першої інстанції розпорядження від 27.12. 2012, 27.06.2013, 23.09.2013, 26.12.2013, 27.12.2013, 31.03.2014, 01.07.2014, 30.09.2014 не є належним та допустимим доказом, який підтверджує наявність договірних відносин між сторонами.

Позивачем на виконання вимог ст. 59 ЦПК України та ст. 1059 ЦК України не надано суду належних доказів про внесення, відповідно до наданих розпоряджень, коштів у розмірі 5000 Євро до каси банку, що суперечить вимогам п. 2.10 гл. 2 розд. IV інструкції НБУ від 01.06.2011 за № 174 «Про ведення касових операцій банками України».

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про недодержання письмової форми договору банківського вкладу між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1

Посилання апелянта на те, що форма і зміст виданих ПАТ «Укрсоцбанк» розпоряджень про внесення банківського вкладу відповідає погодженим між сторонами договору банківського вкладу № 38 від 27.12.2012 та не суперечить вимогам нормативно правових актів у цій сфері не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на викладене, в матеріалах справи відсутня квитанція або інший документ про внесення ОСОБА_1 коштів на виконання умов договору банківського вкладу, а наявність договору між сторонами та зазначених розпоряджень Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» не може свідчити про внесення грошових коштів ОСОБА_1 до установи банку.

Також посилання апелянта на те, що суд першої інстанції вказуючи на існування деліктних правовідносин невірно зазначив на невідповідність обраного позивачем способу захисту порушеного права не заслуговують на увагу, оскільки за наявності кримінального провадження № 0000622, відомостей внесених 27.12.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно посадової особи Кіцманського відділення ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_4, яка зловживаючи своїм службовим становищем в період часу з 01.09.2014 по 19.12.2014 заволоділа коштами ОСОБА_1 (т.2 а.с. 23), судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що має місце шкода заподіяна злочином, яка відшкодовується винною особою у разі доведення вини при наявності судового рішення у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального й процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: