ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8224/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"07" листопада 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Комаревцева Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про примусовий викуп частки в спільній сумісній власності,

встановив:

У жовтні 2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про примусовий викуп частки в спільній сумісній власності.

Згідно вимог ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;7) перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач просить припинити право відповідача на ? частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з передачі цієї частки у власність позивача.

Разом з тим, зі змісту позовної заяви вбачається, що позов подано про примусовий викуп частки в спільній сумісній власності.

За викладених обставин позивачу слід викласти зміст позовних вимог відповідно до п.3 ч.2 ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна що підлягає поділу, яка має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком суб'єкта оціночної діяльності, який має право на проведення будівельно-технічної, товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи, іншими доказами.

Як вказує позивач вартість майна, на яке слід звернути стягнення, визначена Звітом про оцінку майна № RS19-151113-001 від 13.11.2015, станом на 13.11.2015 та становить 638208.00 грн., при цьому вартість ? частки спірного майна визначена в сумі 319 104.00 грн.

Разом з тим, як зазначено у вказаному Звіті, зокрема у п.9 передбачено термін його дії, що становить шість місяців від дати оцінки.

Таким чином, оскільки вказана оцінка у Звіті проведена 13.11.2015, тобто на момент звернення до суду шестимісячний строк дії оцінки минув, визначена в ньому вартість майна не може бути дійсною на момент заявленого позову.

При цьому, ціна позову повинна визначатися, виходячи із дійсної вартості зазначеного майна.

За викладених обставин, позивач має зазначити дійсну вартість майна на момент звернення до суду з заявленим позовом та надати докази на підтвердження дійсної вартості спірного майна (висновок (звіт) про оцінку майна) та сплатити судовий збір.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст.119 ЦПК України, позивачу необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору, враховуючи зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України, відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про судовий збір».

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ч. ч. 5, ст. 119 ЦПК України відповідно до яких до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. (акт про відсутність квитанції долучено до матеріалів справи). Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» визначає, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, яка становить 551 гривень 20 копійок та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, яка становить 6 890 гривень 00 копійок. Позов не відповідає вказаним вимогам, позивачем не надано докази про сплату судового збору.

Відповідно до приписів ст. 15 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливе; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

З огляду на зазначене, припинення права власності можливе при сукупності всіх вказаних обставин. Отже, всупереч вимогам ст. 119 ЦПК України позивачем не викладено обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину. Зокрема, в позовній заяві не зазначені обставини неможливості спільного володіння та користування вказаною квартирою та не зазначено відповідних доказів.

Також, згідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, але позивачем не було надано відповідних підтверджуючих документів.

Відповідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, позивачем в позовній заяві не зазначено в чому відповідач порушує її права, не визнає або оспорює її право власності в спірній квартирі.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст. 119 - 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про примусовий викуп частки в спільній сумісній власності - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Роз'яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута. Копію цієї ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Комаревцева Л.В.