У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Шимківа С.С.

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського міського суду від 17 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання розписки недійсною та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Рівненського міського суду від 17 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання розписки недійсною та позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу залишено без розгляду.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 покликається на її незаконність, через порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначає, що в провадженні Рівненського міського суду знаходиться справа № 569/4362/15ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсною розписки.

Згідно ухвали Рівненського міського суду від 16 вересня 2015 року дана справа була об'єднана в одне провадження із справою № 305/2268/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу та звернення стягнення на нерухоме майно (справа розглядалась у Рахівському районному суді Закарпатської області, суддя Тулик І.І., провадження у даній _____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1881/2016 Головуючий у 1 інстанції : Бердій М.А.

Доповідач : Григоренко М.П.

справі було зупинено до вирішення Рівненським міським судом справи № 569/4362/15ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсною розписки).

Разом з тим, вказана ухвала не була оскаржена сторонами по справі і залишається чинною.

Окремої судової ухвали про роз'єднання в різні провадження справи не існує.

Таким чином, вказані справи повинні були розглядатись в межах одного провадження або роз'єднуватись на підставі відповідної ухвали суду (враховуючи об'єктивну процесуальну та предметну несумісність спільного розгляду) у визначеному ЦПК України порядку.

В цей же день, 16 вересня 2015 року, представником ОСОБА_3 (позивача по справі про визнання недійсною розписки) було подано та задоволено судом клопотання про залучення ОСОБА_1 до судового розгляду вказаної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Розгляд об'єднаної справи відбувався в судових засіданнях 26 жовтня, 26 листопада, 17 грудня 2015 року.

ОСОБА_1 про залучення в якості третьої особи до судового розгляду справи, а також про час і місце судового розгляду по жодному судовому засіданні повідомлено не було.

17 грудня 2015 року, незважаючи на наявність ухвали про об'єднання справи в одне провадження, Рівненський міський суд постановив ухвалу про залишення без розгляду позовів по двох справах.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 01 березня 2016 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4 та скасовано ухвалу Рівненського міського суду від 17 грудня 2015 року в частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, а справу в цій частині направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В частині залишення без розгляду позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсною розписки апеляційний суд питання не розглядав.

Враховуючи чинність ухвали про об'єднання справ у одне провадження, вказані питання не могли розглядатись окремо як по різних справах.

Таким чином, ОСОБА_1 була штучно протиправно обмежена у конституційному праві на судовий захист порушених прав і законних інтересів, оскільки всупереч імперативним вимогам ЦПК України та визначених Конституцією України та ЦПК принципів здійснення правосуддя жодного процесуального документу по справі не отримувала.

Обґрунтування незгоди ОСОБА_1 із укладання розписки, що є предметом розгляду обох справ, викладено в її позові про визнання розписки недійсною (копію позову та ухвали про відкриття провадження додано до апеляційної скарги).

Про наявність ухвали від 17 грудня 2015 року ОСОБА_1 стало відомо лише під час судового засідання 28 квітня 2016 року (головуючий суддя Бердій М.А.). по вказаній вище справі, на якому головуючий суддя повідомив, що оскільки він залишив позов ОСОБА_3 без розгляду, то і залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, автоматично «припинилось».

Таким чином, ОСОБА_1 була позбавлена статусу учасника процесу та конституційного права на судовий захист її прав та законних інтересів.

Із цих підстав просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду від 17 грудня 2015 року в частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсною розписки.

В ході апеляційного розгляду справи представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

З матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2015 року було задоволено клопотання позивача ОСОБА_3 про залучення до участі на його стороні в якості третьої особи, без самостійних вимог - ОСОБА_1 і дане клопотання Рівненським міським судом було задоволено.

В той же час, з матеріалів справи також видно, що ухвалу Рівненського міського суду від 17 грудня 2015 року, якою позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання розписки недійсною було залишено без розгляду, позивач ОСОБА_3 до цього часу жодним чином у встановленому порядку не оскаржив і вона є чинною.

Відповідно до статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Згідно статті 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов'язки, встановлені статтею 27 цього Кодексу, в тому числі і щодо оскаржень судових рішень.

Приймаючи до уваги, що ухвалою Рівненського міського суду від 17 грудня 2015 року жодним чином не було вирішено питання про права та обов'язки ОСОБА_1, як третьої особи, яка не заявляє позовні вимоги, сам позивач ОСОБА_3 погодився із вказаною ухвалою і у встановленому порядку її не оскаржив, а ОСОБА_1 не позбавлена можливості в повній мірі захистити свої права та інтереси в межах іншої цивільної справи за її позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсною тієї ж самої боргової розписки, тому, виходячи із диспозитивності цивільного судочинства, колегія суддів вважає, що відсутні законні підстави для скасування оскаржуваної ухвали щодо залишення без розгляду позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання розписки недійсною за апеляційною скаргою ОСОБА_1

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 318 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків