Справа № 699/496/16-ц
Номер провадження 2/699/349/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого-судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, суд

встановив:

Позивач пред'явив у суд даний позов і просить стягнути з відповідача в порядку регресу матеріальну шкоду в розмірі 6170,91 грн. посилаючись на те, що рішенням районного суду від 10 березня 2011 року за позовом кредитної спілки з позичальника ОСОБА_2, неї та ОСОБА_3, як поручителів, було солідарно стягнуто 6170,91 грн. заборгованості за кредитним договором. Дану суму вона повністю сплатила, а тому і пред'явила позов до боржника в порядку регресу.

У суд позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання своїх вимог.

Відповідач ОСОБА_2, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду в порядку ст.74 ЦПК України у судове засідання повторно не з'явився. Від нього також не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів, підстав для ухвалення заочного рішення не має.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами,оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до повного задоволення.

У суді встановлено, що 10 березня 2011 року рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області позов Кредитної спілки «КРЕДИТ-СОЮЗ» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено повністю та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «КРЕДИТ-СОЮЗ» заборгованість по кредитному договору № 02-07/25 від 2 лютого 2007 року станом на 10 грудня 2010 року в сумі 11438,27 грн., із яких кредит в сумі 3 917,06 грн., додаткові відсотки в сумі 7 521,20 грн.; понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 114,00 грн. і на інформаційне - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. Рішення набрало законної сили 21 березня 2011 року.

Згідно довідки виданої 20 квітня 2016 року Кредитною спілкою «КРЕДИТ-СОЮЗ» за № 198 повивач ОСОБА_1 станом на 20 квітня 2016 року за договором кредиту № КШ-0024 (02-07/25) від 02 лютого 2007 року заборгованості не має, зобов'язання за договором кредиту виконані в повному обсязі. У зв'язку із цим претензій до ОСОБА_1 кредитна спілка не має.

Заборгованість повивача ОСОБА_1 по даному кредитному договору відраховувалась управлінням Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області з її пенсії в період з грудня місяця 2011 року по червень місяць 2014 року включно в загальній сумі 6170,91 грн., що підтверджується довідкою УПФУ в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області від 25 квітня 2016 року за №2606/03.

У зв'язку з повним виконанням ОСОБА_1 рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10 березня 2011 року, по виплаті суми заборгованості, державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області Ковалевською В.В. 02 грудня 2014 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

З метою досудового врегулювання спору 27 квітня 2016 року позивачем ОСОБА_1 направлено відповідачу ОСОБА_2 лист-вимогу щодо погашення заборгованості, однак відповідачем відповіді на лист-вимогу не надано та заборгованість перед ОСОБА_1 не погашено.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із ч. 2 ст. 556 ЦК до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора в цьому зобов'язанні, у тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Тобто безпосередньо законом закріплено право поручителя вимагати від боржника відновлення свого майнового стану, який зазнав змін в результаті виконання ним обов'язку за боржника. Підтвердженням цього є також норма ч. 1 ст. 512 ЦК, якою встановлено вичерпний перелік підстав заміни кредитора у зобов'язанні, серед яких передбачено і виконання обов'язку боржника поручителем. Оскільки перехід до поручителя прав кредитора у зобов'язанні після виконання ним обов'язку боржника відбувається в силу прямої вказівки в законі, будь-яких інших дій для переходу такого права вчиняти не потрібно. При цьому слід мати на увазі, що обсяг прав кредитора, які переходять до поручителя у такому випадку, повинен відповідати обсягу задоволених ним вимог кредитора за основним зобов'язанням.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України і набрала чинності для України 11.09.1997 та є обов'язковою.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Відповідно до правил ст.214 ЦПК України обов'язком суду є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно ст. ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Свідки у справі відсутні.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд вважає, що позивач на законних підставах пред'явив позов, повністю його обґрунтував і він підлягає до задоволення.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач не пред'явив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред'явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Підстав для звернення рішення суду до негайного виконання не має.

При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 212,213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 556 ч.2, 1191 ч.1 ЦК України, суд

вирішив:

Задовольнити повністю позов.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.Вахнівці Новоушицького району Хмельницької області, зареєстрований та проживає с. Прутильці Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, паспорт НОМЕР_5 виданий 05 лютого 1997 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (інші відомості про особу суду невідомі) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с. Копашнево Хустського району Закарпатської області, зареєстрована та проживає с. Прутильці Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, паспорт НОМЕР_6 виданий 14 лютого 2001 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 в порядку регресу матеріальну шкоду в сумі 6170,91 грн. та понесенні судові витрати в сумі 551,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі,але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Савранський О.&nbsp; А.