Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Єдиний унікальний номер №440/577/15-ц

Провадження №2/440/39/2016

26 жовтня 2016 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,

при секретарі Гута О.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Буську в приміщенні суду без фіксування судового засідання технічними засобами справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що 23 травня 2011 року рішенням Буського районного суду Львівської області, яке набрало законної сили, розірвано шлюб між нею та відповідачем. За час спільного подружнього життя вони з відповідачем збудували житловий будинок № 3 в с. Сторонибаби по вул.. Бічна Сонячна, Буського району Львівської області. Домовленості між сторонами про добровільний поділ майна не досягнуто. Змінивши позовні вимоги, позивачка просить визнати за нею та відповідачем право власності по ? ідеальній частці у спільній сумісній власності, а саме по ? ідеальній частині житлового будинку із прилеглими до нього господарськими спорудами по вул. Бічна Сонячна, 3 в с. Сторонибаби Буського району Львівської області.

Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 до початку судового засідання подали клопотання про розгляд справи без їх участі, без звукозапису, змінені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять такі задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотання чи заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечення проти позову не подав.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без відповідача, представник позивача в поданій заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Як вбачається із рішення Буського районного суду Львівської області від 23 травня 2011 року між сторонами був зареєстрований шлюб 15 жовтня 1983 року у Красненській селищній раді Буського району Львівської області. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 цим рішенням було розірвано.

За час шлюбу сторони збудували та ввели в експлуатацію житловий будинок з господарськими будівлями в с. Сторонибаби по вул. Бічна Сонячна,3, Буського району Львівської області. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» станом на 28.08.2013 року, дійсна (інвентаризаційна) вартість його становить 310 326,00 гривень.

Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок в цілому з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Сторонибаби по вул. Бічній Сонячній,3, Буського району Львівської області право власності на будинковолодіння зареєстровано за ОСОБА_3, про що 25 квітня 1989 року записано в реєстрову книгу № 1 за реєстром № 141.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, що означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов'язанні доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте ними у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Якщо майно придбане під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім'я одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя, тобто якщо у відповідному документі власником чи набувачем вказано лише чоловіка, це ще не означає, що він є одноосібним власником майна.

Подружжя володіє, користується та розпоряджається майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності на рівних засадах, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, відповідно до положень ст. 63 СК України.

Дружина та чоловік з часу реєстрації шлюбу мають право на поділ набутого ними майна як під час перебування у шлюбі, так і після його розірвання.

Статтею 68 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Ст. 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен із співвласників має право на поділ спільного майна.

Поділ всього майна, яке було спільною сумісною власністю подружжя, або лише певної речі, означає припинення щодо нього режиму об'єкта права спільної сумісної власності.

При визначені розміру часток майна дружини та чоловіка суд керується ст. 70 СК України, відповідно до положень якої у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що майно яке придбано за час шлюбу, є спільною сумісною власністю сторін, тому підлягає поділу, а саме виділивши сторонам по 1/2 ідеальній частині вище вказаного житлового будинку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 58-60, 209, 212 -215, 367 ЦПК України, ст. ст. 69-71 СК України, ст. ст. 368, 369 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/2 ідеальній частині житлового будинку № 3 по вул. Бічній Сонячній в с. Сторонибаби Буського району Львівської області із прилеглими до нього господарськими спорудами.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 223 ЦПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області, через Буський районний суд, шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Б. М. Журибіда