Вищий спеціалізований суд україни з розгляду цивільних і кримінальних справ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоГвоздика П.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г., МартинюкаВ.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Виконавчого комітету Полтавської міської ради, управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, третя особа - реєстраційна служба Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, про визнання недійсним та скасування розпорядження Виконавчого комітету Полтавської міської ради, визнання права користування квартирою, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, зобов'язання здійснити реєстрацію в квартирі, визнання рішення виконавчого комітету незаконним, зобов'язання передати ключі від квартири, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, Виконавчого комітету Полтавської міської ради, управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради про визнання недійсним та скасування розпорядження Виконавчого комітету Полтавської міської ради, відділу обліку, розподілу та приватизації житла № 96 від 25 березня 2013 року; визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 44 від 11 лютого 2013 року про переоформлення особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1; визнання права на користування вказаною квартирою; зобов'язання відповідача передати позивачці ключі від вказаної квартири та зобов'язання ЖЕО № 2 Полтавської міської ради зареєструвати позивачку у вказаній квартирі, посилаючись на те, що спірна квартира набута у власність відповідачем без її згоди, що суперечить Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2014 року, у позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2014 року, рішення місцевого суду у частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсним та скасування розпорядження Виконавчого комітету Полтавської міської ради, відділу обліку, розподілу та приватизації житла; визнання незаконним рішення Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради; визнання права на користування квартирою та зобов'язання відповідача передати позивачці ключі від квартири скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про задоволення позову. Визнано недійсним та скасовано розпорядження Виконавчого комітету Полтавської міської ради, відділу обліку, розподілу та приватизації житла № 96 від 25 березня 2013 року. Визнано незаконним рішення Виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 44 від 11 лютого 2013 року про переоформлення особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4 право на користування квартирою АДРЕСА_1. Зобов'язано ОСОБА_5 передати ОСОБА_4 ключі від квартири АДРЕСА_1, а в решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у позові, місцевий суд, дійшов висновку про те, що при здійсненні приватизації спірного нерухомого майна права позивачки не було порушено, так як остання втратила право користування спірним житловим приміщенням.

Скасовуючи рішення місцевого суду, апеляційний суд, виходив із того, що за ОСОБА_4 як тимчасово відсутнім членом сім'ї наймача зберігалося право користування квартирою АДРЕСА_1, тому приватизація зазначеного нерухомого майна у власність відповідачу повинна була здійснюватися за її згодою.

Проте погодитися з такими висновками судів не можна.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.

Згідно із ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Як вбачається із касаційної скарги та доданих до неї документів, на момент розгляду справи судом першої інстанції, а саме 24 січня 2014 року ОСОБА_6 став власником АДРЕСА_1, придбавши її у ОСОБА_5

Тобто, ще до пред'явлення позову до судом першої інстанції спірне нерухоме майно вибуло із власності ОСОБА_5, тому місцевим судом вирішено питання про права та обов'язки дійсного власника житла, який участі в справі не брав і за участі відповідача, який не був власником цього майна.

Враховуючи, що порушення норм процесуального права, унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими та в силу ст. 338 ЦПК Українипідлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до місцевого суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2014 року та рішення Київського районного суду м. Полтави від 05 вересня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: О.І. Євтушенко
І.М. Завгородня
Ю.Г. Іваненко
В.І. Мартинюк