Справа № 219/8503/16-ц
Провадження № 2/219/4054/2016
28 жовтня 2016 року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Шевченко Л.В.,
при секретарі судового засідання - Брагіній М.В.,
сторони по справі не зявилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
30.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область, м. Сіверськ, пров. Заводський, 6/24.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 25.03.2014 року вона є власником квартири № 24 розташованої в будинку № 6 по пров. Заводський в м. Сіверськ Бахмутського району Донецької області. З відповідачем ОСОБА_1 позивач перебувала у шлюбі, спільних дітей не мають. 28 квітня 2014 року сторони розірвали шлюб і через декілька днів після цього, 05.05.2014 року відповідач забрав усі належні йому речі та поїхав на постійне проживання до Росії, де створив нову сімю. Де він зараз мешкає позивачу невідомо, сторони не підтримують ніяких відносин та не спілкуються. Відповідач фактично не проживає в квартирі вже більше двох років. Позивач змушена сплачувати комунальні послуги також за відповідача та нести додаткові матеріальні витрати. Формальна реєстрація ОСОБА_1 у вищевказаній квартирі заважає оформити позивачу субсидію на сплату житлово-комунальних послуг. У звязку із цим позивач була змушує звернутися до суду.
Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 до судового засідання не зявилися. 28.10.2016 року представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованим поштовим відправлення заадресою його реєстрації. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди представника позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з договору купівлі-продажу квартири від 25.03.2014 року (серія ВТТ № 683628), посвідченого державним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № 767, вбачається, що ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 56,90 кв.м (арк.с.9).
Позивач ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: Донецька область, Бахмутський (Артемівський) район, м. Сіверськ, пров. Заводський, 6/24, яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 2503.2014 року виданого Другою артемівською державною нотаріальної конторою, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.03.2014 року № 19510489 (арк.с.10).
Як вказує позивач, вона перебувала у шлюбі з відповідачем. 28 квітня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, про що складено відповідний актовий запис № 074 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії І-НО № 258155 відділом ДРАЦС по Артемівському району реєстраційної служби Артемівського МРУЮ у Донецькій області (арк.с.7).
Відповідно довідки ПП «Донжилсервіс» № 4045 від 25.08.2016 року, за адресою: Донецька область, м. Сіверськ, пров. Заводський, 6/24 зареєстрована ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - власник квартири, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (аркс.с.8).
Згідно акту про фактичне проживання від 26.08.2016 року, виданого Сіверською міською радою, за адресою: м. Сіверськ, пров. Заводський, 6/24, зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, але з 05.05.2014 року за вказаною адресою не проживає. Вказаний факт можуть підтвердити сусіди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (арк.с.12).
Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно ст. 391 ЦК України передбачається право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном.
Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 за місцем реєстрації, за адресою: м. Сіверськ, пров. Заводський, 6/24, з 05.05.2014 року не проживає.
Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст. 60, 63, 70 СК України, ст. 150 ЖК України, ст. 316, 317, 319, 321, 368, 372, 391, 405 ЦК України, ст. 10, 60, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.
Рішення ухвалено в судовому засіданні 28.10.2016 року, вступну та резолютивну частини оголошено в судовому засіданні 28.10.2016 року. Повне рішення оформлено 31.10.2016 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В.Шевченко