АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1014/16 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2018/2-110/11 ОСОБА_1
Категорія: земельні Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого : Швецової Л.А.,

суддів : Піддубного Р.М., Малінської С.М.,

за участі секретаря : Єрьоменко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Харківська міська рада, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова, Міністерство оборони України про витребування та повернення самовільно зайнятої частини земельної ділянки, зобовязання відновити стан земельної ділянки та привести її у придатний для використання стан, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2008 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Харківська міська рада про поновлення порушеного права, посилаючись на те, що вона є власником будівлі «Г-1» по вул. Пушкінській, 61 в м. Харкові і тому набула право власності на земельну ділянку під будівлею, однак було з'ясовано, що межі земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 заходять на земельну ділянку позивача.

ОСОБА_4, діючий в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про зобов'язання звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом зносу самовільного будівництва на ній та відновлення межових знаків на самовільно захопленій частині земельної ділянки.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2009 року дані справи об'єднані в одне провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.11.2011 року первісна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2, 3-я особа: Харківська міська рада про поновлення порушеного права залишена без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Судом продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 вказав, що позивачу надана у строкове тимчасове платне користування земельна ділянка площею 0,0528 га по вул. Пушкінській, 61 в м. Харкові на підставі договору оренди землі від 02.06.2006 року. На стадії закінчення розробки та узгодження робочого проекту на будівництво торговельно-офісної будівлі на земельній ділянці він виявив, що на частині орендованої ним ділянки проводиться відповідачем ОСОБА_3 будівництво будівлі, а саме, що будівля під літ.«Г» та «Г-1» знесена та побудована самовільно, без відводу та дозволу.

На підставі визначеного, просив зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом зносу самовільного будівництва на ній та відновити межові знаки на самовільно захопленій частині земельної ділянки. Також, в позову просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони на відчуження та заставу нежитловий будівель по вул. Пушкінській, 61 в м. Харкові літ.«Г», «Г-1».

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 лютого 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 вересня 2013 року рішення Київського районного суду від 22 листопада 2012 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 12 лютого 2013 року скасовані та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

24.12.2013 року представником позивача ОСОБА_2 було подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просив витребувати у відповідача самовільно зайняту земельну ділянку по вул. Пушкінській, 61 в м. Харкові та зобовязати ОСОБА_3 привести земельну ділянку у придатний для використання стан, шляхом знесення самовільно збудованої на ній будівлі літ «Г-1».

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені. Витребувано у ОСОБА_3Л.( самовільно зайняту частину земельної ділянки, площею 1, 5 кв.м. в межах земельної ділянки, наданої у тимчасове користування ОСОБА_2, згідно договору оренди землі від 02.06.2006 року та привести вказану земельну ділянку у придатний для використання стан, який існував до порушення прав позивача, шляхом знесення самовільно збудованої на ній будівлі літ « Г-1» по вул. Пушкінській, 61 в м. Харкові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01жовтня 2014 року рішення Київського районного суду від 06 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 квітня 2014 року скасовані та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами для скасування вказаних судових рішень та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції суд касаційної інстанції зазначив те, що суди не звернули уваги на факт того, що ОСОБА_5 є власником будівлі літ «Г-1» по вулю Пушкінській 61 в м. Харкові на підставі договору купівлі-продажу будівлі від 19 листопада 2007 року, який не скасований та не визнаний недійсним.

Крім того, не встановили період здійснення самочинного будівництва відповідачем ОСОБА_5, а також не встановлено, в чому саме полягає самочинність будівництва з урахуванням встановлених попередніми рішеннями обставин, що нежитлова будівля літ «Г-1» побудована до 1917 року та належить на праві власності відповідачу і це право не скасовано та не спростовано, а право позивача на користування земельною ділянкою, на якій розміщена частина нежитлової будівлі, виникло пізніше, на підставі договору оренди землі від 02 червня 2006 року.

Перелічені вище в ухвалі суду касаційної інстанції від 19.09.2013 року висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, згідно вимог ч.4 статті 338 ЦПК України, є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2М до ОСОБА_3, треті особи: Харківська міська рада, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова, Міністерство оборони України відмовлено у повному обсязі

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_4, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Київського районного суду від 23 листопада 2015 року та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що вищевказане рішення не відповідає вимогам закону. ОСОБА_2 вказує, що суд першої інстанції, в порушення вимог ЦПК України, не сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи та судом першої інстанції не було всебічно та обєктивно досліджено докази по справі.

Також, суд першої інстанції безпідставно відмовив представникам позивача у задоволенні клопотання, заявленого на стадії дослідження доказів, про відтворення звукозапису показань свідка ОСОБА_6 Не врахував, що на час розгляду справи позивачеві не була відома домашня адреса свідка та місце роботи. Допит свідка при розгляді справи у першому провадженні був проведений належним чином. Під час допиту проводився запис судового засідання.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу що з'явились, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

В силу ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд обґрунтовано виходив з того, що позовні вимоги про витребування та повернення самовільно зайнятої частини земельної ділянки, зобовязання відновити стан земельної ділянки та привести її у придатний для використання стан є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що дані висновки суду є правильними та обґрунтованими і такими, що відповідають фактичним обставинам по справі.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 41 ОСОБА_7 України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. ОСОБА_7 також фіксує, що власність зобовязує. ч. 7 ст. 41 ОСОБА_7 передбачає, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Власник повинен дотримуватися моральних засад суспільства, коли він здійснює свої права. Зміст норм ОСОБА_7 створює підстави для певних обмежень права приватної власності на конституційному рівні з метою реалізації соціальної функції права власності.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобовязує. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена або обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку встановлених законом.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 70 ЗК України (в ред. 1990 року ), землями для потреб оборони визнаються землі, надані для розміщення та постійної діяльності військових частин, установ,

військово-навчальних закладів, підприємств і організацій Збройних Сил України, інших військових формувань та внутрішніх військ.

Порядок надання земель для потреб оброни визначається законодавством.

Частиною 7 ст. 376 ЦК України передбачено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Таким чином, рішення про зобов'язання особи, що здійснила самочинне будівництво, знести будівлю приймається у випадку, коли неможлива перебудова такого об'єкту з метою усунення порушення законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм.

Згідно ст. 152 ЗК України ( в ред. 2001 року) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Судом під час розгляду справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради депутатів трудящих від 11.07.1950 року № 17/251-с Квартирно-експлуатаційній частині Харківського району відведено ділянку земельної орієнтовною площею 0,5 га в місті Харкові по вул. Пушкінській 61 з існуючими будівлями.

09 липня 1998 року виконавчим комітетом Харківської міської ради на підставі рішень від 13 травня 1998 року № 399 та від 12 серпня 1998 року № 845 Харківській КЕЧ району видано Державний акт на право постійного користування землею серії ХР-33-01-001736, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 352, та яким посвідчено право постійного користування земельною ділянкою , розташованою за адресою: м. Харків вул. Пушкінська 61 зазначену землю надано в постійне користування для експлуатації і обслуговування адміністративних, складських та допоміжних будівель та споруд. Вказана земельна ділянка належить до категорії земель заборони, тобто земель державної форми власності.

Факт того, що спірне нерухоме майно належало до військового майна Збройних Сил, свідчить розпорядження Кабінету Міністрів України № 299-р від 26 липня 2001 року.

Відповідно до Рішення Міністерства Оборони України щодо здійснення обміну нерухомого майна на житло, яке належить юридичним особам, для військовослужбовців та членів їх сімей від 26 квітня 2002 року та акту прийому - передачі від 07 вересня 2002 року нежитлові будівлі літ « В-1» та «Г-1», загальною площею 115.3 кв.м., що розташовані в м. Харкові по вул. Пушкінській, 61.

Листами на імя Міського голови м. Харкова від 23.03.2003 року та начальника Управління архітектури та містобудування від 23.06.2005 року , начальник КЕВ м. Харкова повідомив, що земельна ділянка, на якій розташований будинок за генпланом № 1 містечка 48, за адресою: м. Харків вул. Пушкінська 61, складає 470 кв.м., а не 504 кв.м.

На підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2003 року, ПП «Урожай» продало , а СПД-ФО ОСОБА_8 купила нежитлову будівлю літ « В-1», загальною площею загальною площею 67,9 кв.м. та нежитлову будівлю літ."Г-1" загальною площею 47,4 кв.м.

На протязі 2006 року ОСОБА_8 здійснила самовільні будівельні роботи по нежитловій будівлі літ."В-1", яку перетворила у двоповерхову нежитлову будівлю під магазин непродовольчих товарів з офісним приміщенням загальною площею 139,9 кв.м.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15.03.2007 року за ОСОБА_8 було визнано право власності на нерухоме реконструйоване та переобладнане приміщення нежитлової будівлі літ."В-1" розташованої по в м. Харкові по вул. Пушкінській, 61.

ОСОБА_3 належить на праві власності будівля літ. «Г-1» по вул. Пушкінська, 61 м. Харкова на підставі договору купівлі-продажу будівлі від 19.11.2007 року, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 Даних про те, що цей договір скасований, або визнаний недійсним суду під час розгляду справи не надано. При купівлі даної будівлі в договорі зазначено, що її загальний розмір складає 47,4 кв.м.

Відповідно до відповіді КП «ХМБТІ» № 25 від 28.10.2008 року, вбачається, що 25.10.2001 року заінвентарізована нежитлова будівля за літ «Г-1» по вул. Пушкінській, 61 в м. Харкові, яка складається з двох приміщень: приміщення № 1 площею 41,7 кв.м. та приміщення № 2 площа 5,7 кв.м., загальною площею 47,4 кв.м.

При обстеженнях вказаного приміщення 10.04.2003 року, 08.11.2007 року, 13.05.2008 року для перевірки поверхового плану з метою відчуження встановлено, що перепланування та зміни площі не відбувалося.

Попереднім власником будівлі «Г-1» ОСОБА_8 з 2003 року по 2007 рік сплачувався земельний податок на землю під спірною будівлею. Відповідно до листа ДПІ у Київському районі м. Харкова заборгованості станом на 01.01.2011 року по земельному податку за приміщення, розташоване по вул. Пушкінська, 61 м. Харкова у ОСОБА_3 не має.

На підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2004 року АК «БМТ» продало, а ОСОБА_2 придбав нежилову будівлю літ « Е-2», загальною площею 516,3 кв.м., розташовану в м. Харкові вул. Пушкінська 61.

08 грудня 2004 року між ОСОБА_2, та ОСОБА_4, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було укладено договір купівлі продажу, відповідно до умов якого, ОСОБА_12 продав, а покупці придбали 830/1000 часток нежитлової будівлі літ «Е-2» загальною площею 516,3 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 61 таким чином: ОСОБА_4 415/1000 часток, ОСОБА_10 315/1000 часток, ОСОБА_11 100/1000 часток.

Відповідно до рішення ХХП сесії Харківської міської ради ХХ1У скликання «Про надання згоди на розробку проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам» від 23.06.2004 року № 91/04 було надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСОБА_2 площею, орієнтовно, 0,0504 га по вул. Пушкінській 61 в м. Харкові для обслуговування нежитлової будівлі. Вказана земельна ділянка надавалась у користування за рахунок земель Харківської квартирної експлуатаційної частини району.

Позивачу на підставі рішення ХІ сесії Харківської міської ради ІV скликання № 180/5 від 28 вересня 2005 року в строкове платне користування надано земельну ділянку площею 0,0528 га, розташовану по вул. Пушкінській, 61 в м Харкові.

Земельна ділянка площею 0,0528 га за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 61, була надана позивачу в довгострокове платне користування згідно з договором оренди землі від 02 червня 2006 року, зареєстрованого у Харківській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастр при державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 25. Відповідно до умов договору оренди, а саме п. 1, передбачено, що в оренду передається земельна ділянка несільськогосподарського призначення землі оборони.

Згідно п.3 угоди оренди від 02.06.2006 року на земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна - нежитлова будівля літ. «Е-2», яка належить орендареві ОСОБА_2 на праві приватної власності, а також зазначено про відсутність інших об'єктів інфраструктури на земельній ділянці, що передається в оренду.

Таким чином, з наданої угоди вбачається, що земельна ділянка була надана ОСОБА_2 не для забудови, а для обслуговування вже існуючої будівлі літ «Е-2», загальною площею 516,3 кв.м. власниками якої на грудень 2004 року, крім позивача, є ОСОБА_4, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Рішенням Харківської міської ради від 18 квітня 2007 року за № 389 позивачу надано дозвіл на будівництво на відведеній території.

Рішенням Харківської міської ради від 24.12.2014 року № 1739/14 « Про поновлення договорів оренди землі для продовження будівництва обєктів» було поновлено та надано згоду ОСОБА_2 на продовження строку будівництва торгівельно-офісної будівлі з урахуванням знесення існуючої нежитлової будівлі літ « Е-2» по вул. Пушкінській 61 до 31.12.2019 року.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7760 від 15.06.2011 року було встановлено, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи рік побудови нежитлової будівлі літ «Г-1» по вул. Пушкінській 61 в м. Харкові вказано до «1917 року». Зміни в будівлі проводилися в період з 2001 року по 2011 роки.

Згідно з висновком комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 915від 25.07.2012 року, межі земельної ділянки, площею 0,0528 га по вул. Пушкінській 61 у м. Харкові , яка була надана ОСОБА_2 у тимчасове користування, встановлені згідно з договором оренди землі від 02.06.2006 року. Частина будівлі літ «Г-1» по вул. Пушкінській 61 у м. Харкові, площею 1, 5 кв.м. розміщена на земельній ділянці, наданій у користування ОСОБА_2 згідно договору оренди землі від 02.06.2006 року та акту встановлення меж земельної ділянки від 19.12.2005 року.

Відповідно до листа інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області від 09.11.2012 року планування приміщення літ. «Г-1» по вул. Пушкінській 61 у м. Харкові відповідають технічному паспорту ХМБТІ від 17.07.2009 року і відміток встановленого зразку щодо самовільної реконструкції або перепланування нежитлової будівлі в технічному паспорті відсутня. Також, в даному листі зазначається про те, що в спірному приміщенні літ. «Г-1»протягом 2008-2010 років було проведено перепланування приміщень вказаної будівлі, улаштування двірних та віконних прорізів, мурування двірного прорізу, однак отримання дозвільних документів в органах держархбудконтролю на дані роботи відповідно до діючого на той час законодавства не вимагалось.

З долученої до матеріалів справи копії висновку судової будівельно-технічної експертизи № 11746 від 28.02.2014 року, яка була проведена по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_8, 3-тя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контрою у Харківській області про звільнення земельної ділянки та знесення обєкту вбачається, що експертом було встановлено, що при порівнянні техніко-економічних показників будівлі літ. «Г-1» станом на 25.10.2001 року з техніко-економічними показниками станом на час проведення обстеження встановлено, що конфігурація приміщень нежитлової будівлі літ «Г-1» не змінилась, змінилась площа внутрішніх приміщень при цьому загальна площа приміщень не змінилась, збільшилась висота приміщень на 0,3 м., зменшилась площа забудови, збільшився обєм будівлі.

Зовнішні розміри реконструйованих нежитлових будівель літ « Г-1» та літ «В-2» не вийшли за межі фундаментів колишніх нежитлових будівель літ «Г-1» та літ «В-2».

Також, до матеріалів справи долучена копія висновку за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 162/14 від 22.12.2014 року, яка була проведена по матеріалам кримінальної справи, відповідно до висновків якої на момент обстеження 04.11.2014 року у відповідності з технічним паспортом, виготовленим ТОВ « Харківське міське бюро технічної інвентаризації станом на 09 грудня 2013 року, реєстровий № 18706593 та технічним паспортом, виготовленим ТОВ « Харківське міське бюро технічної інвентаризації станом на 09 грудня 2013 року, реєстровий № 997947 у нежитловій будівлі за літ « Г-1» по вул. Пушкінській 61 у м. Харкові надбудований (другий) поверх - відсутній.

Судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно було встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 належить на праві власності будівля літ.«Г-1» по вул. Пушкінській 61 у м. Харкові на підставі договору купівлі-продажу будівлі від 19.11.2007 року. Вказаний договір ні кім не скасований та не визнаний недійсним.

Спірні нежитлові будівлі розміщені на земельній ділянці, яка є держаною власністю категорії "землі оборони" і входять до складу цілісного майнового комплексу військового містечка №48 по вул. Пушкінській 61 у м. Харкові та перебуває у постійному користування Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, як підрозділу Міністерства оборони України на підставі державного акту на землю від 09.07.1989 року.

Відповідно до рішення господарського суду Харківської області від 03.11.2014 року у господарській справі № 922/4744/13 залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 р., постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2015 р. та ухвалою Верховного Суду України від 15.09.2015 р. визнано недійсним п. 8.2 рішення Харківської міської ради № 108/05 від 28.09.2005 р. у частині переведення із земель оборони до земель житлової і громадської забудови частини земельної ділянки площею 0,0528 га по вул. Пушкінській, 61; визнано недійсним п. 1.4 додатку 3 рішення Харківської міської ради № 180/05 від 28.09.2005 р. у частині припинення права користування Харківській квартирно-експлуатаційній частині району частиною земельної ділянки площею 0,0528 га по вул. Пушкінській, 61; визнано недійсним п. 1.38 додатку 4 рішення Харківської міської ради № 180/05 від 28.09.2005 року у частині надання громадянину ОСОБА_2 в оренду строком до 01.09.2030 року земельної ділянки площею 0,0528 га по вул. Пушкінській, 61 для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі; визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,0528 га вартістю 1163165 грн., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 61, зареєстрований Харківською регіональною філією Державного підприємства «Центр держаного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» у Державному реєстрі земель 02.06.2006 р. за № 25.

Таким чином, договір оренди земельної ділянки від 02.06.2006 р., яким посвідчено право користування позивача земельною ділянкою площею 0,0528 га за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 61, не породжує будь-яких правових наслідків з моменту його укладання, включаючи можливість захисту прав на землю.

Посилання представника ОСОБА_2 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на той факт, що суд першої інстанції не правильно послався на вищевказані рішення, оскільки господарським судом Харківської області 01.02.2016 року заяву приватного підприємця ОСОБА_2 про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 03.11.2014 року задоволено, оскаржуване рішення скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позовних вимог Харківського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України. КЕВ м. Харкова відмовлено, судова колегія вважає безпідставним, оскільки на час розгляду справи судом, рішення господарського суду Харківської області не набрало чинності.

Крім цього, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що конфігурація нежитлової будівлі літ «Г-1» по вул. Пушкінській у м. Харкові є незмінною з моменту її первинної інвентарізації в 2001 року.

Відповідно до схеми генерального плану, яка була погоджена з Головним управлінням містобудування архітектури та земельних відносин, станом на 21.03.2005 року нежитлова будівля літ « Г-1» мала Г- подібну, а не прямокутну форму, така є конфігурація вказаної будівлі була вказана в акті про встановлення ( відновлення) та погодження меж земельної ділянки від 28.12.2006 року.

Судова колегія погоджується з висновком районного суду, стосовно того, що конфігурація нежитлової будівлі літ «Г-1» по вул. Пушкінській у м. Харкові до укладення договору оренди земельної ділянки та і на час розгляду справи судом не змінювалась.

Крім цього, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 травня 2015 року по справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_8, 3-ті особи: Інспекція державного архітектурного-будівельного контролю у Харківській області, Міністерство оборони України в особі Департаменту правого забезпечення Міністерства оборони України та Харківській квартирно-експлуатаційний відділ про звільнення земельної ділянки та знесення об'єкту; за позовом третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області до Харківської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про знесення об'єкту самочинного будівництва в задоволенні позовних вимог було відмовлено з тих підстав що нежитлова будівля літ «Г-1» по вул. Пушкінській у м. Харкові не є самочинно сбудованою, конфігурація приміщень не змінилася та зовнішні розмірі реконструйованих нежитлових будівель не вийшли за межі фундаментів. Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи позивача про те, що будівля літ.«Г-1» по вул. Пушкінській у м. Харкові, яка належить ОСОБА_3 є самочинним будівництвом, яке порушує права позивача по справі не обґрунтовані та не доведені позивачем належними доказами у відповідності до ст.60 ЦПК України в судовому засіданні.

На підставі визначеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про витребування та повернення самовільно зайнятої частини земельної ділянки, зобовязання відновити стан земельної ділянки та привести її у придатний для використання стан є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У зв'язку з чим суд правильно відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Доводи, які викладено в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують

В зв'язку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді