У Х В А Л А

04 квітня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Собіна І.М., Максимчук З.М.

секретар судового засідання: Вох В.С.

за участі: державного виконавця Яська Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду від 12 лютого 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження, про призначення експерта, про стягнення виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій та акту опису й арешту майна,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського міського суду від 12 лютого 2016 року залишено без розгляду скаргу ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції (далі Відділ ДВС) про відкриття виконавчого провадження, про призначення експерта, про стягнення виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій та акту опису й арешту майна.

На ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де покликався на її незаконність через порушення судом норм процесуального права.

На її обґрунтування зазначав про залишення судом без уваги вимог ст.ст. 169, 207 ЦПК України, оскільки залишаючи скаргу без розгляду, не враховано, що його двічі не було повідомлено про розгляд скарги. Крім того, з 4 по 13 січня 2016 року він перебував на лікуванні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, судом порушено положення ст.ст. 1-6, 8, 10-12, 21-25, 27, 31, 38 ЦПК України щодо справедливого судочинства на підставі чинного законодавства з урахуванням передбачених процесуальних прав і визначених законом способів захисту.

Вважає, що суд на порушення вимог ст.ст. 122, 127 ЦПК України не направив за місцем проживання чи за місцем його реєстрації копію ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду з відповідними розясненнями процесуальних прав скаржника.

З цих підстав просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_2, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що скаржник, бувши належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, причини своєї неявки не пояснив і про вирішення справи за його відсутності не клопотав.

Проте з такими висновками не можна погодитися.

Як убачається з матеріалів справи, 24 грудня 2015 року суддею Рівненського міського суду відкрито провадження у справі скаргою ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця Відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження, про призначення експерта, про стягнення виконавчого збору і витрат на проведення виконавчих дій та акту опису й арешту майна. Справу призначено до розгляду на 12 січня 2016 року (а.с. 11).

У визначену дату ОСОБА_2 до суду не з'явився (а.с. 15). В наступне судове засідання, яке відбулося 12 лютого 2016 року, скаржник знову не прибув (а.с. 17). Про поважність причин своєї відсутності не повідомляв.

Урахувавши наявність повернутої судової повістки на 12 січня 2016 року без вручення адресату в зв'язку із зміною місця проживання з вулиці Соборна, буд. 7/3, м. Рівне, наступну повістку про виклик у судове засідання вже було направлено за адресою: м. Рівне, вулиця Соборна, 3/25 (а.с. 12). Однак у рекомендованому повідомленні про вручення листоношею зазначено про її одержання 19 січня 2016 року уже одночасно двома особами як уповноваженим, так і особисто скаржником (а.с. 16).

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Тому за таких обставин висновки суду про належність повідомлення ОСОБА_2 про час і місце судового засіданні у справі за його скаргою спростовуються доданим ним до апеляційної скарги та перевіреним колегією суддів зворотнім талоном до путівки 304322 на його ім'я, курорт "Трускавець", ТзОВ "Шахтар". Там зазначено про термін путівки з 4 січня по 17 січня 2016 року, що унеможливлює правильність застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (а.с. 23).

Згідно із цією вимогою процесуального закону суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, зокрема, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Порушення норм процесуального права відповідно до п. 4 ст. 311 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і направленню справи для продовження розгляду до суду, що її постановив.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 12 лютого 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Головуючий: Судді: