Справа № 495/7873/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/7873/15-ц

за позовом ОСОБА_1

до Приморської сільської ради

про встановлення факту належності будинку, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок

В С Т А Н О В И В :

28.10.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Приморської сільської ради (далі по тексту - відповідач) про встановлення факту належності будинку, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок (а.с.2-3).

Так позивач просить суд:

- встановити факт належності житлового будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

- вважати ОСОБА_1 такою, що прийняла спадщину після смерті сина - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1.

- визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, але її представник - ОСОБА_3, подала до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги в частині визнання права власності на 20/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю (а.с.43).

Представник відповідача - ПриморськоїСР, в судове засідання не з'явився, але Приморський сільський голова подав до суду заяву, згідно з якою проти позову не заперечує та просить справу розглянути в судовому засіданні без представника сільської ради за наявними у справі матеріалами (а.с.42).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, виданим 11.07.2012 року ВК Приморської СР Б-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 18 (а.с.4).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відкрилась спадщина, зокрема у вигляді 20/100 часток житлового будинку під АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 20.11.2007 року.

Факт наявності спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 підтверджується технічним паспортом КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» від 14.04.2014 року (інвентаризаційна справа № 406) на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.5-8).

ОСОБА_1 є матір'ю та спадкоємцем першої черги ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 НОМЕР_3 виданого 27.10.1968, актовий запис № 13 (а.с.9).

Відповідно до довідки Приморської сільської ради № 614 від 03.08.2015 року на момент смерті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.12)

Відповідно до довідки Приморської сільської ради № 615 від 03.08.2015 року ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті постійно мешкав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1(а.с.11)

При зверненні до Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 було відмовлено у зв'язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Рекомендовано звернутись до суду (а.с.13).

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною позовною заявою про встановлення факту належності житлового будинку, прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України).

Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно абзацу другого п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, наведений ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки.

Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем ОСОБА_2 (померлого ІНФОРМАЦІЯ_1) за законом, який претендує на спадщину є його матір - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Приморської сільської ради про встановлення факту належності будинку, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1233, 1234, 1236, 1261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приморської сільської ради про встановлення факту належності будинку, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок - задовольнити частково.

Встановити факт належності 20/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщини за законом, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на 20/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 20/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко