Справа № 340/381/16-ц
Номер провадження № 2/340/216/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Атаманюка Р.І.,

з участю: секретаря Ласкурійчук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 18.10.2010 року, однак спільне життя у них не склалося. Відповідач почав зловживати спиртними напоями, не цікавився сімєю, не забезпечував матеріально. Вони намагалися зберегти сімю, але навіть народження сина не змогло цього зробити, між ними виникали постійні суперечки, що негативно впливало на на їхні відносини, а також на виховання дитини. На даний час, вже півтора року вони разом не проживають, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, а також вказує , що відповідач живе в цивільному шлюбі з іншою жінкою. Шлюб між нею та відповідачем носить формальний характер, а тому просить його розірвати, сина залишити проживати з нею.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 попередньо подав в судове засідання заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, позивачка настоює на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати.

Вирішуючи питання про місце проживання неповнолітньої дитини, суд виходить з вимог ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оскільки син сторін по справі - ОСОБА_3 не досяг віку зазначеного в цій статті та спору про його місце проживання між сторонами немає, його слід залишити проживати з матірю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213-215, 218, 174 Цивільного процесуального кодексу України та на підставі ст. ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Кермощук) ОСОБА_4, укладений 18 вересня 2010 року у виконкомі Голівської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області , актовий запис № 7 - розірвати.

Неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матірю - ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р.І. Атаманюк