Справа № 569/2366/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Андрощук О.Я.,

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Рівненської міської ради про розірвання договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Рівненської міської ради, в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 26 липня 2012 року, укладений між ним та Рівненською міською радою.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 26 липня 2012 року було укладено договір оренди земельної ділянки площею 492 кв. м, яка знаходиться в м. Рівне, вул. Басівкутська, 91-А, строком на 50 років. Орендна плата була встановлена в розмірі 0,09 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, - розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку № 04-11/159-1, виконаний управлінням Держкомзему у м. Рівне станом на 01 січня 2010 року. Орендна плата в рік за земельну ділянку становила 67,47 грн., нині її розмір складає 2 787,96 грн. Він є пенсіонером і за своїм фінансовим станом не може здійснювати таку орендну плату. Вважає, що підвищення орендної плати в 41 раз є істотною зміною обставин, що є підставою для розірвання договору оренди землі.

Позивач в судове засідання не з»явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи. 20.04.2016 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подав заяву про розгляд справи у його відстуність з участю його представника адвоката ОСОБА_1, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задоволити.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_3 підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві, просить суд їх задоволити.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що звернень щодо припинення права користування земельною ділянкою від позивача до Рівненської міської ради не надходило. Питання щодо припинення права на оренду земельної ділянки повинно вирішуватися виключно міською радою, а тому вважає позовні вимоги передчасними.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 липня 2012 року між Рівненською міською радою та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого позивачу передано в оренду строком на 50 років земельну ділянку по вул. Басівкутська, 91-А в м. Рівне площею 492 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно із п. 5 договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 74 965,18 грн. витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 04-11/159-1, виконаний управлінням Держкомзему у м. Рівне станом на 27 вересня 2010 року.

Відповідно до п. 9 договору оренди розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 67,47 грн., що становить 0,09% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, - розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку № 04-11/159-1, виконаний управлінням Держкомзему у м. Рівне.

02.06.2014 року відповідачем було надіслано позивачу проект додаткового договору про внесення змін до п. 5 та абзацу 1 п. 9 договору оренди землі, згідно якого розмір річної орендної плати за земельну ділянку складає 2 787,96 грн.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в ОСОБА_2 є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди ( крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України ).

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в ОСОБА_2» від 27 березня 2014 року внесено зміни до Податкового кодексу України та поширено на всі категорії земель вимогу, згідно якої мінімальний розмір орендної плати за землі державної та комунальної власності не може бути менше 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Як встановлено ч. 1 та ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни ( тарифи, ставки тощо ), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

З заяви долученої до матеріалів справи вбачається, що 21.07.2016 року позивач звертався до Рівненської міської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки по вул. Басівкутська, 91-А в м. Рівне, до якої було долучено заяву позивача про згоду на вилучення з його користування вказаної земельної ділянки (а.с 32).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторонни виходили з того, що така зміна умов не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всіх турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що законодавчими змінами щодо нарахування орендної плати встановлено розмір такої плати, який значно перевищує розмір, що ним сплачувався 67,47 грн. Крім того, нормативна грошова оцінка земель міста Рівне підлягає щорічній індексації, що також вплине на формування розміру орендної плати.

Позивач є пенсіонером та отримує мінімальну пенсію. На орендованій земельній ділянці обєктів житлової нерухомості не розташовано.

Аналізуючи встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що значне зростання розміру орендної плати є істотною зміною обставин, якими керувалися сторони при укладенні договору оренди земельної ділянки.

Суд визнає, що в момент укладення договору оренди сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. Суд також визнає, що причини значного зростання розміру орендної плати не можуть бути усунені позивачем при всій його турботливості та обачності, оскільки дані причини не залежать від його волі, а зумовлені об»єктивними чинниками - фінансовою кризою, прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в ОСОБА_2», яким внесено зміни до Податкового кодексу України та поширено на всі категорії земель вимогу щодо мінімального розміру орендної плати, яка не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Суд вважає, що виконання договору оренди земельної ділянки призведе до явного порушення співвідношення майнових інтересів сторін і позбавить позивача того, на що він розраховував при укладенні договору від 26 липня 2012 року.

Суд також не вбачає із суті укладеного між сторонами договору оренди та звичаїв ділового обороту, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона, а саме позивач.

Оскільки сторони не досягли згоди щодо розірвання договору оренди, про що беззаперечно свідчить сама позиція сторін у справі, і одночасно наявні всі умови, передбачені ч. 2 ст. 652 ЦК України, суд вважає, що наявні достатні підстави для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки від 26 липня 2012 року, укладеного між сторонами.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 651, 652 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Рівненської міської ради про розірвання договору оренди землі - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки від 26 липня 2012 року, укладений між Рівненською міською радою та ОСОБА_3, зареєстрований 26 липня 2012 року за № 00569.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_4