Ухвала іменем україни
30 березня 2016рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Коротуна В.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Миронівська птахофабрика» про поновлення строку звернення з позовом, визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Миронівська птахофабрика» на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що наказом від 23 травня 2013 року № 307-к він був прийнятий на роботу на посаду слюсаря-ремонтника 3-го розряду Приватного акціонерного товариства «Миронівська птахофабрика» (далі - ПрАТ «Миронівська птахофабрика»). 23 травня 2013 року позивач отримав травму на виробництві у результаті чого перебував на лікуванні по 02 грудня 2013 року та йому була встановлена ІІІ група інвалідності і обмеження щодо роботи із тривалим стоянням та ходою.

Також позивач вказував, що 05 грудня 2013 року звернувся до відповідача із довідкою МСЕК, відповідно до якої його повинні перевести на легшу роботу, а також подав заяву про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. 20 грудня 2013 року отримав лист від відповідача, в якому зазначено, що з ним розірвано трудовий договір, наказом від 11 грудня 2013 року № 896-к за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин. 12 грудня 2013 року отримав лист про відмову у наданні відпустки у зв'язку із звільненням.

На підставі наведеного вище ОСОБА_6 просив суд поновити йому строк звернення до суду з даним позовом; визнати незаконним п. 2 наказу ПрАТ «Миронівська птахофабрика» від 11 грудня 2013 року № 896-к про його звільнення з посади слюсаря-ремонтника 3-го розряду служби головного інженера з 11 грудня 2013 року за прогул без поважних причин на підставі

п. 4 ст. 40 КЗпП України; поновити на посаді слюсаря-ремонтника 3-го розряду служби головного інженера у ПрАТ «Миронівська птахофабрика»

з 11 грудня 2013 року; стягнути з ПрАТ «Миронівська птахофабрика» на його користь компенсацію за період вимушеного прогулу з 11 грудня

2013 року до 18 серпня 2015 року у сумі 25 854 грн, моральну шкоду -

20 тис. грн та витрати на оплату правової допомоги - 1 тис. грн.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області

від 18 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_6 строк звернення до суду.

Визнано незаконним п. 2 наказу ПрАТ «Миронівська птахофабрика» від 11 грудня 2013 року № 896-к про звільнення ОСОБА_6 з посади слюсаря-ремонтника 3-го розряду служби головного інженера з 11 грудня

2013 року за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_6 на посаді слюсаря-ремонтника 3-го розряду служби головного інженера у ПрАТ «Миронівська птахофабрика»

з 11 грудня 2013 року.

Стягнуто з ПрАТ «Миронівська птахофабрика» на користь

ОСОБА_6 компенсацію за період вимушеного прогулу з 11 грудня

2013 року до 18 серпня 2015 року у сумі 25 854 грн за відрахуванням податків та обов'язкових платежів до бюджету та фондів.

Стягнуто з ПрАТ «Миронівська птахофабрика» на користь

ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 3 тис. грн та судові витрати на оплату правової допомоги у сумі 1 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПрАТ «Миронівська птахофабрика» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, частково задовольнивши позовні вимоги, виходив із того, що причини відсутності позивача на роботі з 05 по 11 грудня 2013 року були поважними, тому звільнення ОСОБА_6 з посади слюсаря-ремонтника 3-го розряду за прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України) є незаконним.

Такі висновки судів попередніх інстанцій є правильними та відповідають матеріалам справи.

Судом встановлено, що згідно з наказом від 23 травня 2013 року № 307-к позивач ОСОБА_6 був прийнятий на посаду слюсаря-ремонтника 3-го розряду ПрАТ «Миронівська птахофабрика» (а. с. 35).

23 травня 2013 року ОСОБА_6 отримав травму на виробництві та перебував на лікуванні до 02 грудня 2013 року, що підтверджується актом від 27 травня 2013 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.

Відповідно до довідки Черкаської обласної МСЕК від 04 грудня 2013 року позивачу встановлена третя група інвалідності та вказано висновок про умови та характер праці - протипоказана робота з тривалим стоянням та ходою.

Згідно з відповіддю Територіальної державної інспекції з питань праці у Черкаській області на звернення ОСОБА_6 від 22 січня 2014 року № 23-111116/03-16 (а. с. 10) встановлено, що за усними поясненнями працівників відповідача довідка комісії МСЕК про встановлення третьої групи інвалідності ОСОБА_6 була отримана 05 грудня 2013 року, відповідно з цієї дати його повинні були відсторонити від роботи із збереженням середнього заробітку і вжити заходів щодо переведення на іншу роботу, яка б відповідала рекомендаціям висновку МСЕК.

Вказаних вимог закону відповідач не виконав, доказів вжиття заходів з урахуванням медичних рекомендацій щодо працевлаштування позивача до суду не надав.

Згідно з заявою позивача на ім'я президента ПрАТ «Миронівська птахофабрика» ОСОБА_7 від 05 грудня 2003 року, яка зареєстрована відповідачем 06 грудня 2013 року за вх. № 970 (а. с. 11), вбачається, що він звернувся до відповідача із заявою про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, а саме ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та додав копію свідоцтва про народження дитини та отримав письмову згоду на відпустку від керівника виробничого підрозділу СГІ та начальника виробничої дільниці ОСОБА_9

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Таким чином, законодавець надає право роботодавцю обирати стягнення у вигляді звільнення як за скоєння одного прогулу, так і у разі, коли прогули мають тривалий характер.

Пленум Верховного Суду в п. 24 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснив, що при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з'ясувати поважність причини такої відсутності.

Поважними причинами визнаються такі причини, що виключають вину працівника.

Таким чином, з урахуванням викладено, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, частково задовольнивши позовні вимоги, обґрунтовано виходив із того, що позивач з'явився на роботі 05 грудня 2013 року, однак до роботи не приступив за станом здоров'я. Із 06 грудня по 20 грудня 2013 року позивач знаходився на лікуванні, тобто судом правильно встановлено, що причини відсутності позивача на роботі у вказаний період були поважними, а тому п. 2 наказу ПрАТ «Миронівська птахофабрика» від 11 грудня 2013 року № 896-к про звільнення ОСОБА_6 з посади слюсаря-ремонтника 3-го розряду за прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України) є незаконним.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду не вбачається, що судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК Українияк підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду та ухвалу апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Миронівська птахофабрика» відхилити.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: В.М. Коротун Л.М. Мазур Т.О. Писана Г.В. Юровська