АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Борисової О.В., Пікуль А.А.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-промислова компанія», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 761/24993/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12872/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
У серпні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому, з уточненнями, просили стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 8 749 042,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 114 640,00 грн.

Протокольною ухвалою суду від 04 квітня 2016 року ТОВ «Торгово-промислова компанія» було залучено до справи у якості третьої особи.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що відповідно до умов кредитного договору №0 від 01.09.2011 року ТОВ «Торгово-промислова компанія» було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 10 815 353,73 грн., з врахуванням додаткової угоди № 31 від 10.10.2014 року до вказаного кредитного договору, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом, розмір яких встановлюється сторонами для кожного траншу окремо у відповідній угоді про надання такого траншу. Кінцевим терміном можливості користування кредитними коштами встановлюється 31.03.2012 року, якщо не застосовувався інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін, при цьому, термін повернення траншів, що встановлюється в угодах про надання траншів не може перевищувати 90 днів. Разом з тим, у якості забезпечення виконання зобов'язання щодо сплати основного кредиту, відсотків та інших платежів за кредитним договором №0 від 01.09.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договори поруки №258003 та №258004 від 08.05.2014 року. У зв'язку з виникненням у ТОВ «Торгово-промислова компанія» вказаної заборгованості за кредитним договором, яку воно у добровільному порядку не сплачує, представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з поручителя ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 01 вересня 2011 року № у сумі 6 955 312,97 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 114 640 грн., а всього 7 069 952,97 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилалася на те, що суд першої інстанції не врахував, що обов'язковою умовою пред'явлення вимог до поручителя, згідно договору поруки, є направлення поручителю вимоги, проте матеріали справи не містять доказів направлення відповідної вимоги відповідачу, що унеможливлює стягнення з нього заборгованості за кредитним договором між позивачем і третьою особою.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника третьої особи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до кредитного договору № 0 від 01.09.2011 року відповідачу ТОВ «Торгово-промислова компанія» було надано кредит у розмірі 18840000,00 грн. з кінцевим терміном можливості користування кредитними коштами до 31.03.2012 року, якщо не застосовувався інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін, зі сплатою відсотків за користуванням кредитом, розмір яких встановлюється сторонами для кожного траншу окремо у відповідній угоді про надання такого траншу.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до договору про надання кредитних послуг № 0 від 01.09.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» домовились змінити термін погашення траншу № 0 у сумі 240000,00 грн., наданого ТОВ «Торгово-промислова компанія» на підставі заяви про видачу траншу № 32 від 07.12.2011 року, зі сплатою відсотків в розмірі 19,5 % річних з 05.01.2012 року за використання кредитних коштів за траншем. Встановлено терміна погашення траншу до 02.02.2012 року.

Відповідно до додаткової угоди № 2 до договору про надання кредитних послуг № 0 від 01.09.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» домовились змінити термін погашення траншу № 0 у сумі 250000,00 грн., наданого ТОВ «Торгово-промислова компанія» на підставі заяви про видачу траншу №32 від 08.12.2011 року, зі сплатою відсотків в розмірі 19,5 % річних з 05.01.2012 року за використання кредитних коштів за траншем. Встановлено терміна погашення траншу до 02.02.2012 року.

Відповідно до додаткової угоди № 3 до договору про надання кредитних послуг № 0 від 01.09.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» домовились змінити термін погашення траншу № 0 у сумі 250000,00 грн., наданого ТОВ «Торгово-промислова компанія» на підставі заяви про видачу траншу №32 від 12.12.2011 року, зі сплатою відсотків в розмірі 16,0 % річних з 10.01.2012 року за використання кредитних коштів за траншем. Встановлено терміна погашення траншу до 07.02.2012 року.

Відповідно до додаткової угоди № 4 до договору про надання кредитних послуг № 0 від 01.09.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» домовились змінити термін погашення траншу № 0 у сумі 900000,00 грн., наданого ТОВ «Торгово-промислова компанія» на підставі заяви про видачу траншу № 17 від 14.10.2011 року, зі сплатою відсотків в розмірі 16,0 % річних з 10.01.2012 року за використання кредитних коштів за траншем. Встановлено терміна погашення траншу до 07.02.2012 року.

Згідно з додатковою угодою № 5 до договору про надання кредитних послуг № 0 від 01.09.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» домовились змінити термін погашення траншів № 0 у сумі 1000000,00 грн., № 0 у сумі 2000000,00 грн., № 0 у сумі 400000,00 грн., № 0 у сумі 250000,00 грн., № 0 у сумі 600000,00 грн., № 0 у сумі 500000,00 грн. та № 0 у сумі 400000,00 грн., наданих ТОВ «Торгово- промислова компанія» на підставі відповідних заяв про видачу траншів, зі сплатою відсотків в розмірі 16,0 % річних з 11.01.2012 року за використання кредитних коштів за траншами. Встановлено терміна погашення траншів до 08.02.2012 року.

Згідно з додатковою угодою № 6 до договору про надання кредитних послуг № 0 від 01.09.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» домовились змінити термін погашення траншів № 0 у сумі 1000000,00 грн., № 0 у сумі 600000,00 грн., № 0 у сумі 500000,00 грн., № 0 у сумі 500000,00 грн., № 0 у сумі 1000000,00 грн., наданих ТОВ «Торгово-промислова компанія» на підставі відповідних заяв про видачу траншів, зі сплатою відсотків в розмірі 22,0 % річних з 17.01.2012 року за використання кредитних коштів за траншами. Встановлено терміна погашення траншів до 30.03.2012 року.

Згідно з додатковою угодою № 7 до договору про надання кредитних послуг № 0 від 01.09.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» домовились змінити термін погашення траншів № 0 у сумі 2400000,00 грн., № 0 у сумі 720000,00 грн., № 0 у сумі 504000,00 грн., № 0 у сумі 1340000,00 грн., наданих ТОВ «Торгово-промислова компанія» на підставі відповідних заяв про видачу траншів, зі сплатою відсотків в розмірі 22,0 % річних з 19.01.2012 року за використання кредитних коштів за траншами. Встановлено терміна погашення траншів до 30.03.2012 року.

Відповідно до додаткової угоди № 8 до договору про надання кредитних послуг № 0 від 01.09.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» домовились змінити термін погашення траншу № 0 у сумі 730000,00 грн., наданого ТОВ «Торгово-промислова компанія» на підставі заяви про видачу траншу №45 від 26.12.2011 року, зі сплатою відсотків в розмірі 21,0 % річних з 23.01.2012 року за використання кредитних коштів за траншем. Встановлено терміна погашення траншу до 30.03.2012 року.

Відповідно до додаткової угоди № 9 до договору про надання кредитних послуг № 0 від 01.09.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» домовились змінити термін погашення траншу № 0 у сумі 720000,00 грн., наданого ТОВ «Торгово-промислова компанія» на підставі заяви про видачу траншу №46 від 27.12.2011 року, зі сплатою відсотків в розмірі 21,0 % річних з 24.01.2012 року за використання кредитних коштів за траншем. Встановлено терміна погашення траншу до 30.03.2012 року

Відповідно до додаткової угоди № 9 до договору про надання кредитних послуг № 0 від 01.09.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» домовились змінити термін погашення траншу № 0 у сумі 780000,00 грн., наданого ТОВ «Торгово-промислова компанія» на підставі заяви про видачу траншу № 46 від 28.12.2011 року, зі сплатою відсотків в розмірі 21,0 % річних з 25.01.2012 року за використання кредитних коштів за траншем. Встановлено терміна погашення траншу до 30.03.2012 року.

Згідно з додатковою угодою № 12 до договору про надання кредитних послуг № 0 від 01.09.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» домовились змінити термін погашення траншів № 0 у сумі 879000,00 грн., № 0 у сумі 250000,00 грн., № 0 у сумі 600000,00 грн., № 0 у сумі 2000000,00 грн., № 0 у сумі 250000,00 грн., № 0 у сумі 500000,00 грн., № 0 у сумі 1000000,00 грн., № 0 у сумі 400000,00 грн., № 0 у сумі 400000,00 грн., наданих ТОВ «Торгово-промислова компанія» на підставі відповідних заяв про видачу траншів, зі сплатою відсотків в розмірі 18,0 % річних з 07.02.2012 року за використання кредитних коштів за траншами. Встановлено терміна погашення траншів до 30.03.2012 року.

Згідно з додатковою угодою № 14 до договору про надання кредитних послуг № 0 від 01.09.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» домовились змінити термін погашення траншів № 0 у сумі 935000,00 грн., № 0 у сумі 1000000,00 грн., № 0 у сумі 879000,00 грн., № 0 у сумі 720000,00 грн., № 0 у сумі 1340000,00 грн., № 0 у сумі 500000,00 грн., № 0 у сумі 600000,00 грн., № 0 у сумі 780000,00 грн., № 0 у сумі 500000,00 грн., № 0 у сумі 400000,00 грн., № 0 у сумі 720000,00 грн., № 0 у сумі 940000,00 грн., № 0 у сумі 580000,00 грн., № 0 у сумі 2400000,00 грн., № 0 у сумі 2 000 000 грн., № 0 у сумі 600000,00 грн., № 0 у сумі 250000,00 грн., № 0 у сумі 400000,00 грн., № 0 у сумі 1000000,00 грн., № 0 у сумі 250000,00 грн., № 0 у сумі 440000,00 грн., № 0 у сумі 504000,00 грн., № 0 у сумі 1000000,00 грн., № 0 у сумі 102000,00 грн., наданих ТОВ «Торгово-промислова компанія» на підставі відповідних заяв про видачу траншів, зі сплатою відсотків в розмірі 22,5 % річних з 30.03.2012 року за використання кредитних коштів за траншами. Встановлено терміна погашення траншів до 24.04.2012 року.

Згідно з додатковою угодою № 16 до договору про надання кредитних послуг № 0 від 01.09.2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» домовились змінити термін погашення траншів № 0 у сумі 935000,00 грн., № 0 у сумі 1000000,00 грн., № 0 у сумі 879000,00 грн., № 0 у сумі 720000,00 грн., № 0 у сумі 1340000,00 грн., № 0 у сумі 500000,00 грн., № 0 у сумі 600000,00 грн., № 0 у сумі 780000,00 грн., № 0 у сумі 500000,00 грн., № 0 у сумі 400000,00 грн., № 0 у сумі 720000,00 грн., № 0 у сумі 940000,00 грн., № 0 у сумі 580000,00 грн., № 0 у сумі 2400000,00 грн., № 0 у сумі 2 000 000 грн., № 0 у сумі 600000,00 грн., № 0 у сумі 250000,00 грн., № 0 у сумі 400000,00 грн., № 0 у сумі 1000000,00 грн., № 0 у сумі 250000,00 грн., № 0 у сумі 440000,00 грн., № 0 у сумі 504000,00 грн., № 0 у сумі 1000000,00 грн., № 0 у сумі 102000,00 грн., наданих ТОВ «Торгово-промислова компанія» на підставі відповідних заяв про видачу траншів, зі сплатою відсотків в розмірі 22,5 % річних з 27.04.2012 року за використання кредитних коштів за траншами. Встановлено терміна погашення траншів до 30.05.2012 року.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що між ПАТ УкрСиббанк» та ТОВ «Торгово-промислова компанія» було укладено кредитний договір № від 01.09.2011 року, умови якого позивачем було виконано, шляхом надання ТOB «Торгово-промислова компанія» кредитних коштів у вигляді траншів, останнє взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, також ці зобов'язання не виконує відповідач ОСОБА_5 у встановлені строки після отримання письмової вимоги, який являється поручителем за вказаним кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає, оскільки суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи та правильно встановив дійсні обставини справи, ухваливши законне та обґрунтоване рішення.

Згідно з ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. встановлено, що відповідно до положень ст. 10-11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Апелянтом не надано переконливих доказів незаконності рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що обов'язковою умовою пред'явлення вимог до поручителя, є надіслання на його адресу вимоги про виконання зобов'язання боржника, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції правильно послався на норми матеріального права при вирішенні спору.

Так, Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В даному випадку, судом встановлено та відповідачем не оспорювалося, що боржник ТОВ «Торгово-промислова компанія» не виконує належним чином своїх зобов'язань перед банком, у результаті чого виникла заборгованість.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Відповідно до ч.1ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а частиною 2 цієї статті передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до умов договору поруки від 08 травня 2014 року, ОСОБА_1 поручається перед ПАТ «УкрСиббанк» за виконання зобов'язань ТОВ «Торгово-промислова компанія» на суму 13 640 000 грн.

Причини невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором ніяким чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, банком надсилалася вимога до боржника 13.02.2015р., в якій банк вимагав боржника погасити наявну заборгованість за договором, проте боржник вказаної вимоги не виконав, що не оспорюється сторонами.

У зв'язку із невиконанням боржником вказаного у вимозі зобов'язання, банк правомірно звернувся з вимогою до поручителя, шляхом звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до положень ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З викладених норм права вбачається, що кожна сторонами сама обирає стратегію захисту своїх прав, а суд розглядає справи в межах заявлений сторонами вимог.

Посилання апелянта на ненадання доказів направлення позасудової вимоги до нього є безпідставними, оскільки умовами договору, на які посилається апелянт, встановлений порядок саме позасудового вирішення спору, проте кожна сторона відповідно до вимог діючого законодавства має право обирати стратегію свого захисту, і звернувшись до суду з позовом, позивач реалізував своє право, надане цивільним законом.

Саме по собі не надання доказів надіслання поручителю позасудової вимоги про погашення заборгованості, на думку колегії суддів, не може бути підставою для відмови у задоволенні законного та обґрунтованого позову, оскільки права позивача дійсно були порушені боржником та поручителем, які солідарними боржниками перед позивачем.

Отже, на думку судової колегії суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи, врахував усі доводи та заперечення сторін, правильно визначився із виниклими правовідносинами сторін та ухвалив правильне по суті рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року є обґрунтованим та таким, що ухвалене з дотриманням норм законодавства. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді