Номер провадження 2-зз/489/3/16
Ухвала

Іменем України

17 лютого 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі-заявники) про скасування заходів забезпечення позову,

встановив

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва знаходилась цивільна справа № 489/11309/13-ц за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та витребування її від добросовісного набувача.

Заявники звернулися до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позов, вказуючи на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.12.2015 залишено без змін рішення апеляційного суду Миколаївської області від 05.10.2015.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, їх представник заяву підтримав, просив задовольнити заяву.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення заяви.

Третя особа в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини.

Ухвалою суду від 11.04.2014 було забезпечено позов та заборонено відчуження квартири АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 05.10.2015 апеляційну скаргу представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.05.2015 скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом та витребуванням її від добросовісного набувача задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири №42, що знаходиться в м. Миколаєві, вул. Олійника, 38 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 15.04.2014. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири №42, що знаходиться в м. Миколаєві, вул. Олійника, 38 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 15.04.2014. Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_3 та повернуто на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру №42, що розташована по вул. Олійника, 38 в м. Миколаєві. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2015 рішення апеляційного суду Миколаївської області від 05.10.2015 залишено без змін.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу; питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

З аналізу вказаної статті слід дійти висновку, що якщо рішення суду оскаржується в апеляційному порядку, то заходи забезпечення позову діють до розгляду справи апеляційним судом, рішення якого набирає законної сили з моменту його проголошення (ст. 319 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування (п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відпали обставини, які зумовили застосування заходів забезпечення позову, оскільки питання про право власності та витребування майна від добросовісного набувача вирішено.

Тому, суд вважає за можливе задовольнити заяву, скасувати заходи забезпечення позову вжиті вище вказаною ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 154, 208-209 ЦПК України, суд

ухвалив

Заяву представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 застосовані ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.04.2014 у цивільній справі № 489/11309/13-ц (номер провадження 2/489/516/14).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв