УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Колодійчука В.М., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання будівництва самочинним та його знесення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 29 вересня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 16 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, вимоги якого уточнила в ході розгляду справи та, посилаючись на висновок від 23 вересня 2014 року судової будівельно-технічної експертизи та на висновок експерта від 30 березня 2015 року додаткової судової будівельно-технічної експертизи, просила зобов'язати відповідача ОСОБА_5 упродовж 15 календарних днів після набрання рішенням суду законної сили за власний рахунок демонтувати існуючу огорожу із профільного листкового заліза, демонтувати бетонний фундамент під огорожу, провести засипку утвореної внаслідок демонтажу фундаменту траншеї грунтом та спланувати поверхню земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 та зобов'язати ОСОБА_5 упродовж 30 календарних днів після набрання рішення суду законної сили за власний рахунок провести демонтаж добудови до існуючої частини житлового будинку по межі двох суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 і ОСОБА_5, та привести добудову у відповідність до вимог п.3.25* ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень".

Позов мотивовано тим, що відповідачем було проведено будівельні роботи з влаштування добудови та надбудови частини будинку АДРЕСА_1 та встановлено паркан з фундаментом на частині земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності позивачу згідно державного акта на право власності на земельну ділянку.Позивач посилається на те, що діями відповідача порушено її право на вільне та безпечне володіння, користування і розпорядження власним будинком, просила про задоволення позову.

Рішенням Костопільського районного суду від 29 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 16 листопада 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_5 за власний рахунок демонтувати існуючу огорожу із профільного листового заліза, демонтувати бетонний фундамент під огорожу, провести засипання утвореної внаслідок демонтажу фундаменту траншеї грунтом та спланувати поверхню земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою позивача по АДРЕСА_1. Відмовлено позивачу в позові про зобов'язання відповідача упродовж 30 календарних днів після набрання рішенням суду законної сили за власний рахунок провести демонтаж добудови до існуючої частини житлового будинку по межі двох суміжних земельних ділянок по АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 і ОСОБА_5, та привести добудову у відповідність до вимог п. 3.25* ДБН 360-92* "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень". Вирішено питання про судові витрати.

Представник ОСОБА_4, не погоджуючись з даними рішеннями суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просив їх скасувати в оскаржуваній частині з ухваленням нового рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку про порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання будівництва самочинним та його знесення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 29 вересня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 16 листопада 2015 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.М. Колодійчук
О.С. Ткачук