Справа № 199/3424/16-ц
08 червня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Богун О.О.
при секретарі Рибак К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-АВТО» про стягнення середньомісячної заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні, -
У травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-АВТО» про стягнення середньомісячної заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на те, що з 06 лютого 2012 року по 28 листопада 2014 року він працював у відповідача на посаді юрисконсульта відділу правового забезпечення та претензійно-позовної роботи Дніпропетровської філії. Наказом №641-05-кф від 28 листопада 2014 року був звільнений за власним бажанням внаслідок відмови від продовження роботи у звязку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю та умов колективного договору, відповідно до ч.3 ст. 38 КЗпП України.
Середньоденна заробітна плата позивача на підставі довідки від 06.12.2014 №69/5 становить 351,88 грн., та з огляду на те, що рішеннями АНД районного суду м. Дніпропетровська по справам № 199/2811/15ц, № 199/6397/15, 199/9547/15-ц, які набрали законної сили але не виконанні відповідачем, вже стягнуто середній заробіток за час прострочення розрахунку при звільненні за період з 28.11.2014 року по 16.12.2015 року, та залишок заборгованості відповідача перед позивачем становить виплата середнього заробітку за період з 17.12.2015 до 14.04.2016 років, тобто по день фактичного розрахунку, який у грошовому виражені становить 351,88 грн. * 83 р/дні = 29 206,04 гривень.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі просив його задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-АВТО» в особі Дніпропетровської філії у судове засідання не зявився, надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлено, що позивач з 06 лютого 2012 року перебував у трудових відносинах з відповідачем ОСОБА_2 акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Гарант-АВТО» в особі Дніпропетровської філії на посаді юрисконсульта відділу правового забезпечення та претензійно-позовної роботи Дніпропетровської філії, що підтверджується наказом №87-05-кф від 06 лютого 2012 року, наявного в матеріалах справи.
28 листопада 2014 року позивач ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади за власним бажанням внаслідок відмови від продовження роботи у звязку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю та умов колективного договору згідно з ч.3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується наказом №641-05-кф від 28 листопада 2014 року.
Як передбачено статтею 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Згідно зі ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
В судовому засіданні встановлено, що розрахункові суми позивачем в день звільнення не отримані, а тому у відповідності до ч.1 ст.117 КЗпП України відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку.
Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.20 своєї постанови №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач звільнився 28 листопада 2014 року, повний розрахунок не проведено.
Середньоденна заробітна плата на підставі довідки від 06.12.2014 №69/5 становить 351,88 грн.
Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою повязана відповідна виплата.
Виходячи з положень п.8 даного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках чинних законодавством, календарних днів.
Таким чином середній заробітку за період з 17.12.2015 до 14.04.2016 роки (по день фактичного розрахунку), у грошовому виражені становить 351,88 грн. * 83 р/дні = 29 206,04 гривень.
З огляду на зазначене, позовні вимоги є обґрунтованими, такими, що знайшли своє обєктивне підтвердження в судовому засідання, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
З урахуванням результату розгляду справи та відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1450 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 222, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-АВТО» в особі Дніпропетровської філії про стягнення середньомісячної заробітної плати за весь час затримки розрахунку при звільненні задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-АВТО» в особі Дніпропетровської філії на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1450 (одну тисячу чотириста пятдесят) грн. 00 коп.
Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню, але не більш ніж за один місяць.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: