Справа № 359/6232/15-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/1925/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 29.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого Дмитрієвої Л.Д.

Суддів: Олійника В.І.,Матвієнко Ю.О.

при секретарі: Говорун В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2016 року за клопотанням відповідача ОСОБА_4 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання житлового будинку спільним майном подружжя,

встановила:

Позивач звернувся з позовом до Бориспільського міськрайонного суду в якому просить визнати спільним майном подружжя, яке набуте ними за час сумісного проживання, а саме: обєкт нерухомості - двоповерховий будинок №7 по вул. Сосновій в селі Щасливому Бориспільського району Київської області, загальною площею 424,9 кв.м.

В судовому засіданні до початку розгляду справи по суті ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 заявили клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спір між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав вже був предметом розгляду у Бориспільському міськрайонному суді та Апеляційному суді Київської області.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2016 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання житлового будинку спільним майном подружжя.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції , справу направити для продовження розгляду в суд першої інстанції.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З аналізу вказаної норми вбачається, що закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Нетотожність хоча б одного елементу не перешкоджає заінтересованим особам звернутися до суду з позовом і не дає суду підстав закривати провадження у справі.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі виходив з того, що позовні вимоги, з якими позивач звернувся до суду, уже були предметом судового розгляду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за результатами розгляду якої було ухвалено рішення у Бориспільському міськрайонному суді (рішення від 15.08.2012 року, справа № 2/1005/267/2012, головуючий суддя Саган В.М.). Правовою підставою для звернення до суду в обох випадках було писилання на ст..60 Сімейного кодексу України. Позов ОСОБА_3 був задоволений.

Визнано вищевказаний будинок спільною сумісною власністю подружжя та поділено його в натурі. В послідуючому, зазначене рішення колегією суддів судової палати у цивільних справах від 10.10.2012 року було скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції.

Апелянт в поданій апеляційній скарзі зазначив, що ці позови не є тотожними, так як у цивільній справі № 359/6232/15 ц позивач звертається за захистом своїх прав на спільне майно подружжя та на його поділ, отже спірними правовідносинами в даній справі є правовідносини, що регулюють статус спільного майна подружжя, яким є незавершений будівництвом об»єк нерухомості.Тобто апелянт вважає що предмет спору у справі № 2/1005/267/2012 і предмет спору у цій справі не є однаковим, хоч однаковими є сторони спорів та одна із підстав ст..60 СК України, яка передбачає презумпцію спільного майна подружжя, набутого у шлюбі.

В додаткових обгрунтуваннях апеляційної скарги апелянт зазначає , що позивачка у попередній справі зверталась до суду із позовом про визнання її права власності на 1/2 житлового будинку як на об"єкт спільного майна подружжя, тоді як у цій мправі предметом позову є визнання усього житлового будинку спільним майном подружжя.

З довадами апелянта судова колегія погодитись не може з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням у Бориспільському міськрайонному суді позов ОСОБА_3 був задоволений.

Визнано вищевказаний будинок спільною сумісною власністю подружжя та поділено його в натурі. В послідуючому, зазначене рішення колегією суддів судової палати у цивільних справах від 10.10.2012 року було скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Рішення набрало законної сили з моменту його проголошення.

З зазначеного вбачається, що судом, під час вирішення позову, було досліджено питання щодо спільного майна подружжя та його поділу. Зазначене свідчить про те, що рішення апеляційного суду Київської області від 10.10.2012 року є тотожним до даного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання житлового будинку спільним майном подружжя.

Посилання представника апелянта, що предмет позову не є однаковим, оскільки позивачка у попередній справі зверталась до суду із позовом про визнання її права власності на 1/2 житлового будинку як на об"єкт спільного майна подружжя, тоді як у цій справі предметом позову є визнання усього житлового будинку спільним майном подружжя є помилковим, оскільки ці вимоги є похідними одна від одної.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що в даній справі позивач звертається про визнання спільного майна подружжя, яким є незавершений будівництвом обєкт нерухомості за адресою по вул.Сосновій 7 в с.Щасливому Бориспільського району Київської області не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи, а саме з позовної заяви, позивач ставить питання про визнання спільною сумісною власністю подружжя об»єкт нерухомості: двоповерховий житловий будинок №7 по вул.Соснові1 в с.Щасливому Бориспільського району Київської області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За таких обставин, судова колегія вважає, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2016 року скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.307, 312 ЦПК України судова колегія ,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 представника ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.02.2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: