У Х В А Л А

"07" грудня 2016 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дмитренко А. М. розглянувши позовну заяву Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно одержаної допомоги по безробіттю,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що проведеною перевіркою додержання вимог законодавства України встановлено, що в Білоцерківському центрі зайнятості відповідач ОСОБА_1 зареєструвався як такий, що шукає роботу 06.08.2015 року, 07.08.2015 року йому надано статус безробітного та встановлена допомога по безробіттю, але при проведенні перевірки встановлено, що відповідач перебував в трудових відносинах з ТОВ «Союз-Авто» з 06.11.2015 року, звільнений за власним бажанням з 30.11.2015 року, отже, відповідач з 06.11.2015 року відносився до категорії зайнятого населення, одночасно перебуваючи на обліку в центрі зайнятості він отримав допомогу по безробіттю за період з 06.11.2015 року по 24.12.2015 року в сумі 5431 грн.37 коп. Вказану суму коштів позивач просить суд стягнути з відповідача.

Позовну заяву подано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем у даній справі є субєкт владних повноважень /орган державної виконавчої влади /.

За приписами п.п.1, 7 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; субєкт владних повноважень-орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Як розяснено в п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», спір набуває ознак публічно-правового за умови не лише наявності серед субєктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним /ними/ у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх субєктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів , що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

В п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що частиною четвертою статті 50 КАС передбачено, що громадяни України можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Такими випадками, наприклад, є:

- Міський центр зайнятості як орган державної влади має право на звернення до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю з метою реалізації наданих йому частиною третьою статті 36 Закону України від 2 березня 2000 року № 1533-III"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" повноважень, якою передбачено, що сума виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Оскільки у такому разі виникає спір за зверненням суб'єкта владних повноважень із приводу реалізації наданих йому законом функцій та у випадку, встановленому законом, такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, в даному випадку має місце публічно-правовий спір за зверненням субєкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій, який може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору може бути повернута за клопотанням особи, яка його сплатила.

А тому керуючись ст. ст. 2, 3, 17, 50 КАС України, ст.ст.15, 122 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2