Справа № 456/3340/15 Головуючий у 1 інстанції: Гулкевич О.В.
Провадження № 22-ц/783/6701/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 серпня 2016 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину гаражу №146, розташованому в гаражному колективі "Прикарпаття", що знаходиться за адресою: м. Стрий, вул. Базарна, 8.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3699 грн. 60 коп. судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі посилається на те, що сторонами не набуто права власності на спірне нерухоме майно і позовна вимога про виділення у власність ОСОБА_2 1/2 частини гаража №146, як майна набутого подружжям за час шлюбу є безпідставною. Вважає, що вимога позивачки могла стосуватися лише стягнення належної їй суми грошей, еквівалентної 1/2 частки у вартості майна, внесеного подружжям у 2010 році для придбання спірного гаража.

Просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як зазначено у ст.61 СК України, обєктом спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частка дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання.

Судом та матеріалами справи установлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.02.2006 року.

Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09 серпня 2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 4)

За договором купівлі-продажу гаражу від 30 квітня 2010 року ОСОБА_5 продав, а ОСОБА_4 за згодою дружини ОСОБА_2 (п.7 договору), придбав гараж №146 в гаражному колективі «Прикарпаття» в м. Стрий по вул. Базарній, 8. Даний договір зареєстрований в реєстрі за № 1839 (а.с. 5)

Згідно ч. 1 ст.334 ЦК України право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна. Але якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності в набувача виникає з моменту такої реєстрації. Якщо правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом, то такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (стаття 210 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід та припинення підлягають державній реєстрації.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що до правочинів, що підлягають державній реєстрації, належать такі: договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна.

Отже, саме з моменту державної реєстрації правочину зазначені вище договори вважаються вчиненими, і відбувається перехід права власності на нерухоме майно.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що спірне майно гараж за адресою: м. Стрий по вул. Базарній, 8, був придбаний ОСОБА_4 в період шлюбу з ОСОБА_2, відтак є спільною сумісною власністю і на підставі ст.ст. 60, 69, 70 СК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не набув права власності на спірний гараж, є безпідставними та не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки з моменту реєстрації договору купівлі-продажу гаража відбувся перехід права власності на нерухоме майно до відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України у разі наявності в майні, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, неподільних речей, такі речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними, з присудженням одному з подружжя грошової компенсації, замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, і за змістом частин четвертої, пятої статті 71 СК України присудження такої грошової компенсації можливе лише за згодою того з подружжя, якому вона присуджується, а також за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У разі невчинення таких дій, а також невчинення одним із подружжя дій щодо припинення права другого з подружжя на частку у спільному майні, передбачених статтею 365 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), а неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їхніх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу й залишає майно в їхній спільній частковій власності.

Згідно з висновком №1117 від 25.04.2016р. вартість гаражу №146 в м. Стрий Львівської області, вул. Базарній, 8 загальною площею 17,9 кв. м становить 46 483,0 грн.; поділ згаданого гаражу між сторонами по 1/2 частині кожному технічно неможливо.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірний гараж є обєктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу в рівних частках кожному, оскільки відсутні докази наявності домовленості між сторонами або шлюбного договору, які б визначали інший розподіл часток у власності спільно нажитого майна.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_6