Справа № 160/363/16-ц Провадження № 22-ц/773/1480/16 Головуючий у 1 інстанції: Корнелюк В.С.
Категорія: 50 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Грушицького А.І., Осіпука В.В.,

з участю: секретаря Губарик К.А.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою відповідача на рішення Локачинського районного суду від 12 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 23.08.2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що батьком дітей є ОСОБА_3 Син проживає з нею, а дочка в 2016 році вступила до Буковинського державного медичного університету у звязку з чим для її проживання вона найняла квартиру. Діти перебувають на її повному утриманні і вона несе усі витрати пов'язані із навчанням дочки.

Зазначає, що відповідач офіційно не працює але є працездатною особою, обробляє земельний пай, займається ремонтом автомобілів, однак жодної допомоги на утримання дітей не надає.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно та на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн. щомісячно

Рішенням Локачинського районного суду від 12.09.2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. та на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Посилається на неповне зясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апеляційна скарга підлягає до частково задоволення, а оскаржуване рішення суду скасуванню в частині визначеного способу та розміру стягнення аліментів із ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі, суд першої інстанції свої висновки обґрунтовував тим, що відповідач не надає допомоги на утримання дітей, які її потребують та має нерегулярний, мінлий дохід.

Однак до таких висновків місцевий суд прийшов з порушенням норм матеріального права та без повного зясування обставин, що мають значення для справи.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що батьками малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с.6-7). Малолітній син та неповнолітня дочка знаходяться на утриманні матері. Відповідач, як батько вказаних дітей, не надає матеріальної допомоги на їхнє утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками свого обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той із батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду із відповідним позовом і в такому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача, який добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання спільних дітей сторін, аліментів на утримання дітей в користь позивача.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції не навів мотивів щодо обраного способу стягнення та, застосувавши до спірних правовідносин вимоги ст. ст. 180, 184 СК України, дійшов помилкового висновку про стягнення із відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, не зясувавши в останнього в порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, чи працює він і чи має він регулярний заробіток.

З долучених до апеляційної скарги копії трудової книжки та наявної в матеріалах справи довідки про отримані доходи № 1673 від 19.10.2016 року, виданої Затурцівською сільською радою Локачинського району Волинської області вбачається, що відповідач ОСОБА_3 з 31.03.2016 року працює водієм місцевої пожежної охорони та загальна сума його доходу за період з квітня 2016 року по вересень 2016 року включно становить 8957,97 грн. Крім того, з відповіді Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області за № 187 від 11.10.2016 року вбачається, що відповідачу на праві власності належить земельний пай площею 1,53 га, за господарством рахується трактор Т-40, інвентар для обробітку землі.

Судом не встановлено, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід.

Виходячи з того, що відповідач працює, має постійний дохід у вигляді отримуваної ним заробітної плати, відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів стягуваних з відповідача необхідно визначити в частці від його доходу в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що у звязку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, оскаржуване в даній справі рішення суду підлягає відповідно до положень ст. 309 ЦПК України скасуванню в частині визначення способу та розміру стягнення аліментів, з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Локачинського районного суду від 12 вересня 2016 року в даній справі в частині визначеного способу та розміру стягнення аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 серпня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: