Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/2233/15-ц
Провадження № 4-с/382/20/15
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2016 року Яготинський районний суд

Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Чемерис С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин скаргу ОСОБА_1, зацікавлені особи: відділ державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції Київської області, м. Яготин, вул. Незалежності-148, ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов"язання відновити виконавче провадження,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Яготинського районного суду Київської області із скаргою, яку обгрунтувала тим, що 9 жовтня 2015 року державним виконавцем Цимбал Н.В. відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції була винесена постанова ВП № 48602290 про закінчення виконавчого провадження, з котрої вбачається, що виконавчий документ повертається на підставі ч.3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем накладено на боржника штраф у порядку ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» та внесено подання (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення до відповідальності боржника. Згідно ч. 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав. Виконання рішення Яготинського районного суду ніяким чином не потребує участі боржника для його виконання. Заявниця особисто зверталася до державної виконавчої служби із заявою про виконання рішення за власний кошт. Пунктом 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» визначена можливість «повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону». Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Відповідно до пункту першого частини першої та частини п'ятої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача; повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. Однак, державний виконавець, при винесенні оскаржуваної постанови, діяв всупереч положенням Конституції України та ЗУ «Про виконавче провадження», що є підставою для скасування вказаної постанови. Відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення до суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. З врахуванням вищевикладеного, просила визнати постанову ВП № 48602290 від 9 жовтня 2015 року неправомірною та скасувати її, зобовязати відділ державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 382/1491/14-ц від 19 серпня 2015 року, згідно якого зобов"язано ОСОБА_2 знести самочинно збудований гараж, що розташований за адресою: м. Яготин Київської області, вул. Достоєвського-38. В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу, крім цього пояснив, що постанова про закінчення виконавчого провадження отримана заявницею 19 жовтня 2015 року простою поштовою кореспонденцією, а тому термін її оскарження не пропущений. Представник відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції Київської області в судовому засіданні проти скарги заперечувала з наступних підстав. 03.09.2015 року державним виконавцем за заявою стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника ОСОБА_2 зобовязано знести самочинно збудований гараж, що розташований за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Достоєвського, 38 до 09.09.2015 року, про що повідомлено стягувача ОСОБА_1, як сторону виконавчого провадження. 10.09.2015 року державним виконавцем здійснено перевірку виконання боржником ОСОБА_2 судового рішення, про що свідчить акт державного виконання. 11.09.2015 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 680,00 грн. та одночасно в порядку ст. 89 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем за невиконання судового рішення на ОСОБА_2 накладено адміністративний штраф в сумі 170, 00 грн. 14.09.2015 року на адресу сторін направлено вимогу державного виконавця з вказівкою вжиття заходів по знесенню самочинно збудованого гаража, розташованого за адресою: Київська область, м. Яготин, вул. Достоєвського, 38 та зазначено строк виконання до 20.09.2015 року, про що повідомлено сторони ВП. 22.09.2015 року, повторно, державним виконавцем здійснено вихід за місцем виконання судового рішення: м. Яготин, вул. Достоєвського, 38 та перевірено чи знесено гараж боржником ОСОБА_2, однак повторно засвідчено факт невиконання рішення. А також складено акт державного виконавця про відсутність стягувача ОСОБА_1, яка була попереджена належним чином. В порядку ст.89 ЗУ «Про виконавче провадження» за повторне невиконання судового рішення на боржника ОСОБА_2 накладено в подвійному розмірі адміністративний штраф в сумі 340,00 грн. (постанова про накладання штрафу від

22.09.2015 року). Одночасно державним виконавцем направлено подання до правоохоронних органів про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за наявності ознак злочину, а саме умисного невиконання судового рішення № 382/1491/14-ц від 19.08.2015р. Яготинського районного суду. На даний час у Яготинському відділенні поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 000035 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України. Після чого виконавче провадження закінчено, а виконавчий документ 09.10.2015 року повернуто. Цей порядок виконання передбачений для рішень суду, за якими боржник особисто має вчинити певні дії. Постанова про закінчення виконавчого провадження направлена заявниці простою поштовою кореспонденцією, проте реєстрами підтвердити дату відправлення відділ ДВС не може. Зацікавлена особа ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечувала з тих мотивів, що рішення суду вона не виконує, оскільки вважає його незаконним. Крім цього, за невиконання рішення вона сплатила штрафи, та вважає, що постанова грунтується на вимогах закону.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав. В силу ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Згідно п.11 ч.1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, предбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону. Частиною третьою статті 75 Закону передбачено винесення постанови про закінчення виконавчого провадження і повернення виконавчого документу до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав, лише у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо. Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов"язковими до виконання на всій території України. У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов"язаний вживати заходів примусового виконання рішень, передбачених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом. Відповідно до вимог частини першої статті 75 ЗУ "Про виконавче провадження" після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов"язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. Частиною другою статті 75 Закону визначено, що у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п"яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до кримінальної вілдповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього закону. В судовому засіданні встановлено, що 27.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася до відділу державної виконавчої служби із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа за № 382/1491/14-ц від 9 вересня 2014 року про зобов"язання ОСОБА_2 знести самочинно збудований гараж. 03.09.2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 48602290 про примусове виконання рішення Яготинського районного суду Київської області про зобов"язання ОСОБА_2 знести самочинно збудований гараж, що розташований за адресою: м. Яготин Київської області, вул. Достоєвського-38. (а.с. 2 виконавчого провадження). Копія постанови направлена боржнику ОСОБА_2 та стягувачу ОСОБА_1 З акту державного виконавця Цимбал Н.В. від 10.09.2015 року (а.с. 4) видно, що за виходом за адресою: м. Яготин, вул. Достоєвського-38 виявлено, що ОСОБА_2 без поважних причин не виконала рішення в строк, встановлений державним виконавцем. 11.09.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 170 гривень за невиконання судового рішення в частині зобов"язання по знесенню самочинно збудованого гаража в добровільному порядку та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 680 гривень (а.с.5-6) та вказані постанови направлені на адресу ОСОБА_2 Вимогою державного виконавця від 14.09.2015 року (а.с.7) ОСОБА_2 зобов"язано вжити заходів по знесенню самочинно збудованого гаража, розташованого за адресою: м. Яготин вул. Достоєвського 38, до 20.09.2015 року. За невиконання вимог державного виконавця Лакей Н.А. попереджена про кримінальну відповідальність. Актом державного виконавця Цимбал Н.В. від 22.09.2015 року було встановлено, що рішення суду в строк, встановлений державним виконавцем, ОСОБА_2 не виконала (а.с.11). Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 22.09.2015 року згідно ст.ст. 11,89 ЗУ "Про виконавче провадження" винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 штрафу у розмірі 340 гривень за невиконання судового рішення без поважних причин, у строк, встановлений державним виконавцем (а.с.13). 22.09.2015 року державний виконавець, керуючись ст. ст. 75,90 ЗУ "Про виконавче провадження" направив до Яготинського РВГУ подання ( повідомлення ) про вирішення питання про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 КК України (а.с.14). Постановою державного виконавця Цимбал Н.В. від 09.10.2015 року (а.с.16-17), виконавче провадження № 48602290 з примусового виконання виконавчого листа № 382/1491/14ц, виданого 19.08.2015 року Яготинським районним судом Київської області про зобов"язання ОСОБА_2 знести самочинно збудований гараж закінчено на підставі п.11 ч.1 ст. 49, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження». Всупереч вимогам частини другої статті 75 Закону державний виконавець не організував виконання судового рішення і закінчив виконавче провадження з примусового виконання рішення, за яким боржник зобов"язаний особисто вчинити певні дії, але рішення не виконано і виконання його може бути проведено без участі боржника. Права та обов"язки державного виконавця під час проведення виконавчих дій передбачені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Так, відповідно до статті 11 названого закону, державний виконавець зобов"язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, в тому числі: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; звертатися до суду, який видав виконавчий документ із заявою про роз"яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання...; у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб"єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансу або внеску стягувача. Відповідно до пункту 8.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом № 512/5 від 02.04.2012 Міністерства юстиції України при виконанні рішення, за яким боржник зобов"язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у разі якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій та накладені на нього штрафи у передбачених законом випадках, державний виконавець примусового стягує виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій та накладені на боржника штрафи одночасно із виконанням такого рішення. Після завершення виконавчого провадження з виконання рішення, за яким боржник зобов"язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, якщо виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій, штрафи не стягнуто, державний виконавець відкриває виконавчі провадження за відповідними постановами та вживає заходів примусового виконання рішень, передбачених законом, шляхом звернення на кошти та інше належне боржнику майно. Однак, всупереч положенням вказаних нормативно-правових актів державним виконавцем було незаконно закінчено виконавче провадження з виконання судового рішення, не було проведено необхідних та передбачених Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень дій щодо повного виконання рішення суду, яким зобов"язано ОСОБА_2 знести самочинно збудований гараж, що розташований за адресою: м. Яготин Київської області, вул. Достоєвського-38, що призвело до порушення прав ОСОБА_1 як стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання судового рішення.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_1 зверталася із заявою про виконання рішення за власний кошт, що підтверджено копією заяви з відміткою про отримання такої заяви працівником ДВС та показами свідка ОСОБА_4, з котрих вбачається, що він дійсно отримав таку заяву від ОСОБА_1

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення до суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Таким чином, скарга заявниці є обгрунтованою та підлягає до задоволення.

Суд вважає, що доводи заявниці щодо не пропущення строків на оскарження постанови в судовому засіданні нічим не спростовані. Представник ВДВС зазначив, що надіслав вказану постанову заявниці простою поштовою кореспонденцією. Проте, належного доказу, в тому числі реєстру чи іншого документу в підтвердження дати відправлення постанови надати не може. При цьому, з журналу вихідної кореспонденції вбачається, що супровідний лист до постанови про закінчення виконавчого провадження датований 9 жовтня 2015 року за № 700049, а заявниця звернулася до суду 21 жовтня 2015 року.

За таких обставин суд вважає, що строк на звернення до суду із скаргою заявницею не пропущений.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, ст.ст. 5, 11, 17,18, 49,51, 75 Закону України Про виконавче провадження, суд

У Х В А Л И В: Скаргу ОСОБА_1, зацікавлені особи: відділ державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції Київської області, м. Яготин, вул. Незалежності-148, ОСОБА_2 про визнання неправомірною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов"язання відновити виконавче провадження, задовольнити.

Визнати постанову ВП № 48602290 від 9 жовтня 2015 року про закриття виконавчого провадження неправомірною та скасувати її.

Зобов"язати відділ державної виконавчої служби Яготинського районного управління юстиції Київської області відновити виконавче провадження за виконавчим листом № 382/1491/14-ц від 19 серпня 2015 року, згідно якого зобов"язано ОСОБА_2 знести самочинно збудований гараж, що розташований за адресою: м. Яготин Київської області, вул. Достоєвського, 38.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Литвин Л.І.