Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/9092/15 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/693/16 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Бондаря С.М.

ОСОБА_2

При секретарі: Книш С.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про стягнення аліментів на період навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач є його батьком. На теперішній час він є студентом 5 курсу Університету митної справи та фінансів, денної форми навчання, період навчання до лютого 2017 року.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітної плати та інших доходів з дня подачі позову і до серпня 2016 року.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів про те, що відповідач може надавати йому допомогу на час навчання.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком позивача. На теперішній час позивач є студентом 5 курсу Університету митної справи та фінансів, денної форми навчання, період навчання до лютого 2017 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з вимог ст. 199 СК України і дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав доказів про те, що відповідач може надавати відповідачу допомогу на час навчання. Не надано таких доказів і до апеляційної скарги, а посилання на те, що відповідач отримує пенсію та страхові виплати нічим не підтверджено та з цього приводу позивачем не заявлено жодних клопотань, відповідно до яких суд мав би право надати допомогу про витребування доказів.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 вересня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: