АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року по матеріалам позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Енергопостачальна компанія «Київенерго», ОСОБА_2 про визнання спеціального житлового ордеру недійсним, визнання особи такою, що втратила право на вселення та користування житловою площею, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року позивач звернулась із зазначеним позовом. (а.с.1-5)

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2015 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.(а.с.35-36)

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ Енергопостачальна компанія «Київенерго», ОСОБА_2 про визнання спеціального житлового ордеру недійсним, визнання особи такою, що втратила право на вселення та користування житловою площею визнано неподаною та повернуто. (а.с.45-46)

В апеляційній скарзі на ухвалу судді Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року позивач посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. На обґрунтування скарги зазначила, що до позовної заяви було додано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 243,60 грн., що відповідало вимогам п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» в редакції чинній на момент подання позову, крім того судом не використано приписи Постанови Пленуму Верховного Суду України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала скаргу і просила її задовольнити.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як видно із ухвали судді Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2015 року, залишаючи подану заяву без руху, суддя виходив із її невідповідності вимогам ст. 119 ЦПК України із обґрунтуванням такого висновку, посиланням на відсутність квитанції про сплату судового збору, додатків до позовної заяви та копій позовних заяв з додатками для відповідачів, оскільки зазначені документи повертались позивачу, крім того не викладено обставин в обґрунтування пред'явлених позовних вимог, не зазначені докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також звернуто увагу позивача на необхідність сплатити судовий збір за кожну вимогу окрему. При цьому, ухвала не містить висновку щодо розміру судового збору, який має бути сплачено. (а.с.35-36)

Визнаючи неподаною та повернувши позовну заяву, районний суд послався на не виконання в повному обсязі вимог ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 04 листопада 2016 року, із обґрунтуванням такого висновку, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, однак судовий збір сплачено лише за одну позовну вимогу, крім того позивачем не викладено обставини та не зазначено докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до статей 11, 27, 31 ЦПК України, позивач сам визначає зміст позовних вимог, викладає обставини, якими їх обґрунтовує, та зазначає докази на підтвердження обставин.

Суддя при вирішення питання про відкриття провадження у справі за поданою позовною заявою не має права давати оцінку доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги.

Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК України, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху.

У випадку безпідставності заявлених вимог, суд може ухвалити судове рішення про відмову у їх задоволенні, а не ухвалу про визнання неподаною і повернення позовної заяви.

Відповідні роз'яснення містяться і в п.п. 2, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

За таких обставин, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням заяви і доданих матеріалів до суду першої інстанції.

Ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі і з огляду на вимоги ч. 1 ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, п. 3 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2015 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.Ф.Мазурик

Л.Д.Махлай

Справа № 22-ц/796/3712/2016

Унікальний номер 754/8184/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Журавська О.В.

Доповідач Левенець Б.Б.