Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 337/5251/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Гнатик Г.Є.
Номер провадження 22-ц/778/528/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

ОСОБА_2

При секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність іпотечного майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність іпотечного майна.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що 28.09.2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 14/06/07-НВк, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 52650 доларів США на строк з 28.09.2007 року по 27.09.2032 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором кредиту № 14/06/07-НВк від 28.09.2007 року іпотекадавець ОСОБА_3 за договором іпотеки № 14/06/і01/07-НВк від 28.09.2007 року передав в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 71,77 кв.м., жилою площею 48,7 кв.м.

Відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, не сплачує кредит та проценти за користування кредитними коштами, тому станом на 20.07.2015 року виникла заборгованість у сумі 864778 грн. 31 коп., з яких: 522208 грн. 31 коп. тіло кредиту, 271055 грн. 67 коп. - відсотки, 64809 грн. 86 коп. - пеня, 1022 грн. 99 коп. - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу кредиту, 5681 грн. 48 коп. - сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках.

27.09.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, а тому вважає, що має право вимоги за вказаним кредитним договором.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки - житлову квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 71,77 кв.м., жилою площею 48,7 кв.м., шляхом визнання права власності на предмет іпотеки за ПАТ «Дельта банк».

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду, ПАТ КБ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк».

Сторони у судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Апелянт ПАТ «Дельта банк» та його представник ОСОБА_4 судові повістки отримали 27.01.2016 року та 28.01.2016 року відповідно. Відповідач ОСОБА_3 судову повістку не отримав, рекомендоване повідомлення про вручення повернулося до суду без вручення, з відміткою пошти «за закінченням строку зберігання».

Від представника ПАТ «Дельта банк» надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Передбачене законом право на участь у судовому засіданні сторони не використали. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.09.2007 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 14/06/07-НВк, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 52650 доларів СШЛ на строк з 28.09.2007 року по 27.09,2032 року (а.с.7-15).

29.09.2008 року ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 уклали договір про внесення змін № 1 до кредитного договору № 14/06/07-НВк від 28.09.2007 року, згідно якого змінена процентна ставка за кредитом на купівлю нерухомості, яка становить 14,5% річних в іноземній валюті (а.с. 19).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 28.09.2007 року іпотекадавець ОСОБА_3, за договором іпотеки № 14/06/і01/07-НВк від 28.09.2007 року передав в іпотеку квартиру, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Будьоного, 16, кВ, 212, загальною площею 71,77 кв.м., жилою площею 48,7 кв.м. (а.с. 20-25).

25.07.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 укладено додатковий договір до іпотечного договору №14/06/і01/07-НВк від 28.09.2007 року у зв'язку з державною реєстрацією за іпотекодавцем права власності на квартиру загальною площею 71.77 кв.м. жилою площею 48,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26-27).

07.10.2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 укладено договір про внесення змін № 1 до іпотечного договору № 14/06/і01/07-НВк від 28.09.2007 року згідно якого змінена процентна ставка за користування кредитними коштами, наданими на купівлю нерухомості, яка становить 14,5 процентів річних в іноземній валюті (а.с. 28-29).

27.09.2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с. 40-45).

Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами AT «Дельта банк» набув права вимоги по кредитному договору № 14/06/07-НВк від 28.09.2007 року та по іпотечному договору № 14/06/і01/07-НВк від 28.09.2007 року (а.с. 46).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Судова колегія вважає, що висновок суду є вірним. Розглядаючи спір, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 212-214 ЦПК України, повно, всебічно та обєктивно зясував обставини справи на які посилалися сторони, дав належну правову оцінку правовідносинам, які склалися між учасниками процесу, та закон, що їх регулює.

Спеціальним законом, яким визначено підстави та порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки є Закон України "Про іпотеку".

Згідно ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. При цьому частиною 2 статті 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

На підставі ч.3 ст.33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 11 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

- спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

- пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх позовних вимог.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, позивач не зазначив період за який виникла заборгованість як по тілу кредиту так і по нарахованим відсоткам, не надав детальний (щомісячний) розрахунок заборгованості, в якому мають бути відображені суми, які вносилися позичальником на погашення кредиту (як у відповідності з графіком так і з відхиленням від нього), за який період нараховані відсотки та пеня.

За відсутності зазначеного, ціна позову та сума заборгованості не підтверджена належними та допустимими доказами.

Крім того, позивач не визначився з ціною предмета іпотеки.

Відповідно пункту 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" розяснено, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки, вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України).

При подачі позову позивач не посилався на те, що порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору завдає збитків іпотекодержателю і змінює обсяг його прав. В позові не зазначено, що саме є збитками за кредитним договором, яку суму становлять збитки, з чого складаються, з яких підстав вбачає ці збитки наявними на час розгляду справи, в якій частині та як саме змінюється обсяг його прав, чим підтверджуються такі обставини.

Правильний висновок суду першої інстанції і відносно того, що позивач не надав доказів отримання відповідачем ОСОБА_3 листа-вимоги від 27.08.2015 року, який направлений ПАТ «Дельта Банк» на його імя, щодо усунення порушення прав Банку шляхом погашення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, а звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки до спливу тридцяти денного строку встановленого у вказаній вимозі.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема, заборгованості за кредитним договором, співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, судова колегія вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову є правильним та обґрунтованим, оскільки в силу ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б спростовували висновок суду першої інстанції.

Інші підстави для перегляду рішення суду першої інстанції, передбачені ч.3 ст. 303 ЦПК України відсутні.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: