Справа № 361/117/15-ц Головуючий у І інстанції Шинкар А. О.
Провадження № 22-ц/780/856/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 18.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Сушко Л.П.,

за участю секретаря: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайнного суду Київської області від 27 травня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року позивач ПАТ «Комерційний банк Надра» звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір№ 226/П/22/2008/840, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на придбання квартири у сумі 86940 доларів США з кінцевим терміном повернення до 18 червня 2018 року, зі сплатою 13,69% річних за користування кредитом та зобов'язалася повертати кредит і сплачувати відсотки шляхом внесення на поточний рахунок суми мінімально необхідного платежу у розмірі 1335,86 доларів США щомісячно до 10-го числа поточного місяця. Внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобовязань утворилася заборгованість на загальну суму 131789,98 доларів США.

Просив стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та відсотках в сумі 116 649,67 доларів США, пеню та штраф в сумі 196 084,67 грн, а також судові витрати.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №226/П/22/2008/840 від 18.06.2008 року в сумі 116 649 доларів США (сто шістнадцять тисяч шістсот сорок девять) доларів США 67 центів, яка складається із заборгованості за кредитом 76 510,56 доларів США, заборгованості за відсотками 40 139,11 доларів США та заборгованість у сумі 196 084 (сто девяносто шість тисяч вісімдесят чотири) гривні 67 копійок, яка складається з пені 83 487,23 гривень, штрафу 112 597,44 гривень, а також 3654 гривні за сплачений судовий збір.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити. Зазначає, що не отримувала кредитні кошти та розрахунок суми заборгованості здійснений банком є неправильним.

Вважає, що судом першої інстанції не було встановлено, чи була списана заборгованість відповідача за кредитним договором № 226/П/22/2008/840, за рахунок страхового резерву отриманого від Національного банку України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 18 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», яке в подальшому змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 226/П/22/2008/840, за умовами якого відповідач на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності отримала грошові кошти на придбання квартири сумі 86940 доларів США з кінцевим терміном повернення до 18 червня 2018 року, зі сплатою 13,69% річних за користування кредитом та зобов'язалася повертати кредит і сплачувати відсотки шляхом внесення на поточний рахунок суми мінімально необхідного платежу у розмірі 1335,86 доларів США щомісячно до 10-го числа поточного місяця (п.п. 1.1 1.4, 3.3).

Згідно п. 4.2.4 кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, оплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс чергові мінімально необхідні платежі у термін, визначений п. 3.3.3 цього договору, а також у випадку не виконання умов, передбачених у пп. 4.3.6 цього договору.

Пунктом 5.2 вказаного договору передбачено, що у випадку прострочення виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Пунктом 5.3 цього договору встановлено, що у разі порушення позичальником вимог п. 4.3 за виключенням п.п. 4.3.3, 4.3.4 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього договору, за кожен випадок.

Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши ОСОБА_2 кредит в сумі 86940 доларів США 00 центів, що підтверджується заявою на видачу готівки № 642 від 18 червня 2008 року (а.с. 9).

Водночас, відповідач свої обов'язки щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором виконував неналежним чином у зв'язку із чим у останнього утворилась заборгованість за кредитом та процентами.

Вирішуючи вказаний спір та частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. 1054 ЦК України і позивач свої зобовязання за вказаним правочином виконав у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти у терміни, зазначені кредитним договором, а відповідач, у порушення вимог ст.ст. 526, 530, 1054 ЦК України належним чином у строки визначені договором зобовязання не виконав.

За змістом ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

У ч.1 ст. 549 ЦК України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, з розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 226/П/22/2008/840, станом на 20.10.2014 року заборгованість становить 131789,98 доларів США, що еквівалентно 1 706 833,91 грн по курсу НБУ станом на 27.03.2014 року 1295,1166 грн за 100 доларів США, з яких, заборгованість по кредиту 76 510,56 доларів США, що еквівалентно 990 900,96 грн, заборгованість по відсотках 40 510,56 доларів США, що еквівалентно 519 848,28 грн, пеня- 6 446,31 доларів США, що еквівалентно 83 487,23 грн, штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу 8694 доларів США, що еквівалентно 112 597,44 грн.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ Надра, оскільки при судовому розгляді достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань по сплаті коштів отриманих у кредит, коштів за користування кредитом, а також нарахованих коштів, як відповідальність за порушення зобовязань.

Доводи апелянта про те, що розрахунок заборгованості є неправильним не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи. ОСОБА_3 не надала розрахунків боргу на підтвердження своїх заперечень.

Висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази та ухвалив обґрунтоване рішення з вірним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Броварського міськрайнного суду Київської області від 27 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: