Справа № 202/1129/16-ц
Провадження № 2-о/0202/69/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 лютого 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Голобородько О.М..

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення юридичного факту, що має значення, -

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2016 року заявник звернувсь до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення юридичного факту, що має значення. В обґрунтування заяви зазначив, що 06 листопада 2015 року в місті Донецьку помер його батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №3730. Оскільки будь-які органи, їх посадові та службові особи на цій території та їх діяльність є незаконними, він позбавлений можливості в установленому порядку здійснити державну реєстрацію смерті ОСОБА_2 та отримати свідоцтво про його смерть. У звязку з наведеним, заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2, яка настала 06 листопада 2015 року в м. Донецьку.

Заявник в судове засідання зявився та просив заяву задовольнити.

Представник Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши заявника, допитавши свідка ОСОБА_3, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, проживає в Індустріальному районі міста Дніпропетровська, що підтверджується довідкою № НОМЕР_1 від 01 вересня 2015 року.

Згідно свідоцтва про народження серії I-АВ №117036 від 04 листопада 1969 року, батьками ОСОБА_1 є батько ОСОБА_2 та матір ОСОБА_4.

З матеріалів справи вбачається, що 06 листопада 2015 року в місті Донецьк помер батько заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявник надав лікарське свідоцтво про смерть № 3730 від 24 листопада 2015 року, яке видане КЗОЗ « Донецьке обласне бюро судово-медичної експертизи» м. Донецька Донецької області.

Враховуючи, що документи, які підтверджують факт смерті ОСОБА_2, видані установою на тимчасово непідконтрольній Україні території, ці документи є недійними і не створюють правових наслідків.

Пункт п'ятий частини другої статті 234 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.8 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 257-1 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

В матеріалах справи міститься лист Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції № 162/05-29 від 18.02.2016 року, згідно з якими заявнику було рекомендовано звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Отже, враховуючи, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є обєктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку, яка настала 06 листопада 2015 року.

Керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, ст. 11, 15,31,61, 234,235,256-258 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Індустріальний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення юридичного факту, що має значення задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, в м. Донецьку, Донецької області, Україна, 06 листопада 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя : Л.П.Слюсар