Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 грудня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 29.08.2011 року між ПАТ «МетаБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 92А, на підставі якого позичальнику було надано кредит в сумі 949 179,20 грн. на строк до 29.08.2018 року, відповідно до умов договору позичальник зобовязувалася своєчасно сплачувати кредит, проценти, нараховані за обслуговування кредиту, але своїх зобовязань не виконала, загальна сума заборгованості позичальника станом на 01.10.2016 року становить 1 137 932 грн.08 коп., а саме: 578 451,16 грн. сума боргу за кредитом, 209729,10 грн. сума боргу за відсотками, 152640,71 грн. пеня за прострочення кредиту за період з 07.10.2015 року по 30.09.2016 року, 106782,05 грн. пеня за прострочення відсотків за період з 07.10.2015 року по 30.09.2016 року, 52204,90 грн. сума штрафу за порушення зобовязання щомісячного погашення боргу за період з 07.10.2015 року по 30.09.2016 року; 35468,11 грн. сума інфляційних нарахувань на суму боргу за вересень 2016 року; 2656,05 грн. сума трьох процентів річних від простроченої суми за період з 2.08.2016 року по 30.09.2016 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 29.08.2011 року укладено договір поруки № 903, згідно якого поручитель взяла на себе зобовязання перед позивачем відповідати за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором у повному обсязі, в разі невиконання зобовязань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають як солідарні боржники. Оскільки позичальником умови кредитного договору не виконані, то позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно вказану вище суму боргу та судові витрати по сплаті судового збору по 8 534 грн.95 коп. з кожної із відповідачів.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі до суду не зявилися, про час розгляду справи були повідомлені належним чином за адресою реєстрації їхнього місця проживання, причини неявки суду невідомі, заяв щодо розгляду справи без участі відповідачів не надходило, а тому на підставі ст..ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи за згодою представника позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову частково з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що між ПАТ «МетаБанк» та відповідачем ОСОБА_1 29.08.2011 року було укладено кредитний договір № 92А, за умовами якого банк надав позичальнику кредит на споживчі цілі придбання транспортних засобів в сумі 949 179,20 грн. на строк по 29.08.2018 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 16,9 % річних за умови дотримання вимог цього договору; відсотків за користування кредитом за ставкою 21,9 % річних у випадках, передбачених п.3.4 цього договору, що слідує з копії кредитного договору.

Згідно п.1.2 договору позичальник здійснює погашення частини кредиту, сплату відсотків за користування кредитом та сплату щомісячної комісії за управління кредитом шляхом внесення на картрахунок № 48 суми відповідно до Додатку № 1 до договору щомісячно в період з 1 по 28 число кожного місяця.

Позичальник зобовязувалася щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитом , погашати частину кредиту та інші платежі на користь банку, передбачені додатком № 1 до цього договору. У разі, якщо сума фактично нарахованих відсотків відрізняється від зазначеної у додатку № 1, позичальник зобовязаний сплатити всю суму фактично нарахованих відсотків за цей період /п.2.2 договору/.

П.п. 6.4, 6.5 договору передбачена відповідальність позичальника у разі порушення зобовязань за кредитним договором.

Так, зокрема, в разі виникнення простроченої заборгованості за відсотками або кредитом /частиною кредиту/ позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожний день прострочення.

Своїм підписом в договорі позичальник засвідчила, що до його підписання була письмово ознайомлена з усіма умовами кредитування; з тарифами, що діяли на момент укладення цього договору; попереджена про те, що у разі порушення нею строків повернення кредиту та сплати щомісячних платежів, вона повинна буде сплатити штрафні санкції, розмір яких у 3 та більше разів може перевищувати встановлену цим договором відсоткову ставку.

Отже, відповідач буза ознайомлена з усіма умовами договору, погодилася з ними при підписанні договору, що засвідчила своїм підписом.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено 27.10.2011 року Додаткову угоду № 1 до кредитного договору, 16.11.2011 року Додаткову угоду № 2 до кредитного договору, 07.03.2012 року Додаткову угоду № 3 до кредитного договору, що стосується умов кредитного договору щодо застави автомобіля марки PORSCHE моделі Panamera 4S, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2011, тип Хетчбек легковий, що стверджується копіями цих Додаткових угод.

05.06.2012 року між сторонами підписано також Додаткову угоду № 4 до кредитного договору, відповідно до якої визначено, що позичальник сплачує банку комісію за зміни умов надання кредиту в розмірі 250 грн.; також строк позовної давності за вимогами, що випливають з кредитного договору, встановлюється за згодою сторін тривалістю десять років для всіх грошових зобовязань.

Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 29.08.2011 року укладено договір поруки № 903, на підставі якого поручитель зобовязується у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, сум неустойки і нанесених збитків та інших платежів за кредитним договором, що слідує з копії договору поруки.

В суді було встановлено, що позичальник порушила умови кредитного договору щодо своєчасного повернення основного кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, передбачених умовами кредитного договору.

Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, який було проведено позивачем станом на 01.10.2016 року, випискою по рахунку позичальника.

Так, за позичальником рахується заборгованість: 578 451,16 грн. сума боргу за кредитом, 209729,10 грн. сума боргу за відсотками, 152640,71 грн. пеня за прострочення кредиту за період з 07.10.2015 року по 30.09.2016 року, 106782,05 грн. пеня за прострочення відсотків за період з 07.10.2015 року по 30.09.2016 року, 52204,90 грн. сума штрафу за порушення зобовязання щомісячного погашення боргу за період з 07.10.2015 року по 30.09.2016 року.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників /солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі.

Виконання солідарного обовязку у повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором.

За ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу /регрес/ до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з п.3.1 кредитного договору банк має право прийняти рішення про дострокове погашення позичальником кредиту /частини кредиту/ та достроково стягнути суму виданого кредиту /частини кредиту/, відсотків та інших платежів за цим договором, у випадках порушення позичальником умов цього договору, в т.ч. затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць.

Оскільки своїх зобовязань за кредитним договором з грудня 2014 року позичальник не виконувала, то банком було прийнято рішення про дострокове стягнення загальної суми заборгованості за кредитним договором, встановивши строк для дострокового погашення заборгованості до 20.08.2016 року включно, про що позичальнику та поручителю були направлені відповідні повідомлення за № 58/3441 та № 58/3443 від 20.07.2016 року, що вбачається з копій цих повідомлень та копій квитанцій про направлення повідомлень на адресу відповідачів.

А тому з врахуванням приписів наведених вище правових норм та умов кредитного договору і договору поруки, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитним договором, оскільки позичальником порушено умови договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

З розрахунку заборгованості, на який вказано вище, вбачається, що банком нараховано штраф в сумі 52204,90 грн. за порушення зобовязання щомісячного погашення боргу за період з 07.10.2015 року по 30.09.2016 року, за цей же період нараховано пеню за прострочення сплати кредиту та відсотків.

За положеннями ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто, штраф і пеня є різновидами неустойки, яка нараховується у разі порушення боржником зобовязання і є видом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобовязання.

За ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

В даному випадку штраф і пеня нараховуються за одне і те ж саме порушення прострочення виконання грошового зобовязання.

А тому вимоги позивача про стягнення штрафу суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення.

Позивачем також проведено розрахунок інфляційних нарахувань на суму боргу 788180,26 грн. /сума кредиту та відсотків/ за вересень 2016 року виходячи з індексу інфляції за даними Держкомстату України -104,5 %, що становить 35468 грн.11 коп.; нараховано 3 % річних від вказаної суми 788180,26 грн. за період з 21.08.2016 року по 30.09.2016 року за 41 день в сумі 2 656 грн.05 коп. /788180,26 грн. х 3% -365 дн. х 41 день/.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Отже, на користь позивача з відповідачів належить стягнути солідарно заборгованість за кредитним договором, яка складається: 578 451,16 грн. сума боргу за кредитом, 209729,10 грн. сума боргу за відсотками, 152640,71 грн. пеня за прострочення кредиту за період з 07.10.2015 року по 30.09.2016 року, 106782,05 грн. пеня за прострочення відсотків за період з 07.10.2015 року по 30.09.2016 року, 35468,11 грн. сума інфляційних нарахувань, 2656,05 грн. -3% річних від простроченої суми, всього 1 085 727 грн.18 коп.

На підставі ст.ст. 79,88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів на користь позивача і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 16 285 грн.91 коп. /1,5 % від задоволеної частини позовних вимог/ - по 8 142 грн.96 коп. з кожної з відповідачів.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 543, 544, 549, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050,1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» заборгованість за кредитним договором № 92А від 29 серпня 2011 року в розмірі 1 085 727 грн.18 коп., а саме: 578 451,16 грн.-сума боргу за кредитом, 209 729,10 грн. сума боргу за відсотками, 152 640,71 грн. пеня за прострочення кредиту, 106 782,05 грн. пеня за прострочення відсотків, 35 468,11 грн. сума інфляційних нарахувань, 2656,05 грн. -3 % річних від простроченої суми.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» судовий збір в сумі 16 285 грн.91 коп. по 8 142 грн.96 коп. з кожної.

В решті позову відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_3