АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1270/16 Головуючий 1 інст. Малихін О.Р.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пономаренко Ю.А., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі - Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 26 лютого 2014 року між ПАТ «ОТП-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, відповідно до умов якого Банк надав останній кредит у сумі 29985 грн., строком до 26 лютого 2017 року.

22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідності до положень ст. ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н.

Згідно вказаного договору ПАТ «ОТП-Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором .

Зобов'язання за вказаним договором ОСОБА_2 належним чином не виконує, станом на 19 серпня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 36014,89 грн., яка складається з наступного:

-за тілом кредиту 28314,51 грн.;

-за користування кредитом 1, 85 грн.;

-проценти та комісія 7698,53 грн.;

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2015 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № від 26.02.2014 року у сумі 36 014,89 грив. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про його скасування та ухвалення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

За положеннями ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглядом справи встановлено, що 26 квітня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №, за яким остання отримала кредит у сумі 29 985,00 грив. строком до 2017 року зі сплатою 0,01% річних за користування.

Банк передав, а ОСОБА_1 вказані кошти отримала та зобов'язалась забезпечити повернення (погашення) наданого кредиту і процентів за обслуговування шляхом здійснення щомісячних періодичних платежів у суми й у строки, передбачені договором.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.

22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладений договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, куди увійшов і кредитний договір з ОСОБА_1, а тому всі права щодо виконання умов вказаного за вказаним договором перейшли до ТОВ «ОТП Факторінг Україна».

Згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Зобов'язання за вказаним договором ОСОБА_2 належним чином не виконує, станом на 19 серпня 2015 року відповідно довідки позивача, утворилася заборгованість у розмірі 36014,89 грн., яка складається з наступного:

-за тілом кредиту 28314,51 грн.;

-за користування кредитом 1, 85 грн.;

-проценти та комісія 7698,53 грн.;

Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення забов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що просрочив, якщо він не приступив до виконання забов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч.1 ст. 612 ЦК України.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що зобов'язання за кредитним договором не виконані, що є підставою для стягнення суми боргу.

В ході розгляду справи в апеляційному порядку ОСОБА_1 погодилася з рішенням суду першої інстанції, як і з розрахунками заборгованості, яка утворилася у неї станом на 19 серпня 2015 року перед позивачем. Остання не заперечує проти виконання взятих на себе зобов'язань за умовами кредитного договору № від 26 лютого 2014 року.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, ухвалив законне рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни рішення суду судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -