16.02.2016 Справа № 363/4351/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат на ремонт автомобіля,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київський страховий дім» та ОСОБА_2, посилаючись на те, що транспортним засобом, під керуванням відповідача ОСОБА_2, унаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобілю завдано шкоди, а тому на її відшкодування відповідно до звіту №371 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 02 липня 2014 року, просив стягнути із страхової компанії суму страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності 49 490 грн. та 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та для повного відшкодування завданої шкоди з винуватця ДТП ОСОБА_2 стягнути 209 681 грн. 60 коп., витрати за проведене експертне дослідження в розмірі 600 грн. та судовий збір.

Оскільки ПАТ «Київський страховий дім» добровільно задовольнило вимоги позивача, за його клопотанням, ухвалою суду від 29 січня 2015 року провадження у частині вимог висунутих до ПАТ «Київський страховий дім» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої ДТП закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та ПАТ «Київський страховий дім» виведено зі складу учасників судового розгляду.

29 січня 2015 року, позивач, уточнивши позов просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 витрати на ремонт автомобіля в розмірі 209 681 грн. 60 коп., витрати за проведене експертне дослідження в розмірі 600 грн. та судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив. Вважав, що розмір завданої матеріальної шкоди транспортному засобу позивача у звіті №371 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власником транспортного засобу від 02 липня 2014 року є завищеним, не всі визначені під час огляду деталі є пошкодженими та не потребують заміни. Крім того вважав, що висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №1055/15-54 від 19 листопада 2015 року є необєктивним, оскільки зроблений на підставі матеріалів справи, коли пошкоджений автомобіль безпосередньо експертом не оглядався.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 08 червня 2014 року з вини відповідача ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль «Фольксваген Тігуан» д.н.з. НОМЕР_1, яким керував позивач.

Відповідач ОСОБА_2 на той час правомірно керував автомобілем НОМЕР_2 і таким чином володів ним на той час.

Про ці обставини йдеться в постанові Вишгородського районного суду Київської області від 04 серпня 2014 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Дана постанова суду набрала законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що 27 січня 2014 року між ОСОБА_3 (власником автомобіля НОМЕР_2) та ПАТ «Київський страховий дім» укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що видано Поліс №АС/8596385. Ліміт відповідальності за шкоду завдану майну за цим полісом складає 50 000 грн., франшиза становить 510 грн.

Після настання страхового випадку з метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до ПАТ «Київський страховий дім» з дотриманням строків визначених ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) та у відповідності до положень ст. 35 Закону надав наявні документи необхідні для визначення розміру завданого збитку та суми страхового відшкодування.

Згідно звіту ТОВ «Сальватор» №390 від 16 червня 2014 року, замовником якого є ПАТ «Київський страховий дім», вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Фольксваген Тігуан» д.н.з. НОМЕР_1 складає 229 959 грн. 45 коп.

Не погоджуючись із вказаним звітом позивач звернувся до ТОВ «Сальватор» для проведення незалежної оцінки розміру шкоди, заподіяної його автомобілю.

Згідно звіту ТОВ «Сальватор» №371 від 02 липня 2014 року, замовником якого є позивач вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Фольксваген Тігуан» д.н.з. НОМЕР_1 складає 259 171 грн. 60 коп.

Для визначення дійсного розміру матеріального збитку завданого автомобілю позивача по справі згідно ухвали суду від 08 червня 2015 року проведено судову автотоварознавчу експертизу.

Відповідно до висновків судової автотоварознавчої експертизи №1055/15-54 від 19 листопада 2015 року розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Фольксваген Тігуан» д.н.з. НОМЕР_1 складає 257 330 грн. 60 коп.

Згідно вимог ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно вимог п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну потерпілої особи.

В ході судового розгляду вказана подія визнана страховим випадком й ПАТ «Київський страховий дім» позивачу виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 49 500 грн.

Доводи відповідача, що розмір матеріального збитку визначений звітом №371 від 02 липня 2014 року є значно завищеним на увагу не заслуговують. Стороною відповідача не представлено жодних доказів, які б спростовували висновки експерта щодо переліку пошкоджених деталей і необхідності їх заміни. Відомості акту технічного стану автомобіля про перелік виявлених пошкоджених деталей співпадають з даними, які містяться на фотознімках пошкодженого транспортного засобу і сумнівів у суду не викликають.

При цьому зі змісту експертного дослідження встановлено, що експертом 02 липня 2014 року безпосередньо оглянуто транспортний засіб, про що складено відповідний акт, визначено характер пошкоджень та обсяг і вид робіт, які необхідно провести для відновлення пошкодженого автомобіля.

Вказані докази є обґрунтованими, які стороною відповідача на основі належних, допустимих та достатніх доказів в суді не спростовано, а лише тільки піддано їх сумніву без приведення слушних доводів.

Твердження сторони відповідача щодо недоцільності заміни деталей та те, що ряд деталей не є пошкодженими, суд вважає непереконливими та бездоказовими.

Посилання на те, що висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №1055/15-54 від 19 листопада 2015 року є необєктивним, оскільки проведений на підставі матеріалів справи суд до уваги не приймає, оскільки як пояснив в суді позивач пошкоджений автомобіль на час призначення судом експертизи частково відремонтовано, тому експертизу проведено на основі наявних в справі матеріалів, що Законом не заборонено.

Доводи сторони відповідача про те, що ціни на запасні частини пошкодженого автомобіля завищені, спростовуються змістом висновку експерта та ремонтною калькуляцією до нього, з яких вбачається, що розмір матеріального збитку експертом визначено станом на момент настання дорожньо-транспортної пригоди (08 червня 2014 року) із застосуванням актуальних на той час цін.

При вирішенні справи суд вважає необхідним взяти за основу висновок судової автотоварознавчої експертизи №1055/15-54 від 19 листопада 2015 року, який є найбільш обєктивним та вмотивованим.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Фактичний розмір реальної шкоди заподіяної позивачеві в силу вимог ст.ст. 22 і 1166 ЦК України в цій справі становить 257 330 грн. 60 коп.

Отже, на підставі викладеного, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути решту суми відшкодування, що не охоплюється страховим відшкодуванням (257 330 грн. 60 коп. 49 500 грн. = 207 830 грн. 60 коп.).

Крім того з відповідача слід стягнути витрати за проведене експертне дослідження в розмірі 600 грн., як такі які особа мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) відповідно до вимог ст. 22 ЦК України.

Беручи до уваги викладене, судом виявлено порушене право позивача, яке підлягає захисту, а позов про це частковому задоволенню.

Крім того суду представлено документальне підтвердження понесених позивачем судових витрат, які слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 207 830 грн. 60 коп., витрати за проведене експертне дослідження в розмірі 600 грн. та судовий збір в розмірі 2 647 грн. 72 коп., а всього 211 078 грн. (двісті одинадцять тисяч сімдесят вісім гривень) 32 (тридцять дві) коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя