Єд. унік. № 243/8066/16-ц
№ 2/243/4020/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 жовтня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Мінаєв І.М.,

при секретарі судового засідання Кабановій О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 2 Слов'янського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області у вересні 2016 року звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, посилаючись на те, що з відповідачем ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2015 року, від шлюбу у них є неповнолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. У період перебування у шлюбі за спільні кошти ними з відповідачем був придбаний автомобіль ВАЗ-2107, 1995 року випуску, зареєстрований 06.11.2015 року у ВРЕР м. Слов'янська на ім'я відповідача. В добровільному порядку вирішити питання щодо поділу вказаного автомобіля відповідач відмовився. Оскільки спільне користування транспортним засобом неможливе та недоцільне, вважає, що суд може здійснити поділ сумісного майна, залишивши за відповідачем автомобіль у власності, а з нього стягнути на користь позивачки ? частку його вартості.

Вартість автомобіля визначена висновком авто товарознавчого дослідження № 231 від 28.09.2016 року та складає 38740,00 грн.

Просить визнати транспортний засіб ВАЗ-2107, 1985 року випуску, зареєстрований 06.11.2015 року за ОСОБА_2 спільною сумісною власністю подружжя, здійснити його поділ, залишивши у власності відповідача транспортний засіб та стягнувши з нього на її користь в рахунок ? частки вартості автомобіля 19370 грн., а також судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, прохала їх задовольнити, навівши оводи, тотожні викладеним у позовній заяві. Додатково вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2015 року по теперішній час, спільне господарство та проживання припинили у вересні 2016 року. Автомобіль був ними придбаний за спільні кошти, у тому числі за кошти, отримані при народженні дитини. Водійського посвідчення та навиків керування автомобілем вона не має. Згодна о оцінкою автомобіля 34797,00 грн.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, не заперечували проти їх часткового задоволення у розмірі стягнення компенсації 17398,50 грн.. Відповідач ОСОБА_2 пояснив, що визнає позовні вимоги у розмірі стягнення з нього ? частки вартості автомобіля 17398,50 грн. (34797:2). Зазначив, що дійсно з позивачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2015 року по теперішній час, спільне проживання та ведення господарства припинили у вересні 2016 року. Спірний автомобіль був ними придбаний восени 2015 року на гроші його батьків.

Заслухавши пояснення сторін, їх представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Суд відповідно до вимог ст.ст. 10,11,60 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

07.03.2015 року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у виконкомі Черкаської селищної ради Слов'янського району Донецької області, про що зроблений актовий запис № 8 (а. с. 6).

З 07.03.2015 року по вересень 2016 року позивачка та відповідач проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем, після чого вони припинили спільне проживання, сімейні стосунки між ними припинено, спільне господарство не ведуть з вересня 2016 року, що не заперечували сторони в судовому засіданні та цей факт не підлягає доказуванню.

Під час перебування в зареєстрованому шлюбі та ведення спільного господарства сторони за спільні кошти придбали автомобіль ВАЗ-2107, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 06.11.2015 року територіальним сервісним центром 1443 регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області ( а. с.8)

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині, чоловікові на праві спільної сумісної власності та вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

В період перебування в зареєстрованому шлюбі позивачка та відповідач придбали за спільні кошти майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя та яке підлягає поділу в судовому порядку: автомобіль ВАЗ-2107, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

З огляду на засади змагальності та диспозитивність цивільного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в своїх вимогах або запереченнях. З боку відповідача та його представника належними та допустимими доказами не доведено факт придбання спірного автомобіля не за спільні кошти позивачки та відповідача, тому його доводи до уваги судом не приймаються.

Вартість майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визначена на підставі висновку автотоварознавчого дослідження № 231 від 28.09.2016 року, яка складає 38740,00 грн., вартість товарознавчого дослідження 150 грн. ( а. с.9-11), а також висновку № 251 від 20.10.2016 року, згідно якого вартість автомобіля ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату оцінки складає 34797,00 грн., вартість дослідження складає 250 грн. ( а. с.26-31).

Оцінюючи висновки вказаних автотоварознавчих досліджень, суд приймає до уваги як достовірний та допустимий доказ висновок № 251 від 20.10.2016 року, оскільки він проведений з безпосереднім дослідженням транспортного засобу, врахуванням його пошкоджень та фізичного зносу, тоді як висновок № 231 від 28.09.2016 року був зроблений на підставі заяви позивача без дослідження та огляду спірного автомобіля.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а в разі недосягнення згоди з цього питання - виходячи з його реальної вартості.

Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка,

є майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування, в порядку спадкування, або за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Статтею 365 ЦК передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною, спільне володіння та користування майном є неможливим.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що спірне майно є неподільним, спільне користування ним неможливе, позивач не має водійського посвідчення на навиків користування транспортними засобами, згодна та сама ініціювала питання стягнення на її користь грошової компенсації вартості належної її частки майна, яка визначається судом у розмірі 34797,00:2=17398,50 грн.

Статтею 370 ч. 3 ЦК України передбачено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється в порядку, встановленому ст. 364 ЦК України.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що за рішенням суду може бути поділено майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з урахуванням рівних часток кожного, шляхом визнання за відповідачем права власності на автомобіль, а з нього стягнення на користь позивачки вартості ? частки спірного майна.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, то понесені по справі судові витрати підлягають розподілу між сторонами пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,57,88,208,209,213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ-2107, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

Поділити майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:

-визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( РНОКПП НОМЕР_2) право власності на автомобіль ВАЗ-2107, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_1,

-стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3) в рахунок ? частки вартості автомобіля ВАЗ-2107, 1995 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 17398,50 грн. В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі в 10-денний строк з моменту проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання рішення.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду І.М. Мінаєв