Справа № 573/702/16-ц
Номер провадження 2/573/288/16
РІШЕННЯ

іменем України

31 жовтня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Свердличенко А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

12 квітня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 10 червня 1999 року. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однією сім»єю сторони проживали до серпня 2015 року, але з того часу сім»я фактично розпалась, хоч вона з відповідачем і проживає в одному будинку. Спільне життя з відповідачем не склалося через різницю в характерах. Колишні почуття вже втрачені, тож між нею та відповідачем відсутнє порозуміння, почалися сварки. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, суперечить інтересам позивача та неповнолітньої доньки, вона і звернулася до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надавши письмову заяву про те, що просить розглянути справу без її участі, на задоволенні позову наполягає, примиритися з відповідачем не бажає.

Відповідач ОСОБА_2 також у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату та місце судового засідання, передав до суду заяву, в якій позов визнав, просить справу розглянути без його участі, згоден шлюб розірвати.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 10 червня 1999 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Білопільського районного управління юстиції в Сумській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №46. Після укладення шлюбу позивачу присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП № 019065 (а.с.6).

Сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-БП № 002319 (а.с.7).

Як вбачається з позовної заяви, подружжя однією сім»єю не проживають з серпня 2015 року, і хоча вони мешкають в одному будинку, але сім»я існує лише формально. Причиною розпаду сім»ї послугувала різниця в характерах, те, що між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння, колишні почуття на даний момент втрачені.

Регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами втрачене взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливе, суперечить інтересам сторін та неповнолітньої дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права, тричі ухвалами суду від 29 квітня 2016 року, від 29 липня 2016 року та від 29 вересня 2016 року сторонам надавався строк на примирення, але примирення так і не відбулося, а тому шлюб необхідно розірвати.

У відповідності до ст.113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, та на підставі заяви позивача про залишення їй прізвища, отриманого при укладенні шлюбу, суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище ОСОБА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 60, 209, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 10 червня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Білопільського районного управління юстиції в Сумській області, актовий запис №46, розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище, отримане нею при укладенні шлюбу ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя