справа № 278/3310/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Спрямованим до суду позовом фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить стягнути на свою користь з відповідача ОСОБА_2 борг у сумі 14 040,88 гривень. Як на підставу звернення до суду з даною заявою та у її обґрунтування позивач вказала, що уклала з відповідачем договір про передачу (продаж) товару за який остання мала сплатити кошти. Однак, у звязку невиконанням відповідачем взятих на себе договірних зобовязань в частині повної оплати грошових коштів за отриманий товар, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом.
Сторони в судове засідання не зявились, проте від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, а також остання не заперечувала проти заочного розгляду справи. В свою чергу підстави неявки в судове засідання відповідача суду невідомі, хоча вона була завчасно та належним чином повідомлена про день та час слухання справи. За таких обставин, зважаючи на відсутність будь-яких даних про причини неявки в судове засідання відповідача, належне сповіщення останньої про такий розгляд, та беручи до уваги той факт, що представник позивача не заперечує проти заочного порядку розгляду даної справи, суд вважає за можливе відповідно до положень ст. ст. 224, 225 ЦПК України провести судове засідання за правилами заочного розгляду.
Дослідив матеріали справи судом були встановлені наступні факти та відповідно ним правовідносини. 12 березня 2013 року між фізичною особою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір № 120313 (а.с.49-50), згідно умов якого постачальник (позивач) зобовязувався передати у зумовлені строки покупцеві (відповідачу) товар, а покупець зобовязувався прийняти такий товар (будівельні матеріали), та сплатити за нього в термін до 31 грудня 2014 року грошові кошти у розмірі 16 040,88 гривень. Факт отримання відповідачем товару за названим договором підтверджується копіями видаткових накладних (а.с.8-9). Окрім цього сторонами складено акт звірки взаєморозрахунків (а.с.51), відповідно до якого станом на 29 грудня 2014 року сума заборгованості відповідача перед позивачем за названим договором становила 16 040,88 гривень. Із сумою такої заборгованості, як убачається з даного акту, відповідач погодилась, що засвідчила особистим підписом. Зі змісту позовної заяви також вбачається, що відповідач частково сплатила позивачу кошти у сумі 2 000 гривень в рахунок оплати за отриманий товар, а відтак заявник вказує, що станом на 30 жовтня 2015 року заборгованість останньої перед нею складає 14 040,88 гривень.
Правовідносини, що склались між сторонами у даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Кодексу). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (абзац 1 ч. 1 ст. 530 Кодексу). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 Кодексу). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Кодексу). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 Кодексу). За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Кодексу).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на слідуюче. Позивач з метою захисту своїх порушених прав, що знайшли своє відображення у порушенні відповідачем умов укладеного між сторонами договору та взятих на себе зобовязань, звернулась до суду з позовом про стягнення боргу, як одним із способів та видів такого захисту. На даний час вищевказаний правочин є діючим, оскільки відповідачем, як покупцем, не дотримано зобовязань по поверненню грошових коштів за отриманий від позивача, як постачальника, товар. За таких фактичних обставин, суд констатує факт порушення прав позивача з боку відповідача, які, в свою чергу, підлягають судовому захисту.
Окрім зазначеного, так як позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що складаються із судового збору за позовну вимогу майнового характеру про стягнення боргу у розмірі 1 218,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 215, 218, 224 - 226 ЦПК України, ст. 509, ст. 526, ст. 530, ст. 626, ст. 629, ст. 655 ЦК України,
Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованість за договором № 120313 від 12 березня 2013 року у розмірі 14 040,88 (чотирнадцять тисяч сорок) гривень 88 копійок.
Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за розгляд даної справи у розмірі 1 218,00 гривень.
Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

суддя Є.О. Грубіян