РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючої судді- Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

за участі представника третьої особи ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

третьої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради

про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в :

У серпні місяці 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася із позовом до суду, який мотивує тим, що вона є власником квартири за № 2-А в будинку № 30/1 по вулиці Проскурівській у м. Хмельницькому.

У вказаній квартирі зареєстровані, але не проживають з 2012 року , її донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, котрі мешкають постійно у м. Тернопіль, а також син ОСОБА_5 не проживає у спірній квартирі з 2013 року, що підтверджується довідкою про склад сім»ї та прописку.

Факт не проживання відповідачів за означеною адресою реєстрації підтверджується довідкою виконавчого комітету Хмельницької міської ради.

У зв»язку із тим, що за вказаною адресою відповідачі не проживають у квартирі, нею не користуються та втратили інтерес до цього житла, а у неї як власника виникають додаткові витрати за комунальні послуги, також вона не може отримати право на отримання житлової субсидії. Тому із цих підстав просить визнати відповідачів такими, що втратили право на житло.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просить їх задоволити та визнати відповідачів такими, що втратили право на житло у вказаній квартирі. Суду пояснила, що відповідачі з 2012 року у належній їй на праві власності квартирі не проживають, власних речей та майна у ній не зберігають, не сплачують комунальних послуг за утримання житла.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явилась, повідомлена про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_7 заявлений позов визнав повністю, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_4 повідомлений за місцем реєстрації у визначеному законом порядку.

Заслухавши доводи позивача, заперечення представника третьої особи, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом достовірно установлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири за № 2«а», що по вулиці Проскурівській, 30/1 у м. Хмельницькому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане управлінням комунального майна Хмельницької міської ради 28.12.2004 року.

У вказаній квартирі зареєстровані, але не проживають з 2012 року, донька позивача - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітня онука ОСОБА_4, а також син ОСОБА_5 з 2013 року, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Хмельницької міської ради за № 2964 від 21.07.2015 року.

Ці обставини підтверджуються актом виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 10.08.2015 року та показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, котрі підтвердили суду, що донька ОСОБА_3 із своєю донькою ОСОБА_4, син ОСОБА_5 не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом останніх чотирьох років, з матір»ю не спілкуються, не зберігають у квартирі своїх власних речей та майна, не сплачують комунальних послуг, не цікавляться цим житлом.

Вказана квартира належить позивачці на праві приватної власності, а відповідачі зареєстровані позивачкою як члени її сім'ї, втім з 2012 року ОСОБА_3 разом з неповнолітньою дитиною ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 не проживають у спірній квартирі без поважної причини, будь-яких перешкод у користуванні спірним будинком їм ніхто не чинив, а з вимогами про вселення відповідачі не звертались, що є підставою для визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, відповідно до приписів ч. 2 ст. 405 ЦК України; при цьому суд зазначає, що вимоги ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 2 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» та ст. 27 Конвенції ООН про права дитини до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_4 (прізвище дитини та по-батькові змінене про що свідчить копія актового запису про народження дитини) проживає у будинку бабусі в с. Устечки Заліщицького району Тернопільської області разом із своїм батьком ОСОБА_13, бабусею ОСОБА_14 та дідусем ОСОБА_15.

Означенні обставини підтверджуються довідками Устечківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, дитина є ученицею 6 класу Устечківської ЗОШ з вересня місяця 2014 року. До означеного часу з 2012 року проживала із матір»ю ОСОБА_3 у м. Тернопіль.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Судом встановлено, що відповідачі самостійно вирішили не проживати в даній квартирі, участі в оплаті витрат на комунальні послуги не брали, спірною квартирою не цікавились, з вимогами про її вселення до спірного житлового будинку не звертались та будь-якої домовленості між сторонами щодо тривалості непроживання не було, а також виходить із того, що перешкод у проживанні в спірному будинку їм ніхто не чинив, приходить до висновку щодо відсутності поважних причин їх непроживання у спірній квартирі більше одного року та задоволення позовних вимог.

Право користування спірним житловим приміщенням до повноліття дитини є безпідставними та не впливає на правовий висновок суду.

Тому із наведених підстав позов ОСОБА_2Л підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.10,60,210,212,215 ЦПК України, статтею 156 Житлового кодексу України, статтями 391, 405 Цивільного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, такими, що втратили право користування квартирою № 2-А, що знаходиться у будинку № 30/1, що по вулиці Проскурівській у м. Хмельницькому.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі по 121,8 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з часу його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області.

Суддя