Справа № 724/1271/15-ц
Провадження № 2/724/86/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Руснака А.І.

секретаря: Бабій Ю.В.

за участю сторін:

представника позивача: ОСОБА_1В

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотині Чернівецької області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про визначення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, в якій посилається на те, що 01.07.2003 року ОСОБА_4 подарувала їй житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Колінківці, по вул. Буковинській, 24, Хотинського району, Чернівецької області.

Вказує, що на підставі рішення Колінковецької сільської ради № 18 від 04.08.2007 року, земельна ділянка, на якій розташований вищевказаний житловий будинок була передана у приватну власність ОСОБА_4, та на підставі цього рішення 05.05.2009 року ОСОБА_4 було видано державний акт, серії ЯЕ № 266127 на право власності на земельну ділянку площею 0,25га., цільове призначення якої - для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Зазначає, що ОСОБА_4 23.07.2007 року звернулась із заявою до Колінковецької сільської ради про надання їй згоди на погодження проекту розподілу земельної ділянки та виготовлення окремих державних актів. ОСОБА_1 звернення було розглянуто Колінковецькою сільською радою 25.07.2012 року та надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення нових державних актів на земельні ділянки створені після проекту поділу.

Також, зазначає, що 04.10.2012 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_5 0,1592 га. земельної ділянки для обслуговування житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами. На підставі цього ОСОБА_5 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 612638. Проте, у власності ОСОБА_4 залишилась земельна ділянка площею 0,0908 га. на підставі державного акту серії ЯМ № 518166, кадастровий номер :01:001:0125.

Зазначає, що на праві особистої власності їй належить житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовані в с. Колінківці, по вул. Буковинській, 24, Хотинського району, Чернівецької області, а ОСОБА_4 належить земельна ділянка площею 0,0908 га. для обслуговування цього ж будинку, тому вона фактично не має жодної змоги користуватись житловим будинком з належними до нього будівлями та спорудами та здійснювати за ними відповідний догляд.

Тому підтримуючи вищевикладене, просить суд визначити розмір земельної ділянки необхідної їй для обслуговування житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Колінківці, по вул. Буковинській, 24, Хотинського району, Чернівецької області, що належить на праві особистої власності ОСОБА_4 на підставі державного акту серії ЯМ № 518166, кадастровий номер :01:001:0125 та призначити в справі судову будівельно - технічну експертизу з метою визначення їй розміру земельної ділянки для обслуговування вищевказаного житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами.

В судовому засіданні 02.11.2016 року представник позивача ОСОБА_1 надав заяву про уточнення позовних вимог в якій просив визначити розмір земельної ділянки ОСОБА_3, яка необхідна їй для обслуговування житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Колінківці, по вул. Буковинській, 24, Хотинського району, Чернівецької області, що належить на праві особистої власності ОСОБА_4 на підставі державного акту серії ЯМ № 518166, кадастровий номер :01:001:0125 в розмірі 0,0800 га., відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, але була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заяву про уточнення позовних вимог, та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Заперечував щодо викладеного представником відповідача в запереченні на позовну заяву.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, але була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні, посилаючись на факти викладені ним в запереченні, яке було надано суду 21.10.2015 року. Також підтримав викладене у письмових поясненнях які надав в судовому засіданні 02.11.2016 року.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами від 01.07.2003 року, вбачається що ОСОБА_4 подарувала житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Буковинській, 24 в с. Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області позивачу в справі ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно даних технічного паспорту, житловий будинок та належні до нього господарські будівлі та споруди, що знаходяться по вул. Буковинській 24 в с. Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області належать ОСОБА_3 (а.с.17-19).

Відповідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ВАА № 876293 від 01.07.2003 року, вбачається, що ОСОБА_3 зареєструвала право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Буковинській, 24 в с. Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області, форма власності приватна, частка 1/1 (а.с.7).

Згідно витягу з рішення № 18 Колінковецької сільської ради від 04.08.2007 року, вбачається, що ОСОБА_4 передано у приватну власність присадибні ділянки площею 0,50 га., з них: 0,25 га. - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; 0,25 га. - для ведення особистого селянського господарства (а.с.8).

Згідно копії державного акту серії ЯЕ № 366127 від 05.05.2009 року, вбачається, що земельна розміром 0,2500 га., призначена - для будівництва і обслуговування житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Буковинській, 24 в с. Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області (а.с.9).

Із матеріалів справи вбачається, що проекти поділу вищевказаної земельної ділянки розміром 0,2500 га., яка була призначена - для будівництва і обслуговування жилого будинку з належними до нього будівлями та спорудами в с. Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області виконані (а.с.12) та у відповідності до рішення Колінковецької сільської ради № 369/13/12 від 25.07.2012 року ОСОБА_6 надано дозвіл на виготовлення нових державних актів на земельні ділянки площею 0,0908 га. та площею 0,1592 га. після проекту поділу (а.с.11).

Так, згідно державного акту серії ЯМ № 518166 від 19.08.2012 року ОСОБА_4 являється власником земельної ділянки площею 0,0908 га., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.13).

Згідно договору дарування земельної ділянки № 450 від 04.10.2012 року вбачається, що ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,1592 га. яка знаходиться за адресою с. Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області (а.с.15).

Відповідно до державного акту серії ЯМ № 612638 від 22.10.2012 року громадянка ОСОБА_5 являється власником земельної ділянки площею 0,1592 га., цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.14).

Отже, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_4 являється власником земельної ділянки 0,0908 га., призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а присадибна ділянка на якій розташований цей житловий будинок, належить позивачу ОСОБА_3

Відповідно до п. п. 18, 18-1, 18-2 Постанови Пленуму ВС України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді земельних справ» до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно ст. 120 ЗК України, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

Як встановлено судом, під час посвідчення 01.07.2003 року договору дарування вищевказаного житлового будинку сторонами не було вирішено питання щодо переходу права власності на земельну ділянку для обслуговування цього будинку та не визначено даних щодо розміру земельної ділянки та її кадастрового номеру.

У відповідності до п. 18-1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо.

Так, згідно висновку № 656 судової земельно - технічної експертизи від 23 вересня 2016 року вбачається, що позивачу ОСОБА_3 було виділено земельну ділянку розміром 0,0800 га. для обслуговування житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Буковинській, 24 в с. Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області (а.с. 112-120).

Однак, у відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вищевказаною статтею наголошено, що звертатись до суду за захистом порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу заінтересована особа вправі лише у порядку, встановленому законом.

В даному випадку вимогами позивача є визначення розміру земельної ділянки необхідної для обслуговування житлового будинку, будівель та споруд.

В той же час позивачем ОСОБА_3 ніяким чином не оспорюється право власності на ту частину земельної ділянки, яка їй необхідна для обслуговування житлового будинку, будівель та споруд.

У відповідності до п.18-1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при вирішенні вимог про визнання розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, право власності на які при їх відчуженні перейшло до набувача без визначення в договорі права на земельну ділянку, суд має з'ясувати, зокрема, чому це питання не було визначено у договорі, можливість укладення між відчужувачем і набувачем додатку до цього договору щодо права набувача на земельну ділянку та чи не свідчить реальна можливість використання всієї земельної ділянки за цільовим призначенням саме про той розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, який існував до їх відчуження.

У відповідності до статті 120 ЗК України (в редакції від 25 жовтня 2001 року), яка діяла на момент укладення договору дарування житлового будинку, господарських будівель та споруд, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Згідно п.п. «ґ» п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» після 31 грудня 2001 року при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем.

Отже, з аналізу змісту ч.ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України вбачається, що зазначена норма закріплювала самостійні правові режими права власності на земельну ділянку та права власності на розташовані на цій земельній ділянці об'єкти нерухомості, згідно з якими перехід права власності на будівлю та споруду до набувача нерухомого майна не тягне за собою безумовного (автоматичного) переходу права власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Таким чином, при набутті у власність нерухомого майна (будівель, споруд) перехід права власності (права користування - у разі відсутності у відчужувача нерухомого майна права власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об'єкти нерухомості) на земельну ділянку потребує окремого договірно-правового регулювання шляхом укладення відповідних цивільно-правових угод між власником земельної ділянки і набувачем будівлі чи споруди (договори купівлі-продажу, дарування, міни тощо або оренди).

Однак, як встановлено судом, позивач не зверталася до відповідача щодо укладення з останньою цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки та жодної цивільно-правової угоди відносно вищевказаної земельної ділянки сторонами не укладалося, а тому земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,0908 га., яка розташована по вул. Буковинській, 24 в с. Колінківці, Хотинського району, Чернівецької області залишилася у власності відповідача ОСОБА_4

Також, як вбачається з матеріалів справи, право власності на вищевказану земельну ділянку позивачем ОСОБА_3 не оспорювалося та державний акт на вищевказану земельну ділянку в судовому порядку не визнаний недійсним.

Крім того, позивач ОСОБА_3 в позовній заяві посилається на те, що вона фактично не має змоги користуватися житловим будинком з належними до нього будівлями та спорудами та здійснювати за ними відповідний догляд, однак жодного доказу, чи посилання на докази, які б підтверджували факт перешкоджання у користуванні своєю власністю зі сторони відповідача ОСОБА_4 судом не встановлено.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що права позивача ОСОБА_3 як власника житлового будинку, господарських будівель та споруд порушені не були, та в судовому засіданні факт їх порушення також представником позивача ОСОБА_1 не доведено, а тому в задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України у разі відмови позивачу в задоволенні позовних вимог судові витрати стягненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись п.п. «ґ» п. 18, п.18-1, п. 18-2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст. 120 ЗК (в редакції від 25 жовтня 2001 року), ст. ст. 4, 10, 57 - 60, ст.ст. 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд терміном десять днів з дня його оголошення, а особами, які не були в судовому засіданні в цей же термін і в цьому ж порядку з дня отримання ними копії рішення суду.

Суддя: А.І. Руснак