Справа №461/4314/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

28 жовтня 2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення компенсації за порушення авторського права на твори образотворчого мистецтва,

встановив:

позивач звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якому просить стягнути з відповідача на її користь компенсацію за неправомірне використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» 2009 року створення, твору «ІНФОРМАЦІЯ_3» 2014 року створення, твору «ІНФОРМАЦІЯ_4» 2013 року створення, твору «ІНФОРМАЦІЯ_5» 2008 року створення, твору «ІНФОРМАЦІЯ_6» 2012 року створення, твору «ІНФОРМАЦІЯ_7» 2008 року створення, твору «ІНФОРМАЦІЯ_8» 2008 року створення, у розмірі по 10 мінімальних розмірів заробітних плат за кожен твір, що складає 14500,00 грн.

Позов мотивує тим, що 09 лютого 2016 року та 26 лютого 2016 року у магазині Сувеніри ("ІНФОРМАЦІЯ_1"), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_2, здійснювалось розповсюдження магнітів та картин, на яких відтворено твори образотворчого мистецтва позивача, зокрема магнітів з зображеннями творів з зареєстрованого каталогу її робіт за 2009 рік - «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», «ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_8». Факт продажу даних контрафактних товарів, на яких відтворено контрафактні примірники творів, підтверджується товарним чеком від 09.02.2016 виданим на суму 25 грн. та товарним чеком від 21.02.2016 року, виданим на суму 215 грн., а також відео фіксацією порушення авторського права (купівлі-продажу контрафактних товарів) та може бути підтверджено свідченнями свідка, який придбавав даний товар. Жодного дозволу на використання своїх творів відповідачу позивач не надавала, а тому дії підприємця є порушенням виключних майнових авторських прав Позивача.

Розмір компенсації визначається судом, виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 та не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (пункт «г» частини другої статті 52 Закону № 3792-ХІІ), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Зазначає, що відповідач неправомірно використав СІМ самостійних об'єктів авторського права позивача, а саме:

п'ять магнітів:

1.«ІНФОРМАЦІЯ_2» 2009 року;

2.«ІНФОРМАЦІЯ_3» твір 2014 року;

3.«ІНФОРМАЦІЯ_4» твір 2013 року;

4.«ІНФОРМАЦІЯ_5» твір 2008 року;

5.«ІНФОРМАЦІЯ_6» 2012 року створення.

дві картини:

1.«ІНФОРМАЦІЯ_7» картини 2008 року;

2.«ІНФОРМАЦІЯ_8» картина створена художницею у 2008 році.

З огляду на це, позивач вважає, що відповідач за неправомірне розповсюдження контрафактних примірників творів образотворчого мистецтва - двох картин та п'яти магнітів повинен сплатити компенсацію в розмірі 70 мінімальних заробітних плат, що становить на дату звернення до суду з позовом 101500 грн. 00 коп., тобто по 10 мінімальних заробітних плат за неправомірне використання кожного з семи творів позивача.

Представник позивача в судовому засіданні 14.09.2016 року позов підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позові. 28.10.2016 року представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у його відсутності з винесенням заочного рішення на підставі наявних матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є автором творів образотворчого мистецтва: «ІНФОРМАЦІЯ_2» 2009 року створення, «ІНФОРМАЦІЯ_3» 2014 року створення, «ІНФОРМАЦІЯ_4» 2013 року створення, «ІНФОРМАЦІЯ_5» 2008 року створення, «ІНФОРМАЦІЯ_6» 2012 року створення, «ІНФОРМАЦІЯ_7» 2008 року створення, «ІНФОРМАЦІЯ_8» 2008 року створення /а.с.11-27/.

09 лютого 2016 року та 26 лютого 2016 року у магазині Сувеніри ("ІНФОРМАЦІЯ_1"), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, діяльність у якому здійснює СПД ОСОБА_2, здійснювалось розповсюдження магнітів та картин, на яких відтворено твори образотворчого мистецтва ОСОБА_1, зокрема магнітів з зображеннями творів - «ІНФОРМАЦІЯ_2», «ІНФОРМАЦІЯ_3», «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5», «ІНФОРМАЦІЯ_6», та картин - «ІНФОРМАЦІЯ_7», «ІНФОРМАЦІЯ_8». Факт продажу даних контрафактних товарів, на яких відтворено контрафактні примірники творів, підтверджується товарним чеком від 09.02.2016 виданим на суму 25 грн. та товарним чеком від 21.02.2016 року, виданим на суму 215 грн. /а.с.28-32/.

Крім того, свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт здійснення СПД ОСОБА_2 у магазині Сувеніри ("ІНФОРМАЦІЯ_1"), що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, продажу магнітів та картин, на яких відтворено твори образотворчого мистецтва ОСОБА_1

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про авторське право і суміжні права», суб'єктами авторського права є автори та особи, яким автори передали свої авторські майнові права.

Статтею 32 Закону України «Про авторське право та суміжні права» передбачено, що автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених ст. ст. 21-25 цього Закону України «Про авторське право та суміжні права». Використання творів без письмового дозволу (укладення ліцензійного договору) є порушенням авторського права, що є підставою для звернення до суду за захистом порушених прав, що передбачено ст. 50 Закону України «Про авторське право та суміжні права».

Згідно зі ст.ст. 440, 443 ЦК України, ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне право на використання твору, а також виключне право надавати дозвіл або забороняти використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами іншими особами.

Відповідно до ст. 441 ЦК України, використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. 2. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про авторське право і суміжні права», розповсюдження об'єктів авторського права і (або) суміжних прав - будь-яка дія, за допомогою якої об'єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих об'єктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих об'єктів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором.

Контрафактний примірник твору - примірник твору, розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав (ст. 1 ЗУ «Про авторське право і суміжні права»).

Контрафактна продукція - продукція або примірник, які випускаються, відтворюються, публікуються, розповсюджуються, реалізуються тощо з порушенням майнових прав інтелектуальної власності (Постанова КМУ від 3 жовтня 2007 р. №1185 «Про затвердження Національного стандарту № 4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності» (Національний стандарт №4, п.3).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 не надавала жодного дозволу на використання своїх творів ФОП ОСОБА_2

Таким чином, магніти та картини, продані відповідачем є контрафактними примірниками творів, а дії відповідача щодо розповсюдження контрафактних примірників творів, без відповідного дозволу суб'єкта авторського права, є порушенням виключних майнових авторських права позивача.

Згідно п. «г» ч.2 ст.52 Закону України «Про авторське право та суміжні права», суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

У абзаці 4 п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010р. №5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» судам роз'яснено, що відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним об'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що ФОП ОСОБА_2, розповсюджуючи контрафактні примірники творів образотворчого мистецтва, автором яких є позивач, грубо порушує її виключні майнові права, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3-11, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) компенсацію за неправомірне використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» 2009 року створення у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що складає 14500,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) компенсацію за неправомірне використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_3» 2014 року створення у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що складає 14500,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) компенсацію за неправомірне використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_4» 2013 року створення у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що складає 14500,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) компенсацію за неправомірне використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_5» 2008 року створення у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що складає 14500,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) компенсацію за неправомірне використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_6» 2012 року створення у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що складає 14500,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) компенсацію за неправомірне використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_7» 2008 року у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що складає 14500,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) компенсацію за неправомірне використання твору «ІНФОРМАЦІЯ_8» 2008 року у розмірі 10 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених законом на час ухвалення рішення у справі, замість відшкодування збитків та стягнення доходу, що складає 14500,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 1015 (одну тисячу п'ятнадцять) гривень 00 копійок - судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів після його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Стрельбицький В.В.