Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/5023/15 Головуючий у 1 інстанції: Скользнєва Н.Г.
№ провадження 22-ц/778/935/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„17 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Міське комунальне підприємство «Основаніє», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: МКП «Основаніє», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири.

У позові зазначала, що вона є власником та постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 22 травня 2015 року, внаслідок недбалого ставлення відповідача, який є власником розташованої поверхом вище квартири № 62, до внутрішніх інженерних мереж своєї квартири, сталося залиття її квартири,

Комісією Жовтневого територіального відділення МКП «Основаніє» було проведено обстеження її квартири з метою виявлення причин та наслідків затоплення, за результатами якого 25.05.2015 року було складено акт.

Згідно акту від 22.05.2015 року, у її квартирі АДРЕСА_1 встановлено залиття: коридору стіни (шпалери), кімнати стіни (шпалери).

Внаслідок залиття були пошкоджені шпалери стін та стелі, зявилася цвіль від вологи, були залиті деякі меблі, пральна машина, газова плита, які доводилося потів виносити для просушування, також були намочені та забрудненні килими.

Оскільки вона є літньою людиною і має багато захворювань, то можливості самостійно приводити до порядку свою квартиру після залиття не мала, а тому задля усунення пошкоджень їй довелося звернутися за допомогою до своєї знайомої ОСОБА_4 За договором з останньою, та надає послуги з демонтажу та поклейки шпалер, зачистки стін, стелі, леноліума, килимів від цвілі, переустановки меблів тощо, а вона, в свою чергу, оплачує ці послуги.

ОСОБА_4 сама закупила необхідний матеріал на базарі та доставила їх до її квартири для здійснення наведених вище робіт.

Згідно акту виконаних робіт, розмір суми з їх оплати становить 1 270 грн., розмір вартості матеріалів та витрат з механічної очистки килимів становить 802 грн., а всього 2 072 грн.

Відповідач добровільно відшкодувати завдану їй шкоду не бажає.

Крім того, внаслідок неправомірних дій відповідача вона була позбавлена нормальних умов проживання, квартира втратила естетичний вигляд, встановився стійкий неприємний запах. Все це завдало їй значних моральних страждань, які виразились у різкому погіршенню стану здоровя, негативних емоціях та переживання з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

Посилаючись на зазначені обставини, просила суд стягнути з відповідача на її користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 2 072 грн. та моральної шкоди в розмірі 3 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 2 072 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 500 грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 в частині відшкодування матеріальної шкоди у сумі 2072 грн. і моральної шкоди у сумі 500 грн., суд виходив з доведеності позивачем розміру спричинених залиттям квартири матеріальних збитків, а при визначенні суми моральної шкоди врахував характер та обсяг страждань, яки виникли у позивачки у звязку з пошкодженням квартири з вини ОСОБА_2, що призвело до порушення звичайного способу її життя, виходячи при цьому із засад виваженості та справедливості відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України.

Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та погоджуються з вимогами норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до зазначених норм ЦК України при виникненні між сторонами деліктних правовідносин доведення відсутності вини у спричиненні шкоди є обовязком відповідача, вина заподіювача шкоди презюмується.

Як передбачено ч.4 ст. 319 ЦК України, власність зобовязує і за вимогами ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, зобовязані, зокрема, забезпечувати її схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

Пунктом 1 ч.2, ч.3 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меньшому або більшому розмірі.

Судом встановлено, що 22 травня 2015 року з квартири АДРЕСА_2, власником якої є ОСОБА_2 , сталося залиття квартири № 54 у цьому будинку та квартири № 58, яка належить на праві власності ОСОБА_3.

Актом обстеження квартири № 58, складеного комісією Жовтневого територіального відділення МКП «Основаніє», було встановлено, що в квартирі залиті обклеєні шпалерами стіни коридору та кімнати, загальна площа залиття 3 кв.м, причина залиття недбале ставлення мешканця квартири № 62 до внутриквартирних інженерних мереж(а.с.9).

Вказаний висновок щодо причини залиття підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також допитані в якості свідків члени комісії ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, яка, зокрема, пояснила, що механізм залиття квартири позивачки, місцезнаходження слідів залиття повністю виключали провину МКП „Основаніє, як балансоутримувача будинку.

Будь-які докази на підтвердження доводів про відсутність вини відповідача у залитті квартири останній суду не надавав.

За правилами ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом названої норми наявність реальної шкоди та її розмір доказує позивач.

На підтвердження розміру шкоди, спричиненої залиттям квартири, у тому числі в результаті пошкодження стін, позивач надала копію укладеного нею з ОСОБА_4 договору підряду від 15.06.2015 року на виконання ремонтних робіт з усунення наслідків залиття, акт виконаних за вказаним договором робіт, товарні чеки, відповідно до яких сума витрат становить 2 072 грн. (а.с.6, 59-61).

Надавши оцінку вказаним доказам відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, при вирішенні питання про задоволення вимог ОСОБА_3 про стягнення спричиненої їй матеріальної шкоди у звязку із залиттям квартири з відповідача ОСОБА_2, як з власника квартири № 62, суд обгрунтовано послався на їх доведеність.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи(ч.1 ст. 64 ЦПК України).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна із сторін має довести ті обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх висновків і заперечень.

Всупереч вимогам ст.ст.10,60 ЦПК України, які зобовязують відповідача доводити свої заперечення проти позову належними та допустимими доказами, будь-яких доказів на спростування визначеного розміру збитків, що підлягають відшкодуванню у звязку із залиттям квартири № 58, відповідач не надавав.

Ті докази та обставини, на які ОСОБА_2 посилається в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Фактично доводи зводяться до іншої оцінки обставин справи та доказів, які відрізняються від зробленої судом першої інстанції , і підстав для скасування судового рішення не містять.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: