АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/126/16 Справа № 202/2623/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Зосименко С. Г. Доповідач - Романюк М.М.
17 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :
головуючого Романюк М.М.
суддів Котушенко С.П., Красвітної Т.П.
при секретарі Порубай М.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2009 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Дніпроенерго" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 10 серпня 2009 року. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що відповідачі, мешкаючи у квартирі АДРЕСА_1 з 01 січня 2002 року до 01 червня 2009 року оплату за користування тепловою енергією не здійснювали, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 11 732 грн. З урахуванням зазначеного просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості на користь позивача та судові витрати по справі.
Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2009 року заявлені вимоги задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені заявлених вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості, однак з даним висновком в повному обсязі погодитися не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачі є споживачами теплової енергії, яку постачає позивач за адресою: АДРЕСА_1.

За період з 01 січня 2002 року по 01 червня 2009 року через несплату відповідачами послуг, які надає позивач, утворилася заборгованість в розмірі 11 732 грн.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено зобов'язання споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до таких послуг віднесені зокрема комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення надаються споживачеві згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

З урахуванням того, що відповідачами зобов'язання про сплаті за спожиті послуги виконувалися не належним чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для стягнення заборгованості по оплаті за використану теплову енергію.

В суді апеляційної інстанції апелянт заявила клопотання про застосування строку позовної давності, наголосивши на тому, що розгляд справи відбувався без її участі через, що у неї не було можливості звернутися до суду першої інстанції з таким клопотанням, крім того зазначила про те, що таке клопотання нею було викладено в заяві про перегляд заочного рішення, яка судом залишена без задоволення.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки розгляд справи в суді першої інстанції проведено в заочному порядку, даних щодо належного повідомлення ОСОБА_2 про час і місце розгляду справи матеріали не містять, крім того в перегляді заочного рішення було відмовлено, що перешкодило останній скористатись своїм правом на подачу заяви про застосування строку позовної давності суду першої інстанції, колегія апеляційного суду вважає за можливе прийняти до розгляду клопотання апелянта.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України передбачена загальна позовна давність, яка встановлюється тривалістю у три роки.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 10 серпня 2009 року, в той час як таке право у нього виникло з січня 2002 року, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості підлягають задоволенню в межах строку позовної давності, тобто за період з 01 серпня 2006 року по 01 червня 2009 року.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи відповідача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру стягнутої заборгованості з урахуванням строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 02 жовтня 2009 року змінити в частині розміру стягнення, зменшивши суму з 11 879 грн. 32 коп. до 7 736 грн. 61 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

Т.П.Красвітна