У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л., Коротуна В.М., Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину, за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог станом на 01 вересня 2015 року просила стягнути із ОСОБА_9 аліменти на сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина у розмірі 12 250 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 1997 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2013 року. Під час перебування у шлюбі у них народились дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_9, 2000 року народження.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2013 року з ОСОБА_9 було стягнуто аліменти на дітей у розмірі по 650 грн.

Виключно вона займається навчанням, вихованням та утриманням сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, на що витрачає приблизно 3 000 грн щомісяця.

У зв'язку із постійним підвищенням цін на продукти харчування, одяг та тарифи на житлово-комунальні послуги, позивач вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на сина у розмірі 1500 грн щомісяця.

Крім того, син навчається в Одеському корпоративному комп'ютерному коледжі на контрактній основі, вартість навчання за 2 роки становить 24 500 грн, що є підставою для стягнення з відповідача Ѕ частини від цієї суми відповідно до ст. 185 СК України.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 додаткові витрати на неповнолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 12 250 грн, по 583 грн 33 коп. щомісячно, починаючи з 01 вересня 2015 року і до 31 травня 2017 року. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення додаткових витрат на дитину змінено та викладено резолютивну частину рішення суду у цій частині у новій редакції. Позов ОСОБА_10 про стягнення додаткових витрат на дитину задоволено. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 додаткові витрати на неповнолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 12 250 грн.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про збільшення розміру аліментів в апеляційному порядку не оскаржувалося.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_9 - ОСОБА_8 просить скасувати судові рішення у справі в частині стягнення додаткових витрат на дитину, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що з 1997 року по 2013 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

05 листопада 2000 року у них народився син ОСОБА_9, який після розірвання шлюбу залишився проживати із матір'ю.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2013 року з відповідача ОСОБА_9 було стягнуто аліменти, зокрема, на сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 650 грн. щомісяця і до повноліття дитини.

Із 01 вересня 2015 року ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається на денній формі навчання за контрактом в Одеському корпоративному комп'ютерному коледжі, спеціальність: «Програмування, веб-дизайн, адміністрування комп'ютерних систем та мереж».

25 червня 2015 року між ФОП ОСОБА_11 і ОСОБА_9 в особі його законного представника ОСОБА_6 укладено договір № 02-3С/15 на навчання за авторизованою навчальною програмою за спеціальністю «Програмування, веб-дизайн, адміністрування комп'ютерних систем та мереж» на 2 роки, вартість навчання - 24 500 грн.

Задовольняючи позов у частині вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, які полягають у витратах на навчання, які обумовлені на отримання дитиною додаткових навичок та розвитку його здібностей, шляхом сплати 12 250 грн по 583 грн 33 коп., починаючи з 01 вересня 2015 року і до 31 травня 2017 року.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в цій частині, апеляційний суд погодився із висновком суду першої інстанції про обов'язок батька брати участь у додаткових витратах на дитину, які полягають у витратах на навчання, проте дійшов висновку про стягнення з нього Ѕ частини від таких витрат одноразово.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

З огляду на викладене, додаткові витрати на дитину можуть стягуватись у випадку, коли такі були викликані особливими обставинами.

Згідно зі ст. 43 Закону України «Про освіту» коледж є вищим навчальним закладом, який здійснює підготовку фахівців певного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня).

Виходячи з наведеного, сам по собі вступ дитини на навчання до такого навчального закладу з метою здобуття відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) не може безумовно свідчити, що витрати, пов'язані з навчанням у ньому, викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини і виникненням у зв'язку з цим обов'язків у батьків брати у них участь.

За таких обставин, з урахуванням того, що з відповідача за рішенням суду стягнуто аліменти на дитину до досягнення нею повноліття, висновок апеляційного суду про наявність підстав для покладення на нього обов'язку участі у додаткових витратах, пов'язаних з навчанням дитини, є передчасним.

З огляду на викладене рішення апеляційного суду про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 додаткових витрат на неповнолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 12 250 грн. підлягає скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 21 січня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова В.М. Коротун Г.І. Мостова