Справа №295/9763/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

Головуючого - судді Чішман Л.М.

З участю секретаря Савіної Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення обласної державної адміністрації про встановлення факту постійного спільного проживання однією сім'єю та постійного догляду, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року однією сім'єю, починаючи із 1977 року до моменту його смерті. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що встановлення даного факту їй необхідне для оформлення права власності на автомобіль марки «ЗАЗ-110377», 2008 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, який на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 02.04.2010 року належав її чоловікові ОСОБА_2 Вказала, що єдиним правовим способом поновлення його порушеного права є звернення до суду із указаним позовом.

Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала із підстав викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що позивач та ОСОБА_5 проживали разом потягом п'яти років, доглядала за ним, але лише рік тому останні офіційно уклали шлюб.

Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність та допустимість доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 вбачається, що 22.09.2015 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано про шлюб, про що складений відповідний актовий запис за № 2139. /а.с. 9/

Зі змісту довідки виданої директором Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №15» Житомирської міської ради Девятко В.В. №1272 від 06.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року разом зі своєю дружиною ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації. /а.с. 11/

Згідно зі ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Нормами ч. 3 ст. 4 Cімейного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на проживання в сім'ї.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.16 "Порядку забезпечення інвалідів автомобілями", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 року №999, після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається безоплатно члену сім'ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда.

З огляду на те, що позивач не була зареєстрована за місцем проживання чоловіка на час його смерті, позивач позбавлена можливості у позасудовому порядку отримати безоплатно вищезазначений автомобіль, що належав її чоловіку.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Вказаний у позовній заяві факт позивачу необхідно встановити з метою оформлення права власності на автомобіль марки «ЗАЗ-110377», 2008 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1, який на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 02.04.2010 року належав її чоловікові ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Іншим шляхом встановити факт проживання однією сім'єю дружини та чоловіка неможливо.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач є дружиною померлого ОСОБА_2, що підтверджується сукупністю досліджених доказів, а тому встановлює факт постійного спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1997 рокута задовольняє позовну заяву в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 4 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 16, 60, 174, 215-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року за адресою: АДРЕСА_2, починаючи із 1997 року до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М. Чішман