Справа №487/3656/13-ц 22.02.2016 22.02.2016 22.02.2016
Провадження №22-ц/784/518/16
Головуючий першої інстанції: Павлова Ж.П.
Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Галущенка О.І.,

суддів: Серебрякової Т.В.

ОСОБА_2

із секретарем- Лівшенком О.С.

з участю:

представника

боржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_4 на ухвалу судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.01.2016 р. у справі за

скаргою

ОСОБА_4 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі- Заводський ВДВС) ,

встановила:

12.01.2016 р. ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводського ВДВС.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.01.2016 р. відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України в частині скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу судді, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіряючи законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах оскарження, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя районного суду виходила із того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, з таким висновком погодитися не можна, з огляду на таке.

Згідно з п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У ст.ст.2, 17 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

Відповідно до частини 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

За приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Отже, у випадку оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України, прийнятого до 18 березня 2004 року, розгляд таких скарг здійснюється за правилами цивільного судочинства судом, який видав виконавчий документ.

У разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання рішення суду, ухваленого за правилами ЦПК України 1963 року, а також у разі оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця особами, які не є учасниками виконавчого провадження така скарга підлягає розгляду відповідно до ст. 181 КАС України.

Така правова позиція Верховного Суду України викладена в Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 13 січня 2016 р. № 6?2850цс-15, яка відповідно до ст.360-7 ЦПК України, є обовязковою для застосування.

Оскільки ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не вчинення належних дій при відкритті виконавчого провадження та зобов'язання його вчинити такі дії, а виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого листа, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 24.02.2015 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» заборгованості за кредитом в сумі 522644, 66 грн. та 3654 грн. судового збору, то така справа має розглядатися судом за правилами цивільного судочинства.

Встановлене свідчить про необгрунтованість оскаржуваної ухвали та необхідність її скасування, у відповідності до вимог ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу судді судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.01.2016 р. - скасувати, а матеріали справи повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але оскарженню у касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді Т.В. Серебрякова

ОСОБА_2