РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 березня 2016 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Притуляка С.А.,

при секретарі - Коверченковій М.О.,

за участю сторін:

представника позивача - не зявився,

відповідачів - не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № Д002/ІЖ-065.08.1 від 29.02.2008 року у розмірі 123518,10 доларів США, яка складається з 112734,00 доларів США заборгованості за кредитом; 10784,10 доларів США заборгованості по сплаті процентів; 95 068 292,49 грн. пені за прострочку виконання грошових зобовязань за договором; 448142,55 грн. три проценти річних від простроченої суми; 6 059,61грн. - сума інфляційних витрат від суми простроченої плати за кредитом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.02.2008 року, між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та ОСОБА_1, було укладено кредитний договір №Д002/ІЖ - 065.08.1, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредитні кошти у розмірі 114000,00 доларів США терміном сплати по 28 лютого 2023 року на придбання квартири. З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки відповідно до умов якого Поручитель зобовязується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань ОСОБА_1, за кредитним договором. Однак, відповідачі порушили виконання зобов'язань за вказаними договорами.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі в судове засідання повторно не зявились, про час і місце розгляду справи були письмово належним чином повідомлені. Доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи у їх відсутність, до суду надано не було.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлений ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв'язку з викладеним, з урахуванням думки представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність відповідачів по матеріалам, які є в наявності в справі, направивши за місцем мешкання відповідачів копію рішення суду для відома.

Судом встановлено, що 29.02.2008 року, між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та ОСОБА_1, було укладено кредитний договір №Д002/ІЖ - 065.08.1, (17 червня 2009 року назву Банку офіційно змінено з Відкритого акціонерного товариства «Родовід Банк» на Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»), відповідно до умов якого Банк надає Позичальнику кредит на купівлю квартири на загальну суму 114000,00 доларів США терміном сплати по 28 лютого 2023 року включно, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № 96_9071 від 29 лютого 2008 року з особистим підписом ОСОБА_1.

Згідно п.1.3 Кредитного Договору, процентна ставка за кредитом за цим Договором встановлюється в розмірі 11% процентів річних.

Відповідно до п.3.1 Кредитного Договору, для забезпечення зобовязань щодо погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування грошовими коштами, пені за несвоєчасну сплату процентів, штрафу, а також відшкодування збитків у звязку з порушенням умов цього Договору є іпотека квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Позичальник також відповідає перед Банком за зобовязаннями, що випливають з цього Договору, всіма коштами, майном, та іншим, що йому належить на праві власності, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Згідно з п.4.1 Кредитного Договору, Позичальник зобовязується погашати кредит рівними частками в сумі 634,00 дол. США в строк до «10» числа кожного місяця починаючи з березня 2008 року шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок, вказаний у пункті 1.2. цього Договору.

Пунктом 4.6 Кредитного Договору, передбачено обовязок Позичальника за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, сплачувати Банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6% відсотка, від суми простроченого платежу.

Відповідно до п. 5.1 Кредитного Договору, у разі недотримання Позичальником умов цього Договору вимагати достроково повернення одержаної суми кредиту, сплати нарахованих за цим процентів, а також звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з Договором іпотеки від 29 лютого 2008 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань які випливають з умов кредитно договору № Д002/ІЖ-065.08.1 від 29.02.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № Д002/ІЖ-065/2.08.1 від 29.02.2008 року, відповідно до умов якого Поручитель зобовязується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань ОСОБА_1, за кредитним договором.

Згідно п.1.3 Договору поруки, Поручитель бере на себе зобовязання відповідати перед Банком в тому ж обсязі на тих же умовах та в ті ж строки, що і Позичальник.

Відповідно до п.2.1 Договору поруки, у разі невиконання Позичальником своїх зобовязань за платежами, що передбачені Кредитним договором, Поручитель на підставі письмового повідомлення погашає за рахунок власних коштів на рахунок Банку або шляхом внесення готівкових коштів в асу Банку поручитель зобовязується, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, виконати за нього зобовязання перед кредитором на умовах, у порядку і у строки, встановлені кредитним договором, зазначеним у пункті 1.1 даного договору, зі змінами доповненнями до нього.

З долученої до матеріалів справи копії виконавчого напису № 265 від 15 квітня 2009 року, вбачається, що ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, яким є квартира № 23 за адресою: м. Донецьк, вул. Звягильського, буд.55, що належить ОСОБА_1. Зазначена квартира, на підставі договору іпотеки, передана в іпотеку ВАТ «Родовід Банк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищезазначеної квартири, запропоновано задовольнити вимоги «ВАТ «Родовід Банк» у розмірі: 112734.00 дол. США сума кредиту; 10784,09 дол. США відсотки; 44548,96 дол. США; 18309,52грн. плати за проведення розрахунків, в тому числі і прострочена пеня у розмірі 39731,25грн. Загальна сума заборгованості еквівалентна 168067,05 дол. США і 58040,77 грн.

Як вказує позивач та не спростовано відповідачами, останні належним чином свої зобов'язання за Договором не виконували, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашали, у зв'язку із чим, відповідно до наданого позивачем розрахунку з урахуванням виручених коштів від реалізації предмета застави, станом на 09.06.2015 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором № Д002/ІЖ-065.08.1 від 29.02.2008 року у розмірі 123518,10 доларів США, яка складається з 112734,00 доларів США заборгованості за кредитом; 10784,10 доларів США заборгованості по сплаті процентів; 95 068 292,49 грн. пені за прострочку виконання грошових зобовязань за договором; 448142,55 грн. три проценти річних від простроченої суми; 6 059,61грн. - сума інфляційних витрат від суми простроченої плати за кредитом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного Кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку . Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

У відповідності до ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Слід також зазначити, що наявність виконавчого напису за відсутності реального виконання боржником свого зобовязання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин між сторонам

Станом на момент розгляду даної справи докази повного або часткового виконання відповідачами зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за його використання, в тому числі належних доказів реалізації предмету іпотеки, в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір неустойки (пені), які позивач вимагає стягнути з відповідачів становить 95 068 292,49грн., а розмір заборгованості за кредитом становить 112734,00 [Долар США], що за курсом 21,10 відповідно до службового розпорядження НБУ від 09.06.2015 року становить 2378687,40 грн., тобто розмір неустойки майже в 39 разів перевищує розмір боргу.

З огляду на наведене, враховуючи те, що метою неустойки є не збагачення кредитора, а відновлення його порушеного права, суд, на підставі частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, вважає за необхідне зменшити розмір заявленої до стягнення позивачем неустойки до 2378687,40грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов?язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі 6-42цс11).

Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги порушення виконання першим відповідачем (Позичальником), зобовязань за кредитним договором № Д002/ІЖ-065.08.1 від 29.02.2008 року, виконання якого було забезпечено порукою, згідно договору поруки укладеного між позивачем та ОСОБА_2 № Д002/ІЖ-065/2.08.1 від 29.02.2008 року, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження виконання цих зобовязань як позичальником, так і поручителем станом на момент розгляду справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості частково, а саме у розмірі 123518,10 доларів США, яка складається з 112734,00 доларів США заборгованості за кредитом; 10784,10 доларів США заборгованості по сплаті процентів; 2378687,40грн. пені за прострочку виконання грошових зобовязань за договором; 448142,55 грн. три проценти річних від простроченої суми; 6 059,61грн. - сума інфляційних витрат від суми простроченої плати за кредитом.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012року «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Офіційний курс гривні до іноземної валюти встановлений на день сплати судового збору 09 червня 2015 року становив 22,10 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів також слід стягнути в рівних частинах на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 202,45 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 553,554,543, 611, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 74, 88, 122, 169, 197, 224-226 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, паспорт серії ВЕ 884093, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_2, паспорт серії ВА 180711, РНОКПП НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (код , МФО 321712 місцезнаходження: 04136, м. Київ, вул.Північно-Сирецька,1/3) заборгованість за кредитним договором № Д002/ІЖ-065.08.1 від 29.02.2008 року у розмірі 123518,10 доларів США, яка складається з 112734,00 доларів США заборгованості за кредитом; 10784,10 доларів США заборгованості по сплаті процентів; 2378687,40грн. пені за прострочку виконання грошових зобовязань за договором; 448142,55 грн. три проценти річних від простроченої суми; 6 059,61грн. - сума інфляційних витрат від суми простроченої плати за кредитом.

Стягнути в рівних частиних з ОСОБА_1, паспорт серії ВЕ 884093, РНОКПП НОМЕР_1, ОСОБА_2, паспорт серії ВА 180711, РНОКПП НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» (код , МФО 321712 місцезнаходження: 04136, м. Київ, вул.Північно-Сирецька,1/3) витрати по сплаті судового збору у розмірі 202,45 грн. (двісті дві гривні 45 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Притуляк

29.03.2016