№ 336/5460/16ц
Пр. 2/336/ 2817/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И .

24 листопада 2016 р.

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Голубковій М.А,. при секретарі Когут С.І,. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Військової частини пп НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, суд-

ВСТАНОВИВ

В вересні 2016 року позивач Військова частина пп НОМЕР_1 в особі майора юстиції ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням.

В позові зазначає, що солдат призваний по мобілізації ОСОБА_1 військовослужбовець ВЧ пп НОМЕР_1 , водій 2 гаубичної артилерійської батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону відповідно до наказу командира військової частини від 31.07.2014 року № 164 був зарахований до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

08.12.2016 року Великоновосілківським районним судом Донецької області ухвалено вирок, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України та засуджено до двох років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробувальним терміном в один рік.

Відповідно до вказаного вироку, 02.10.2014 року, приблизно о 08.00 годині, ОСОБА_1 , знаходячись за місцем тимчасової дислокації окремого підрозділу війкової частини НОМЕР_2 , діючи із злочинною самовпевненістю, через несумлінне ставлення до виконання своїх обов`язків, під час ремонту військової техніки, в порушення правил зберігання зброї, залишив ввірену йому для службового користування зброю, а саме автомат АКС-74 НОМЕР_3 та патрони до вказаної зброї калібру 5,45 мм. в кількості 30 шт. у військовому автомобілі марки КАМАЗ-5230 без охорони та нагляду. Внаслідок вказаних дій, 02.10.2014 року приблизно об 11.00 годин, після проведення ремонтних робіт, ним була виявлена відсутність ввіреної йому зброї та боєприпасів, загальною вартістю 1083,10 грн.. Вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 08.12.2014 року в апеляційному порядку оскаржений не був, та набрав законної сили.

Відповідно до наказу командира ВЧ пп НОМЕР_1 від 03.02.2015 року № 34, солдат призваний по мобілізації ОСОБА_1 був звільнений в запас за підпунктом «г» ( у зв`зку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили , яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, або позбавлення військового звання ) п. 1 частини 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». З 03.02.2015 року був виключений із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлений до Приморського РВК м. Приморськ Запорізької області для постановки на військовий облік.

Згідно наказу командира ВЧ пп НОМЕР_1 від 16.10.2014 року № 800 сума нанесеного державі збитку солдатом ОСОБА_1 складає 10831,00 гривень. Посилаючись на те, що 21.11.2014 року ОСОБА_1 добровільно сплачено 1083,10 грн. відповідно до касового ордеру № 98 від 21.11.2014 року, представник позивача просить стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди в розмірі 9747,90 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених підстав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що відповідач по справі всі матеріальні збитки відповідно до вартості зброї та боєприпасів, сплатив у розмірі 1083,10 грн. та на теперішній час нічого не винен.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як встановлено судом з матеріалів справи ОСОБА_1 військовослужбовець ВЧ пп НОМЕР_1 , водій 2 гаубичної артилерійської батареї 1 гаубичного артилерійського дивізіону відповідно до наказу командира військової частини від 31.07.2014 року № 164 був зарахований до списків особового складу частини та поставлений на всі види забезпечення

08.12.2016 року Великоновосілківським районним судом Донецької області ухвалено вирок яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України та засуджено до двох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробувальним терміном в один рік.

Відповідно до вказаного вироку, 02.10.2014 року, приблизно о 08.00 годині, ОСОБА_1 , знаходячись за місцем тимчасової дислокації окремого підрозділу війкової частини НОМЕР_2 , діючи із злочинною самовпевненістю, через несумління ставлення до виконання своїх обов`язків під час ремонту військової техніки, в порушення правил зберігання зброї, залишив ввірену йому для службового користування зброю, а саме автомат АКС-74 НОМЕР_3 та патрони до вказаної зброї калібру 5,45 мм. в кількості 30 шт. у військовому автомобілі марки КАМАЗ-5230 без охорони та нагляду. Внаслідок вказаних дій, 02.10.2014 року приблизно об 11.00 годин, після проведення ремонтних робіт, ним була виявлена відсутність ввіреної йому зброї та боєприпасів, загальною вартістю 1083,10 грн.. Вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 08.12.2014 року в апеляційному порядку оскаржений не був, та набрав законної сили.

Як встановлено п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За правилом ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВР України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» від 23.06.1995 року, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: а) заподіяння прямої дійсної шкоди; б) протиправної їх поведінки; в) причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; г) вини у заподіянні шкоди. Протиправною визнається така поведінка (діячи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець або призваний на збори військовозобов`язаний визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності.

п. 14. вказаної постанови передбачено що військовослужбовці призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 02.11.1995 року «Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості» визначено, що у десятикратному розмірі відшкодовується вартість за вогнепальну та холодну зброю, боєприпаси, вибухові речовини і засоби підриву, висадження: а саме вогнепальна і холодна зброя , пістолети, револьвери, автомати, гвинтівки, карабіни, кулемети, гранатомети,вогнемети кортики, багнети-ножі, ножі (розвідників, водолазні, десантні та стропові) та боєприпаси, а саме: набої до стрілецької і газової зброї усіх калібрів ручні гранати , піротехнічні засоби, набої імітаційні , інженерні боєприпаси

Таким чином, судом встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданням позивачу майнової шкоди на суму 10831,00 гривень.

Оскільки судом за клопотанням позивача вирішенно питання про відстрочення сплати судового збору то суд у відповідності до ч. 3 статті 88 ЦПК України, стягує з відповідача в дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Враховуючи вищезазначене керуючись ст . 212, 213, 215 ЦПК України , ст 1166,1167 ЦК України, Постановою Кабінету Міністрів України № 880 від 01 листопада 1995 р., суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь військової частини пп НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 9 747 грв.90 коп. та судовий збір у сумі 975 гр. в дохід держави.

З резолютивною стороною рішення сторони можуть ознайомитися 30 листопада 2016 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя М.А. Голубкова.