Справа № 308/9887/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сарай А.І., при секретарі Струтинська Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород заяву ОСОБА_1 про перегляд за новоявленими обставинами рішення Ужгородського місьрайонного суду від 27 листопада 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Ужгородської міської ради про погодження межі земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року, що набрало законної сили, в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Ужгородської міської ради про погодження межі земельної ділянки позов задоволено частково. Надано дозвіл ОСОБА_1 на погодження меж земельної ділянки по вул. Добролюбова, 7 в м. Ужгороді без дозволу суміжного землекористувача ОСОБА_2. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243.6 грн. судових витрат. У решті позову відмовлено.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд вказаного рішення суду за нововиявленими обставинами.

Заяву мотивує тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27 листопада 2014 року по справі № 308/9887/14-ц її позовна заява до ОСОБА_3 та Ужгородської міської ради була задоволена частково. Цим рішенням їй надано дозвіл на погодження меж земельної ділянки по пров. Добролюбова, 5 в м. Ужгороді без дозволу суміжного землекористувача ОСОБА_2 В решті позову їй відмовлено, а саме в частині скасування рішень комісії з вирішення земельних спорів Ужгородської міської ради. Дане рішення набрало законної сили 12 березня 2015 року.

У процесі розгляду в Ужгородському міськрайонному суді іншого її позову до ОСОБА_3 (справа № 308/4602/15-ц встановлення належності земельної ділянки) представником відповідача ОСОБА_4 31 липня 2015 року до суду були подані заперечення на її позовну заяву, в додатку до яких додана копія кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_3, на якому зображене розташування будинку ОСОБА_3 по пров. Добролюбова, 7 у м. Ужгороді стосовно межі будинковолодіння по пров. Добролюбова, 5 у м. Ужгороді.

На цьому кадастровому плані видно, що будинок ОСОБА_3 розташований на певній відстані від спільної межі з суміжним будиковолодінням № 5 по пров. Добролюбова у м. Ужгороді в той час, як в інвентарній справі на будинковолодіння по пров. Добролюбова № 7 у м. Ужгороді будинок розміщений на самій межі.

Цей факт свідчить про те, що ОСОБА_2 за сприяння комісії з вирішення земельних спорів Ужгородської міської ради, яка 26 грудня 2013 року своїм рішенням, винесеним з порушенням Земельного кодексу України, погодила межі земельної ділянки по пров. Добролюбова, 7, фактично змістив межу та привласнив частину земельної ділянки № 5 по пров. Добролюбова у м. Ужгороді, що і є нововиявленою обставиною, про яку вона дізналася 31 липня 2015 року доказом є копія заперечень представника відповідача ОСОБА_4 до справи № 308/4602/15-ц з вхідним штампом суду, де в додатку значиться копія кадастрової справи.

Доказом, що підтверджує наявність нововиявленої обставини, є копія кадастрового плану земельної ділянки по пров. Добролюбова, № 7 у м. Ужгороді ОСОБА_3, де будинок розміщений на певній відстані від межі земельної ділянки, що не відповідає зображенню в інвентарній справі на будинковолодіння № 7, де будинок розташований на межі, і своїм рішенням від 26 грудня 2013 року комісія з вирішення земельних спорів фактично відібрала частину земельної ділянки № 5 на користь земельної ділянки № 7.

Крім цього, подаючи позовну заяву до Ужгородського міськрайонного суду, їй було відомо про те, що земельна ділянка ОСОБА_2 вже внесена до Державного земельного реєстру, що мало існувати рішення земельної комісії з вирішення земельних спорів Ужгородської міської ради, яким ОСОБА_2 погоджено межі у її відсутності, тому вона просила суд витребувати це рішення, оскільки воно їй не було надіслано, їй постійно міська рада надсилала рішення за її заявами, а потрібне рішення міською радою їй було надіслано вже після розгляду справи.

Також вона припускала, що цим рішенням комісія з вирішення земельних спорів Ужгородської міської ради фактично дозволить відібрати частину її земельної ділянки, оскільки ОСОБА_2 стверджували, що в будь-якому випадку буде так, як їм треба, але на час розгляду справи в неї не було жодного доказу про порушення її права на приватну власність на земельну ділянку. Тому при винесенні рішення 27 листопада 2014 року суд відмовив їй в скасуванні рішення комісії з вирішення земельних спорів, оскільки достатніх підстав на обґрунтування вказаних вимог не наведено та доказів не надано.

На підставі наведеного, посилаючись на положення п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України просить переглянути рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 листопада 2014 року за нововиявленими обставинами та скасувати рішення комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства Ужгородської міської ради від 26 грудня 2013 року № 36, яким ОСОБА_2 погоджено межі земельної ділянки по пров. Добролюбова, 7.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала, просила переглянути рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 листопада 2014 року за нововиявленними обставинами посилаючись на обґрунтування наведене у заяві.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 листопада 2014 року за нововиявленими обставинами без задоволення посилаючись на те, що зазначені заявником у заяві обставини не є нововияленими.

Представник Ужгородської міської ради в судове засідання не зявився, так як відповідно до поданого заперечення просить розглянути заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у його відсутності та відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що підстави, які наводить заявник для перегляду рішення суду, яке набрало законної сили вже майже понад рік не підлягають задоволенню та не є підставними.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27 листопада 2014 року в цивільній справі № 308/9887/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Ужгородської міської ради про погодження межі земельної ділянки позов задоволено частково та постановлено надати дозвіл ОСОБА_1 на погодження меж земельної ділянки по вул. Добролюбова, 7 в м. Ужгороді без дозволу суміжного землекористувача ОСОБА_2 Цим же рішенням в решті позовних вимог щодо скасування рішення комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 23 червня 2014 року № 41, скасування рішення комісії з вирішення земельних спорів щодо надання ОСОБА_2 дозволу на погодження меж відмовлено з тих підстав, що достатніх підстав на обґрунтування вказаних вимог не наведено та доказів не надано. При цьому позивачкою не зазначено, які саме права її, як власника суміжної земельної ділянки порушено відповідачем при наданні дозволу ОСОБА_2 на погодження меж земельних ділянок.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 12 березня 2015 року рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 листопада 2014 року залишено без змін. В даній ухвалі судова колегія вказала, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у скасуванні рішення комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 23 червня 2014 року № 41, яким повторне звернення позивача щодо погодження меж земельної ділянки по пров. Добролюбова в звязку з непогодженням меж суміжним землекористувачем ОСОБА_5 вирішено рекомендувати звернутися до суду з приводу отримання розяснень щодо реалізації двох спірних судових рішень у відповідності до ст. 60 ЦПК України за недоведеністю позовних вимог у цій частині.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказує на те, що під час розгляду цивільної справи за її позовом до ОСОБА_3 про встановлення належності земельної ділянки 31 липня 2015 року представником відповідача ОСОБА_4 до суду були подані заперечення на позовну заяву до яких додано копію кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_3, на якому зображене розташування будинку ОСОБА_3 по пров. Добролюбова, 7 у м. Ужгороді стосовно межі будинковолодіння по пров. Добролюбова, 5 у м. Ужгороді.

Посилаючись на те, що дана обставина є нововиявленою заявник просить рішення суду від 27 листопада 2014 року переглянути.

Перегляд рішення за нововиявленими обставинами це факультативна стадія цивільного процесу, під час якої суд, який ухвалив судове рішення, після набрання ним законної сили переглядає його з ініціативи осіб, які брали участь у справі, у звязку із виявленням істотних обставин, що існували, але не були їм відомі на час вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Зі змісту вищезгаданої норми права випливає, що під нововиявленою обставиною слід розуміти наявність фактичної обставини, яка має істотне значення і яка обєктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Кадастровий план земельної ділянки ОСОБА_3 є лише новим доказом, яким обґрунтовується правова позиція ОСОБА_1, тому такий не може бути визнаний нововиявленою обставиною.

Згідно розяснень абзацу 2 п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами» обставини, які могли бути встановлені при всебічному і повному зясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 365 ЦК України розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Виходячи з наведеного суд вважає, що заява підлягає залишенню без задоволення через відсутність нововиявленої обставини.

Керуючись ст.ст. 210, 361, 365 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за новоявленими обставинами рішення Ужгородського місьрайонного суду від 27 листопада 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Ужгородської міської ради про погодження межі земельної ділянки залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча Сарай А.І.