Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1253/16 Головуючий у 1 інстанції: Кравченко Л.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Панкеєва О.В.

Трофимової Д.А.

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2016 року за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Ленінського району до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та зустрічний позов ОСОБА_3 до Концерну «Міські теплові мережі» про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року Концерн «Міські теплові мережі» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжі, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено концерн «Міські теплові мережі» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж концерну «МТМ». Позивач у період з жовтня 2011 по березень 2014 року надав відповідачу послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 7631.16 грн. За зазначений період позивачем частково здійснилася оплата послуг на суму 133.62 грн. Станом на 01.04.2014 рік заборгованість складає 7497,54 грн.

Посилаючись на зазначені обставини, просило суд, стягнути з відповідач заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в сумі 7497.54 грн. та 243.60 грн. судового збору.

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 16.07.20004 року він придбав квартиру АДРЕСА_2. Система опалення в квартирі була в незадовільному стані, тому ним було прийняте рішення про встановлення автономного опалення з відключенням від централізованого опалення від мережі теплопостачання та гарячого водопостачання. 28.10.2005 року була повністю демонтована мережа в квартирі. Відключення від мережі було здійснено на підставі дозволу Концерн «МТМ» від 26.10.2005 року. Після демонтажу старої та встановлення автономної системи опалення він звернувся до ПРЕЖО з проханням перевірити виконані роботи. Однак йому було відмовлено, оскільки на той час набрали законної сили нормативні акти, що передбачали обов'язкове рішення органів місцевого самоврядування для відключення від теплопостачання. Він не сплачує вартість послуг К «МТМ», оскільки фактично ними не користується. Він звертався до К «МТМ» із заявами про перерахування заборгованості, але йому було в цьому відмовлено. Крім тою. ніяких договорів із Концерном не укладав.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд, зобов'язати відповідача перерахувати зі зняттям кошти, нараховані за послуги з центрального опалення у квартирі АДРЕСА_2, а також припинити їх нарахування на майбутні періоди: зобов'язати відповідача здійснити розрахунок вартості послуг з централізованого опалення місць загального користування в будинку АДРЕСА_1 відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитою па опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №359 від 31.10.2006 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2016 року позов Концерну «Міські теплові мережі» задоволено, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму заборгованості в розмірі 7226.26 грн. за надані послуги з централізованого опалення у період з жовтня 2011 року по березень 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Концерну «Міські теплові мережі» 243,60 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове рішення, яким первісний позов залишити без задоволення, його позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Вирішуючи питання про стягнення заборгованості, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та водопостачання.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами, що відповідачем здійснено демонтаж внутрішньо квартирної опалювальної системи.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що листом від 26.10.2005 року концерн МТМ не заперечував проти демонтажу та зазначив перелік необхідних робіт, які необхідно виконати для встановлення системи автономного опалення.

Разом з тим у цьому листі однією з умов демонтажу було виготовлення та узгодження проектної документації на реконструкцію системи опалення, яка не була виготовлена до здійснення демонтажу.

Посилання відповідача ОСОБА_5 на те, що проект міг бути наданий і після демонтажу, тому що роботи виконувалися терміново у зв'язку початком опалювального сезону, не є переконливими і не свідчать про те, що демонтаж був здійснений з дотриманням встановлених правил демонтажу.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що відповідач не вчинив всіх дій необхідних для відключення належного йому приміщення від централізованого опалення та гарячого водопостачання. Жодних доказів про те, що будинок в цілому відключений від централізованого опалення до суду не надано.

Суд першої інстанції виходив із того, що відповідач на порушення встановленого законом порядку відключив квартиру від централізованого опалення, тому в останнього не припинилось зобов'язання з оплати послуг з централізованого опалення.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У відповідності до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Незважаючи на заперечення проти оплати послуг, відповідачем дотепер не виготовлене та не узгоджено належним чином документальне обґрунтування відключення та не здійснені заходи щодо узаконення здійсненого відключення від опалення.

Відповідно до п.п. 25, 26, 30 п. 3 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 "Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4 ).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання відповідачу послуг з постачання тепла.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України "По теплопостачання" місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно п. 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є - відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем.

Таким чином позивач виконав свої зобов'язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов'язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права а тому підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 січня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: