Єдиний унікальний номер справи 229/4402/15-ц
Номер провадження 2/229/47/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2016 р. Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В.М.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2", ОСОБА_3 Банку України про захист прав споживача та стягнення матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 19.11.15 року звернувся до Дружківського міського суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2", ОСОБА_3 Банку України про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ним та відповідачем публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_2" був укладений депозитний договір № 656697/2013 "Англійський "Постійний" Здорова добавка", відповідно до якого банк відкриває позивачу депозитний рахунок вкладу та приймає на відкритий йому рахунок грошову суму 150000 гривень на умовах та порядку, встановленому договором. Позивач вніс зазначену суму на рахунок 01 жовтня 2013 року. Строк дії договору до 01 листопада 2014 року .

24 квітня 2014 року він уклав з відповідачем другий договір банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 780787/2014 на строк до 24 жовтня 2014 року. Згідно п.1.3 договору сума початкового вкладу складала 190000 гривень, які він вніс.

У встановлений в Договорі строк він звернувся до відповідача з заявою про повернення йому вкладу і 11 лютого 2015 року йому було виплачено 200000 гривень. Залишок вкладу на сьогоднішній день складає 102817 грн. 78 коп. На його неодноразові звернення і замовні листи банк не реагує, оскільки визнаний банкрутом.

Також позивач просить стягнути на його користь пеню в розмірі 801977 гривень 80 коп (102817,78 грн.х3%х260 днів прострочки). Крім того, вважає, що відповідач повиненн сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач, вважає, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 10000 гривень.

Позивач просить стягнути на його користь: суму залишку вкладу в розмірі 102817,78 грн., пеню в розмірі 801977,80 грн., суму інфляційцних витрат в розмірі 33261,73 грн., суму 27 відсотків річних в розмірі 19633,90 грн., понесені ним судові витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн .

Позивач ОСОБА_1 зявився у судове засідання свої позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, та пояснив, що 01 жовтня 2013 року він уклав з відповідачем договір банківського вкладу "Англійський "Постійний" Здорова добавка" № 656697/2013 року на строк 13 місяців з щомісячною виплатою процентів в розмірі 23%. Згідно п.1.3 Договору сума початкового вкладу складає 150000 грн. ОСОБА_2 відкрив на його ім'я картковий рахунок № /31 на який перераховує нараховані проценти. Датою вимоги ним вкладу встановлено 01 листопада 2014 року.

4 квітня 2014 року він уклав з відповідачем другий договір банківського вкладу "Марафон лояльності максимум доходу" № 780787/2014 на строк до 24 жовтня 2014 року. Згідно п.1.3 договору сума початкового вкладу складала 190000 гривень, які він вніс.

У встановлений в Договорі строк він звернувся до відповідача з заявою про повернення йому вкладу і 11 лютого 2015 року йому було виплачено 200000 гривень. Залишок вкладу на сьогоднішній день складає 102817 грн. 78 коп. На його неодноразові звернення і замовні листи банк не реагує оскільки визнаний банкрутом.

Позивач, вважає, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 10000 гривень.

Позивач просить стягнути на його користь: суму залишку вкладу в розмірі 102817,78 грн., пеню в розмірі 801977,80 грн., суму інфляційцних витрат в розмірі 33261,73 грн., суму 27 відсотків річних в розмірі 19633,90 грн., понесені ним судові витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн., а всього 968221,21 грн .

Представники відповідача ПАТ "ВіЕйБі Банк" не з'явилися у судове засідання, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, також надали заперечення, просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представники відповідача ОСОБА_3 України не з'явилися у судове засідання, надали заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, також надали заперечення, просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи,вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

За змістом ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору (ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У ч.1 ст.1060 ЦК України зазначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на у мовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Як встановлено судом, що 01 жовтня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_2" та ОСОБА_1 укладено договір банківського строкового вкладу № 656697/2013 терміном до 01 листопада 2014 року, відповідно до умов якого позивач вніс на депозитний рахунок, який знаходиться на обслуговуванні відповідача, 150000 грн. зі сплатою 23% річних (а.с.5).

24 квітня 2014 року між публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_2" та ОСОБА_1 укладено договір банківського строкового вкладу № 780787/2014 терміном до 24 жовтня 2014 року, відповідно до умов якого позивач вніс на депозитний рахунок, який знаходиться на обслуговуванні відповідача, 190000 грн. зі сплатою 27% річних (а.с.4).

Відповідно до п.1.7 цих договорів строк залучення вкладу з дати укладення договору до дати повернення, тобто до 01 листопаду 2014 року та до 24 жовтня 2014 року відповідно.

У п.1.2 договорів зазначено, що ОСОБА_2 відкриває на ім'я вкладника картковий рахунок № /31. На цей рахунок кореспондент ОСОБА_2 перераховує нараховані проценти за збереження вкладу та може бути перерахований вклад по закінченню строку його дії. Нараховані проценти за збереження вкладу з капіталізацією процентів ОСОБА_2 перераховує на рахунок.

Зі змісту укладених між публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський ОСОБА_2" та ОСОБА_1 договорів випливає, що його автоматична пролонгація та зміна умов в односторонньому порядку не передбачені. Відповідно, оскільки безпосередньо в договорах встановлено строк їх дії по 01 листопада 2014 року та 24 жовтня 2014 року, то по настанню визначеної в договорах дати повернення вкладу, закінчується і дія укладених між сторонами договорів.

Аналіз зазначених вище правових норм та умов договорів банківського вкладу від 01 жовтня 2013 року та 24 квітня 2014 року дає підстави для висновку про те, що відповідно до ст.598 ЦК України зобовязання банку перед ОСОБА_1 за договороми банківського вкладу (депозиту) припинилися у строк, встановлений цими договорами.

Натомість, закінчення строку дії договорів і невиконання зобовязань не припиняє зобовязальні правовідносини, а трансформує їх в охороні, що містять обовязок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові №6-36цс15 від 10 червня 2015 року, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Крім того, відповідна правова позиція щодо застосування до банків відповідальності, передбаченої ч.2 ст.625 ЦК України, за порушення грошового зобовязання з повернення вкладу, була висловлена Верховним Судом України в постані №6-140цс від 25 грудня 2013 року.

Отже, з часу перерахування 01 жовтня 2013 року 150000 грн. за депозитним договором № 65697/2013 та нарахованих на вклад процентів на поточний рахунок вкладника № /31 (а.с.13-15) між сторонами виникли зобовязальні правовідносини на підставі договору банківського рахунку, які мають майново-грошовий характер, а відтак, у цьому випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами.

З часу перерахування 01 жовтня 2013 року 150000 грн. за депозитним договором № 65697/2013 та нарахованих на вклад процентів на поточний рахунок вкладника № /31 між сторонами виникли зобовязальні правовідносини на підставі договору банківського рахунку, які мають майново-грошовий характер, а відтак, у цьому випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами.

Відповідно до ч.1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути повязані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі постанови Правління ОСОБА_3 банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про віднесення публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" до категорії неплатоспроможних», керуючись п.2 ч.5 ст.12, ст.34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №63 від 20 березня 2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2", згідно з яким з 20 березня 2015 року в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ВіЕйБі Банк".

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "ВіЕйБі Банк" запроваджено строком на рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року.

Отже, починаючи з 20 березня 2015 року ОСОБА_2 здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним в умовах роботи неплатоспроможних банків. Тобто для правовідносин, що виникають під час здійснення тимчасової адміністрації у Банку, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з п.16 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.6 ст.2 даного Закону України ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно п.п.1,2 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Пунктом 1 ч.6 ст.36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене п.1 ч.5 цієї статті, не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобовязань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення ОСОБА_3 банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початок процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн..

З дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст.46 Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст.52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

За договорами, строк яких настав, на підставі п.4 ч.1 ст.52 Закону фізичним особам вкладникам перераховується 200 тис. грн..

Згідно звіту за операціями по поточному (картковому рахунку) ОСОБА_1 в ОСОБА_1 № /31 з 01 жовтня 2014 року по 18 грудня 2014 року загальна сума по всім карткам складає 302817,78 (а.с. 13-15 ).

У звязку із введенням в ПАТ "ВіЕйБі Банк" тимчасової адміністрації ОСОБА_1 було виплачено у рамках гарантованої суми Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 200 000 грн.

Про що позивач пояснив у судовому засіданні та вказав у позовній заяві, а також підтверджено довідкою публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2".

Після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензії й переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

Чинним законодавством не передбачено задоволення вимог окремих кредиторів банку поза межами процедури ліквідації банку.

Отже, стягнення з банку належних позивачу грошових коштів за договором банківського вкладу порушить порядок задоволення вимог кредиторів.

Статею 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів закріплено ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, згідно п.1 ч.6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим ОСОБА_3 банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

При цьому, відповідно положення ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», згідно з якими юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань, є кредитором банку.

З урахуванням викладеного у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2 банк" треба відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 банку України про захист прав споживача, стягнення матеріальної та моральної шкоди також треба відмовити за наступних підстав.

ОСОБА_3 України відповідно до ст. 2 Закону України "Про ОСОБА_3 банк України" є центральним банком України,особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого, визначаються Конституцією України, Законом України "Про ОСОБА_3 банк України" та іншими законами України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України , органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 99 Конституції України та статтями 6,55,61 Закону "Про ОСОБА_3 банк" визначено, що основною функцією ОСОБА_3 банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України. ОСОБА_3 банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індівідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України. ОСОБА_3 банк здійснює державне регулювання діяльності банків у формах, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність", як безпосередньо, так і через створений ним орган банківського нагляду.

Форми державного регулювання ОСОБА_3 банком України банківської діяльності, а також мета, організація, підстави та обсяг нагляду передбачено статтями 66, 67 Закону України "Про банки та банківську діяльність".

Положенням статті 5 Закону "Про банки та банківську діяльність" встановлено економічну незалежність банків у своїй діяльності та заборону будь-яким чином впливати на керівництво чи працівників банків або втручатись у діяльність банку. Також, зазначеною нормою, передбачено, що ОСОБА_3 банк України не відповідає за зобов'язаннями інших банків. Відносини банку з клієнтом, згідно ст. 55 цього Закону регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами ОСОБА_3 банку України та угодами (договорами), які укладені між клієнтом і банком.

В результаті укладення між ОСОБА_1 та ПАТ "Всеукраїнськиї ОСОБА_2" договору банківського вкладу, виникли договорні цивільно-правові зобов'язання, передбачені статтею 1058 ЦК України.

Відповідно до ст. 511 ЦК України, зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. Також статтею 527 ЦК України визначена обов'язковість виконання зобов'язання належними сторонами - боржник зобюовязапний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання , якщо інше не встановлено договром або законом, не випливає із суті зобовязання.

В даному випадку кредитором по відношенню до ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2 банк" за цивільним договром є ОСОБА_4

Частиною першою статті 13 ЦК України встановлено, що цивільні прваа особа здійснює у межах наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Статею 77 Закону "Про банки та банківську діяльність", банк може бути ліквідований, зокрема у разі відкликання ОСОБА_3 банком України банківської ліцензії з власної ініціатіви або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, ОСОБА_3 йбанк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацуію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення Фонду гарнтування вкладів фізичних осіб.

Частиною шостою статті 77 Закону "Про банки та банківську діяльність" зазначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення ОСОБА_3 банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його лівідації відповідно до Закону України "Про систему гарнтування вкладів фізичних осіб"

Статею 26 Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"закріплено, що Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення ОСОБА_3 банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та почакту процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми гранічного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийнятя такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума гранічного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Виплати поза межами гарантованої суми здійснюються в порядку черговості, відповідно до ст. 52 Закону "Про фонд гарнтування вкладів", коштами одержаними в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку.

Отже законом чітко визначено полноваження державних органів, зокрема Фонду гарантуванна вкладів фізичних осіб щодо виплати вкладених коштів у разі ліквідаціїї банку.

Позивач пояснив, що він знаходится на виплату у четветої черзі.

У задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди також треба відмовити, оскільки за даним типом правовідносин законом не передбачено таке відшкодування.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України уУ разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст. 10,11,58,59,60,84,86,88,212-215,218 ЦПК України (в редакції 2004 року), ст. 1074 ЦК України, Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб , суд,

в и р і ш и в :

в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" , ОСОБА_3 банку України про захист прав споживачів та стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Суддя: А. Л. Гонтар