Р І Ш Е Н Н Я

01 березня 2016 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі судді Щербан П.П.

секретаря Звонар І. Я.

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Позов мотивує тим, що 20.09.2004 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №К105-04/Ф, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 50000,00 гривень на термін до 20.09.2005 року. У забезпечення виконання зобовязань за даним договором, 20.09.2004 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно якого останній взяв на себе зобовязання відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором №К105-04/Ф від 20.09.2004 року.

В звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором станом на 19.08.2015 року виникла заборгованість, що становить 1033904,99 грн., яка складається з: 50000 грн. заборгованість за кредитом; 211444,44 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 772460,55 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань. З вирахуванням суми, яка була задоволена рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 24.11.2011 року, яким з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 94172,22 грн. до стягнення підлягає заборгованість в розмірі 939732,77 грн.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, просили суд відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до укладеного 20.09.2004 року кредитного договору №К105-04/Ф між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, останній отримав кредит в розмірі 50000,00 грн. для розвитку власного бізнесу зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 22% річних на суму залишку заборгованості терміном до 19.09.2005 року.

В рахунок забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором №К105-04/Ф, 20.09.2004 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, згідно якого останній взяв на себе зобовязання відповідати перед кредитором за виконання ОСОБА_1 обов»язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що й боржник.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 50000,00 грн. заборгованості за кредитом, 94172,22 грн. заборгованості по відсоткам, 16303,53 грн. пені, а всього 160475,75 гривень

Згідно із ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок.

У відповідності ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу вимоги якої не звільняють боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, що забезпечення повернення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обовязку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

За ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин (далі по тексту - Постанова Пленуму) наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.

Як вбачається з матеріалів справи після ухвалення апеляційним судом Закарпатської області рішення від 24.11.2011 року відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору не сплачувалась.

Таким чином, банк має право на стягнення заборгованості в період після 24.11.2011 року за порушення виконання зобов'язань.

Отже, з урахуванням рішення Апеляційного суду Закарпатської області від 24 листопада 2011 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 939732,77 грн.

За таких обставин, оцінивши у сукупності досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що вимоги позивача є законними, мотивованими та підлягають задоволенню, суд вважає, що позивач обгрунтовано, у відповідності до ст.ст. 15,16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 213-215, 294 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 610, 625, 1050,1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк, 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, МФО 305299, , рах. № 3111 заборгованість за кредитним договором № К105-04/Ф від 20 вересня 2005 року в розмірі 939 732 (девятсот тридцять девять тисяч сімсот тридцять дві) грн. 77 коп. та по 7 048 (сім тисяч сорок вісім) грн. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий П.П.Щербан