Провадження № 2/161/4159/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

з участю позивача ОСОБА_1

її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми додаткових витрат на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 свій позов мотивує тим, що вона з 1997 року до 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від даного шлюбу є двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 13.01.2006 року затверджено мирову угоду, відповідно якої відповідач, починаючи з 18.08.2005p., сплачує в її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 в розмірі 400,0 грн., щомісячно. З 29 березня 2016 року по 13 квітня 2016 р. ОСОБА_5 А.0.,12.08.1998року народження, перебувала на лікуванні у відділенні реанімації №1 Волинського обласного дитячого територіального медичного об'єднання з діагнозом: гострий гангренозно-перфоративний апендицит, оментит, тифліт, дифузно-гнійний перитоніт. Зазначає, що вона самостійно здійснювала лікування неповнолітньої дочки ОСОБА_6, на лікування нею були витрачені кошти в сумі 6965,66 грн. У звязку з тим, що додаткові витрати на лікування дочки вона сплатила за власні кошти, тому відповідач зобовязаний відшкодувати ? частину понесених витрат відповідно до ст.185 СК України. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бере участі у додаткових витратах на дитину, тому вона змушена звертатись до суду про стягнення цих витрат у примусовому порядку.

Посилаючись на наведене, позивач просила суд стягнути з відповідача в її користь витрати на лікування дочки в сумі 3482,83грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з наведених у ньому мотивів, зменшила позовні вимоги до 3017,83грн.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що відшкодував позивачу половину понесених витрат на лікування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12 серпня 1998 року народилась ОСОБА_4, батьками якої є сторони по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_1Р, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №180317, виданим 16 липня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №1548 (а.с.6).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2002 року шлюб між сторонами розірвано.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу і по даний час неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з позивачем.

Ухвалою Луцького міського суду від 13.01.2006 року визнано укладену між сторонами по справі мирову угоду, згідно з якою відповідач ОСОБА_3, щомісячно, починаючи з 18.08.2005p., сплачуватиме аліменти в користь позивача на утримання дочки ОСОБА_6, 12 серпня 1998 року, та сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 400,00 грн., щомісячно. (а.с.5)

З довідки про тимчасову непрацездатність №1275 від 12 квітня 2016 року вбачається, що дитина сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала на лікуванні у Волинському обласному дитячому територіальному обєднанні

з 29 березня 2016 року по 13 квітня 2016 р. з діагнозом: гострий гангренозно-перфоративний апендицит, оментит.

Як встановлено судом, та підтверджується чеками, які містяться в матеріалах справи, позивач витратила на лікування дочки сторін ОСОБА_4 6035,66грн. (а.с.9-11)

Згідно ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

На думку суду, наведені вище витрати, понесені позивачем, є саме тими додатковими витратами на дитину, які передбачені ст. 185 СК України, саме: витратами у зв'язку з хворобою дочки сторін.

Враховуючи обставини справи, матеріальне становище сторін у справі, суд приходить до висновку, що додаткові витрати повинні нести батьки в рівних частинах.

У звязку з тим, що додаткові витрати на лікування дочки в сумі 6035,66грн. позивач сплатила за власні кошти, тому відповідач зобовязаний відшкодувати ? частину понесених витрат, що становить 3017,83 грн.

Посилання відповідача на те, що ним відшкодовано половину вартості витрат на лікування дитини, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

З врахуванням наведеного, з відповідача в користь позивача слід стягнути 3017,83 грн. понесених останньою додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 .

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят однієї гривні 20 копійок)

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 185СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 3017,83грн. (три тисячі сімнадцять гривень 83 копійки) додаткових витрат на лікування неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 551,20грн. (пятсот пятдесят однієї гривні 20 копійок) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.