Справа № 752/2072/16-ц
Провадження №: 2-з/752/29/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування квартири,-

встановив:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування квартири.

12 лютого 2016 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1.

Судове засідання проводиться без виклику відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується накладанням арешту на майно або кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.06р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з'ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.151 Цивільного процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, керуючись пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та враховуючи докази, надані представником позивача на підтвердження своїх позовних вимог, інші докази у їх сукупності, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання або утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, з'ясувавши обсяг позовних вимог, дослідивши надані документи, а також відповідність і співмірність способу забезпечення позову позовним вимогам, який просить застосувати представник позивача в порядку забезпечення заявленого позову, суд визнає заяву такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

ухвалив:

заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 про визнання недійсним договору дарування квартири - задовольнити.

Вжити захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню і її оскарження не зупиняє її виконання.

Відповідач може протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали подати до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову вжитих судом.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак