г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1316/15-ц
Номер провадження 2/213/58/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі

головуючого судді Соловйової Л.Я.,

при секретарі - Ємельянцевій Т.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

за участю представника третьої особи Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу як органу опіки та піклування - Совенко С.М.,

прокурора - Кондратенко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа - Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, просить позбавити батьківський прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав у відношенні його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 року та стягнути судовий збір.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона, ОСОБА_1, знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3. Шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області 19 листопада 2011 року, актовий запис про шлюб в Книзі реєстрації шлюбів здійснено за № 50. ІНФОРМАЦІЯ_5 року у них народилась дитина - син ОСОБА_5. 17 березня 2014 року набуло законної сили рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, постановлене судом 04 березня 2014 року.

У листопаді 2014 року у позивача з відповідачем припинилися усі відносини і вони стали мешкати окремо. Син залишився проживати з позивачем і зараз знаходиться на повному її утриманні. ОСОБА_3 19 липня 2007 року був засуджений Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі. Звільнився 02.08.2006 року по відбуттю строку покарання. 22.02.2007 року він знову був засуджений Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 24.12.2010 року по відбуттю строку покарання. Після народження дитини - відповідач 15.10.2012 року знов був засуджений Інгулецьким районним судом за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 4 місяців обмеження волі, а 13.11.2012 року був засуджений Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років обмеження болі. Звільнився останній 06.09.2013 року умовно-достроково на невідбутий термін 2 місяці 19 днів. 09.10.2014 року відповідача засуджено за вироком Інгулецького районного суду за ч.2 ст.190 КК України до штрафу у розмірі 850 гривен, 16 грудня 2014 року було засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 4 років обмеження волі. За рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28 квітня 2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання їх сина ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходу), а провадження за виконавчим листом було відкрито державним виконавцем Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. Відповідач не надавав матеріальної допомоги сину, не мав намір погашати заборгованість, що утворилася. Станом на 21.04.2015 року борг відповідача по аліментам складає 16264 гривни 23 коп. Починаючи з осені 2012 року, відповідач жодного з покладених законом на батька обов'язків не виконує, не приймає участі у виховній, матеріальній або іншій участі у вихованні сина. Матеріально-побутові умови проживання сім'ї позивача за адресою: АДРЕСА_1, в якій проживає та зареєстрований син ОСОБА_6, добрі. Для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Позивач одноособово опікується сином, забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування дитини. Позивач не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з сином. Відповідач сам ухилився від участі у житті сина, оскільки не бажав працевлаштовуватися, змінювати свій спосіб життя, щоб піклуватися про дитину. Відповідач своєю поведінкою лише створює негативний приклад для сина. У зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Прокурор Кондратенко Т.С. підтримала позов.

Представник позивача - ОСОБА_2, - заявлені вимоги позивачки підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у позові. Зазначив, що опинився в складних життєвих обставинах, Він категорично проти позбавлення батьківських прав, оскільки від сина не відмовляється, любить його і бажає виховувати. На цей час не має можливості виконувати свої батьківські обов'язки в повному обсязі, оскільки перебуває в місцях обмеження волі, а саме в Широківському виправному центрі УДПтСУ в Дніпропетровській області № 75.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу як органу опіки та піклування - Совенко С.М. у судовому засіданні просив у задоволені позову відмовити, вважає недоцільним позбавляти батьківських прав ОСОБА_7, оскільки останній від сина не відмовляється. На цей час не має можливості виконувати свої батьківські обов'язки в повному обсязі, оскільки перебуває в місцях обмеження волі.

Суд, вислухавши сторони, представника позивача та представника третьої особи, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, знаходилася у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3. Шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області 19 листопада 2011 року, актовий запис № 50 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року у позивача з відповідачем народилась дитина - син ОСОБА_5. (а.с. 9).

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 04.03.2014 року було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, рішення набрало законної сили 17.03.2014 року. (а.с. 7).

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 28 квітня 2014 року було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 січня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 43).

Заочним рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 20 березня 2014 року було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 800 грн., щомісяця, починаючи з 30.01.2014 року і до досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року. (а.с. 41).

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 2/213/420/14 виданого 28.04.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу про стягнення аліментів в розмірі ? частки заробітку (доходу) ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, станом на 21.04.2015 року сума заборгованості становить - 16264 грн. 23 коп. (а.с. 10).

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 16 грудня 2014 року ОСОБА_3 було засуджено за ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців обмеження волі. Вирок набрав законної сили 16.01.2015 року. (а.с. 12-13).

Згідно з довідкою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 21.04.2015 року ОСОБА_3 відбуває покарання в Широківському виправному центрі УДПтСУ і Дніпропетровській області № 75 /а.с. 14/.

Зі змісту письмових заперечень на позовну заяву, викладених відповідачем ОСОБА_3 вбачається, що він заперечує проти позбавлення його батьківських прав, хоче приймати участь у вихованні сина. (а.с. 62).

Рішенням Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу від 17.06.2015 року № 166 вирішено вважати недоцільним позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у відношенні до його сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_3, наданої начальником відділення СПС № 2, затвердженої начальником Широківської виправного центру № 75, останній характеризується посередньо, стягнень та заохочень не мав. (а.с. 92).

Встановлено, що відповідач раніше неодноразово судимий. Був засуджений 19.07.2005 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі; 22.02.2007 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 185, ч.ч. 2,3 ст. 186, 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 15.10.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 4 місяців обмеження волі; 13.11.2012 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі; 09.10.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 190 КК України та призначене останньому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн.; 16.12.2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців обмеження волі (а.с. 75-76; 72-74; 70-71; 68-69; 65-66; 12-13).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які передбачені нормами ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За приписами ст.164 Сімейного кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України в пп. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Тобто, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з ч. 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Відтак, пред'являючи позов про позбавлення батьківських прав з підстав, передбачених ч. 1 ст. 164 СК України позивач, повинен довести, що відповідач (батько дитини) свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по його вихованню.

При цьому, з матеріалів цивільної справи, пояснень сторін, представника позивача, представника третьої особи, вбачається, що ОСОБА_3 на цей час не має можливості виконувати свої батьківські обов'язки в повному обсязі, оскільки перебуває в місцях обмеження волі, а саме в Широківському виправному центрі УДПтСУ в Дніпропетровській області № 75.

Крім того, суд вважає, що позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав на теперішній час не відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, оскільки підстави для вжиття такого крайнього заходу не підкріплені достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини; безспірні докази про свідоме, винне ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, та у чому ж полягає його винна поведінка суду не представлені.

Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, проте в даному випадку відповідач висловила своє бажання виконувати свої обов'язки по вихованню сина.

Вирішуючи даний спір, суд вбачає необхідність застосувати до відповідача альтернативні заходи реагування держави, попередивши ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до свого сина, оскільки позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька так і для дитини, передбачені ст. 166 СК України.

Проаналізувавши всі докази у справі в їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина не буде відповідати меті цього заходу: захист інтересів дітей та стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, в стягненні судових витрат у розмірі 243,60 грн., слід відмовити.

На підставі викладено, враховуючи ст.. 150, 164 СК України, керуючись ст.. 3, 10, 58-61, 88, 209,212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Покласти на Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу як орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків по відношенню до сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В стягненні судового збору з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Л. Я. Соловйова