Справа № 535/535/15-ц
Провадження № 2-і/535/2/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року смт. Котельва

КОТЕЛЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого - Мальцева С.О.

з секретарем судового засідання - Білик Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Котельва цивільну справу

за поданням Виконуючого обовязки Начальника відділу

державної виконавчої служби

Котелевського районного управління юстиції

ОСОБА_1

про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника

за межі України

за участю: представника виконавчої служби Чорнорук О.М.

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вище вказане клопотання, в якому Виконуючий обовязки Начальника відділу державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції ОСОБА_1 просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканцю смт. Котельва, вул. Комсомольська, 12 до виконання ним всіх зобовязань, які перебувають на виконанні ВДВС Котелевського РУЮ.

В обґрунтування вимог клопотання його автор послався на те, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Котелевського РУЮ з 06.08.2015 року перебуває виконавче провадження №48366536 з примусового виконання рішення суду по справі №535/535/15-ц від 17.07.2015 року Котелевського районного суду про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, смт. Котельва, вул. Комсомольська, 12 на користь ОСОБА_3 аліментів ? частини на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Боржник неодноразово викликався державним виконавцем в ВДВС але жодного разу не зявився. Для забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем були зроблені відповідні запити в ПФУ та ДПС України установи щодо виявлення відкритих рахунків та отримання офіційних доходів боржника, а також накладено арешт на все майно боржника. Боржником сплачується аліменти не в повному обсязі, відповідно до рішення суду. Борг несплачених аліментів станом на 01.03.2015 року становить 3436 грн. 73 коп. Стягувачем ОСОБА_3 08.02.2016 року до ВДВС Котелевського РУЮ була подана заява щодо обмеження вправі виїзду ОСОБА_2

У судовому засіданні представник виконавчої служби автор подання ОСОБА_1 підтримала дане подання та просила його задовільнити, з підстав наведених у поданні.

Заслухавши автора подання, дослідивши матеріали подання, вивчивши доводи подання, суд приходить до т а к о г о.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Котелевського РУЮ з 06.08.2015 року перебуває виконавче провадження №48366536 з примусового виконання рішення суду по справі №535/535/15-ц від 17.07.2015 року Котелевського районного суду про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, смт. Котельва, вул. Комсомольська, 12 на користь ОСОБА_3 аліментів ? частини на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Боржник неодноразово викликався державним виконавцем в ВДВС, але жодного разу не зявився. Для забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем були зроблені відповідні запити в ПФУ та ДПС України установи щодо виявлення відкритих рахунків та отримання офіційних доходів боржника, а також накладено арешт на все майно боржника. Боржником сплачується аліменти не в повному обсязі, відповідно до рішення суду. Борг несплачених аліментів станом на 01.03.2015 року становить 3436 грн. 73 коп. Стягувачем ОСОБА_3 08.02.2016 року до ВДВС Котелевського РУЮ була подана заява щодо обмеження вправі виїзду ОСОБА_2

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до вказаної правової норми громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, виконавча служба вказував на те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань за судовим рішенням.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до положення частиною 2 статтею 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Також, відповідно до інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, встановлений порядок звернення державного виконавця з поданням до суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в'їзду в Україну у разі невиконання боржником своїх зобов'язань. Вказаний нормативно-правовий акт передбачає, що подання державного виконавця повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Натомість у поданні фактично зазначено та довідкою про розрахунок заборгованості із сплати аліментів щодо ОСОБА_2 вбачається, що боржник сплачує аліменти стабільно кожного місяця, тобто виконує не ухиляється, однак не в повному обсязі, чим допустив заборгованість, яка є не значною 3436,73 грн., при цьому з яких причин він це допускає у подані не зазначено.

Разом з цим, згідно частин 9 та 10 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом, а також за наявності заборгованості із сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів.

Тобто, сам по собі факт заборгованості щодо сплати аліментів не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань по рішенню суду, так як боржник не ухиляється, а виконує обовязки неналежним чином, причина цього виконавцю не відома та для такого випадку передбачено порядок вирішення даної ситуації у Законі.

Поряд з цим, заслуговують на увагу і те, що постановою старшого державного виконавця від 29.12.2015 року накладено арешт на майно боржника, яке може бути реалізовано за неналежне виконання зобовязання боржника.

Таким чином, ухилення боржника від виконання зобов'язання, що є єдиною і достатньою підставою для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, не знайшло свого практичного підтвердження у судовому засіданні.

Відтак, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» статтями 10,11,60,212-215,218,377-1 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні подання Виконуючого обовязки Начальника відділу державної виконавчої служби Котелевського районного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України - відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання її копії.

СУДДЯ: С.О. Мальцев