Справа № 699/24/16-ц
Номер провадження 2/699/93/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кіхтенко Н.І.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2016 до суду надійшов вказаний позов, в якому позивач просить ухвалити рішення та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 11 328,80 грн. за кредитним договором б/н від 07.03.2008, з 31.10.2012 по 31.10.2015.

Свій позов позивач мотивує тим, що відповідно до вказаного кредитного договору (далі ОСОБА_3) відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами становить між ним та банком ОСОБА_3, що підтверджується підписом відповідача у заяві.

Позивач свої зобовязання за Договором виконав та надав відповідачу кредит.

Відповідач не повернув позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, тому проценти за його користування продовжують нараховуватись. Відповідач добровільно суми процентів не сплачує, тому і подано даний позов до суду.

Представник позивача по довіреності ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, у позові вказує, що не заперечує проти розгляду справи у відсутність представника позивача.

Суду також не надано копію банківської ліцензії, яка була чинною на час надання кредиту відповідачу, яка була витребувана ухвалою судді від 28.01.2016 (а.с.23), і оскільки це право позивача не надавати докази та не зявлятися у судове засідання, тому суд розглядає справу у відсутність представника позивача та при наявності наданих доказів.

Відповідач у судове засідання не зявився, але направив заяву, в якій позов не визнав, оскільки у листопаді 2015 року по даному договору було відмовлено у стягненні всіх сум і просить слухати справу у його відсутність.

Суд, розглянувши справу без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом, вивчивши надані докази, вважає, що у позові необхідно відмовити на підставі наступного.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і оскільки цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, тому суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті і прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Позов предявлено за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача (ст.109 ЦПК України), яким є с.Бровахи Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, оскільки договірна підсудність (п.8.5 Умов та правил надання банківських послуг) не діє з 2010 року.

У судовому засіданні встановлено, що між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», назву якого змінено 30.09.2009 на ПАТ КБ «Приватбанк», з державною реєстрацією 17.07.2009, та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н від 07.03.2008 шляхом підписання відповідачем заяви, яка разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами склали між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 (а.с.6).

ПАТ КБ "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", про що зазначено у п.1.1. Статуту ПАТ КБ "ПриватБанк, копія першої сторінки якого додається до позовної заяви (а.с.17).

Суду також надано належно завірені копії Умов та правил надання банківських послуг, додані позивачем до позовної заяви (а.с.7-12).

Строк дії вказаного Договору від 07.03.2008 визначено у 12 місяців з моменту підписання (п.9.12 Договору). Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує другу сторону про припинення його дії, то він автоматично лонгується на такий же строк, згідно Умов та правил надання банківських послуг). До суду не надано документів, які б свідчили про припинення дії Договору.

Враховуючи невиконання відповідачем зобовязань за Договором та виникнення у звязку з цим заборгованості, яку відповідач в добровільному порядку не погашав, позивач 19.06.2015 звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача заборгованості за Договором, яка складалась із сум заборгованості за кредитом, процентами, пенею, комісією, штрафи станом на 15.02.2015, з моменту надання та отримання кредитної послуги.

Рішенням суду від 03.11.2015, яке набрало законної сили 16.11.2015 (а.с.29-31), у задоволенні вказаного позову було відмовлено у звязку із пропуском позивачем загального і спеціального строків позовної давності для предявлення позову, застосованого по заяві відповідача.

Після цієї відмови судом позивач знову нарахував проценти за користування кредитом по вказаному договору за період : з 31.10.2012 по 31.10.2015 і предявив даний позов.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.Такі підстави, зокрема, передбачені ст.ст. 599, 600, 604-609 ЦК України, які в даному випадку відсутні.

Однак, згідно зі ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється у три роки.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до вимог ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. А сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що кредит був наданий позивачем відповідачу шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 03.11.2015 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за Договором, яке набрало законної сили 16.11.2015, встановлено, що згідно Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, яким, в даному випадку є: 29.02.2012, що вказано на картці, виданій ОСОБА_2; строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці, та встановлено, що останній платіж здійснено в травні 2010 року, а дія картки закінчилась 29.02.2012.

Тобто, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення заборгованості та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії Договору.

Із даним позовом позивач звернувся до суду 06.01.2016, тому позов пред'явлено поза межами строку позовної давності.

Тобто все це вказує на те, що спливла позовна давність для задоволення вказаного позову. Така правова позиція вказана у постанові Верховного суду України у справі № 6-14цс14 від 19.03.2014, №6-738цс15 від 24.06.2015, які відповідно до ст.360-7 ЦПК України враховуються судом при ухваленні даного рішення.

Враховуючи наведене, а також обставини, встановленні рішенням суду від 03.11.2015, яким було відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по Договору: як по тілу кредиту, так і по відсотках, а також по інших нарахуваннях, дане рішення набрало законної сили 16.11.2015, суд прийшов до висновку, що для задоволення вказаного позову спливла позовна давність та відсутні законні підстави для задоволення даного позову.

Таким чином, хоч судом і встановлено, що відповідач не повернув позивачу вказану у позові суму, але оскільки відповідач заявив письмове клопотання про застосування судом позовної давності по даному позову, строк на пред"явлення по якому позивачем пропущений, а згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, і така заявлена, тому суд відмовляє у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності та відсутності підстав для задоволення та з урахуванням рішення суду від 03.11.2015.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, але оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 253-255, 256, 257, ч.ч. 1, п.1 ч.2 ст. 258, ч.1 ст. 260, ч.ч.3,4 ст. 267, ст.ст.509, 525-527, 530, 549, ч.1 ст.598, ст.ст.599, 610, ч.2 ст. 615, ст.ст. 625, 629, ч.1 ст.634, ч.2 ст.1050, ст.1054 ЦК України; ч.1 ст. 3, ст.ст.10, 11, 57- 60, ч.3 ст.61, ст.ст.88, 109, ч.2 ст.197, ч.3 ст.ст. 212-215, ч.1 ст.294, ст. 360-7 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у звязку з пропуском строку позовної давності для предявлення даного позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь - Шевченківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії даного рішення.

Суддя ОСОБА_5sp; І.