Справа №746/397/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24.11.2016 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді Цигури Н.А.,

при секретарі - Нещерету І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2009 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2. Рішенням Срібнянського районного суду Чернігівської області від 6 грудня 2012 року шлюб між сторонами розірваний. Від даного шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають дитину: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЕЛ № 080765 від 09 жовтня 2009 року. Дитина проживає спільно з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, є працюючим, має задовільний стан здоров»я. Позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини- дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подачі заяви до її повноліття .

Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, погодився спдлачувати аліменти на утримання дочки в розмірі, вказаному у позовній заяві. Пояснив, що є працюючим. Щомісячно перераховує кошти на утримання дочки ОСОБА_3 добровільно в розмірі, не меншому 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, при потребі купує одяг, купував брекети, подарунок на день народження- планшет вартістю 1500 грн. Збирає кошти для проведення оперативного лікування дочці. Також забирав дочку з періодичністю один раз на два-три місяці в гості на тиждень. З вересня 2016 року згода з позивачем щодо подальшого добровільного утримання дочки втрачена, так як позивач переїхала проживати до м.Києва, витрати збільшились, а він не має змоги надавати кошти на всі потреби, заявлені позивачем. Після цього позивач стала перешкоджати його спілкуванню з дочкою- не дозволила провести дочці ОСОБА_5 осінні канікули у нього.

Суд, заслухавши відповідача, враховуючи думку позивача, викладену у заяві до суду, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як батька, так і матері.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Згідно положень ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають дитину: дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір»ю, перебуває на утриманні останньої, що підтверджено довідкою Гурбинської сільської ради № 453 від 01.11.2016 року.

Із пояснень відповідача вбачається, що між ним та позивачем з вересня 2016 року почав виникати спір з приводу розміру коштів, необхідних на утримання дитини дочки ОСОБА_3, що і стало підставою для звернення до суду із позовом матері, з якою проживає дитина. Суд враховує, що батько виконує свій обов»язок щодо утримання дочки: систематично перераховує грошові кошти, купує одяг. Періодично дочка приїжджає до батька, який в цей час її утримує. Проте надання коштів у розмірі, не погодженому сторонами, не забезпечує першочергових та необхідних витрат на дитину, тому звернення із вказаним позовом до суду матері є способом захисту дитини. Наведене свідчить про відсутність домовленості відповідача з позивачем щодо утримання дитини, що є підставою для примусового стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дочки. За таких обставин та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про примусове стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_3.

З врахуванням матеріального становища батька, стану його здоров»я, стану здоров"я та матеріального становища дитини, яка перебуває на утриманні матері, враховуючи досліджені судом обставини справи та докази, надані сторонами на обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходів) , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви до її повноліття, за наявності для того законних підстав.

Керуючись ст.ст. 213 , 214 , 215, 367 ЦПК України, ст.ст.180,181,182, 183 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі заяви 03 листопада 2016 року і до її повноліття.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя