Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 2-1981/11 Головуючий у 1 інстанції: Боровікова А.І.
Провадження № 22-ц/778/1359/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.

суддів: Савченко О.В.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року по справі

за позовом Кредитної спілки «Запоріжжя» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2011 року КС «Запоріжжя» звернулась до суду з позовною заявою, яку протягом розгляду справи уточнювала, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії та судових витрат.

Остаточно просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь проценти за користування кредитом за період з 06 грудня 2012 року по 01 лютого 2013 року у розмірі 2 840,53 грн., витрати на вчинення виконавчого напису у розмірі 1311,18 грн., витрати по оплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. та ІТЗ в розмірі 120,00 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 27 серпня 2013 року, позов КС «Запоріжжя» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КС «Запоріжжя» суму заборгованості по процентам за період з 06 грудня 2012 року по 01 лютого 2013 року за користування кредитом до договору кредитної лінії № 203 від 27 серпня 2007 року у розмірі 2 840 грн. 53 коп., 229 грн. 40 коп. витрат по сплаті позивачем судового збору та 120 грн. витрат по сплаті позивачем ІТЗ розгляду справи.

В серпні 2014 року ОСОБА_3 подала до суду заяву про перегляд рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року у звязку з нововиявленими обставинами.

В заяві зазначала, що під час прийняття вказаного судового рішення судом не було досліджено матеріали справи, що стосуються самого договору кредитної лінії № 203 та додатків до нього у вигляді додаткових угод № 1 від 27.08.2007 року, № 2 від 31.07.2007 року, № З від 07.09.2007 року.

КС «Запоріжжя» до позовної заяви від 14.01.2011 року було додано копію додаткової угоди № 1 від 27.08.2007 p., яка суттєво відрізняється від примірника додаткової угоди № 1 від 27.08.2007 року в частині схеми погашення кредиту, яка є у неї. Відмінність полягає у тому, що протягом трьох років позичальник лише сплачує відсотки за користування кредитом, а погашення суми заборгованості відбувається під час здійснення останнього платежу. Зазначена кредитором схема погашення не відповідає принципам сплати кредиту за ануїтетною схемою.

Надана КС «Запоріжжя» додаткова угода № 1 від 27.08.2007 p. нею не підписувалась, що підтверджується висновками експерта НДЕКЦ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області ОСОБА_4 за № 38 від 17.03.2014 р. та за № 98 від 01.07.2014 р.

Вважає, що має місце факт внесення до додаткової угоди №1 від 27.08.2007 р. до договору кредитної лінії № 203 від 27.08.2007 р. щодо схеми погашення кредиту завідомо неправдивої інформації та підробка її підпису посадовою особою кредитної установи.

Під час судового розгляду заяви ОСОБА_3 додатково зазначила, що 13.05.2015 р. апеляційним судомі Запорізької області ухвалено рішення про визнання недійсною додаткової угоди № 2 від 31.08.2007 року до кредитного договору № 203 від 27.08.2007 р. визнана недійсною.

Зазначені факти вважає нововиявленими обставинами, у звязку з чим остаточно просила скасувати рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року, справу призначити до розгляду.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року відмовлено.

Апеляційне провадження відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для розгляду заяви, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення про задоволення її заяви та скасування рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача,пояснення учасників апеляційного розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Ухвалу про відмову ОСОБА_3 в задоволенні заяви суд мотивував тим, що відсутні передбачені ст. 361 ЦПК України підстави для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами і заявником пропущено передбачений ст. 362 ЦПК України строк на подання заяви.

Проте ухвала суду постановлена з порушення норм ЦПК України.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст. ст. 362, 364 ЦПК України.

Проте судом в одному процесуальному документі вирішено питання про пропуск заявником процесуального строку для вчинення певної дії та вирішено по суті питання щодо відсутності підстав, передбачених ст. 361 ЦПК України.

Строки подання заяви про перегляд рішення в порядку ст. 361 цього Кодексу передбачені ст. 362 ЦПК України, проте судом невірно застосовано зазначена норма.

Відповідно до ч.1 ст.362 Кодексу заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами може бути подана сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом 1 місяця з дня встановлення обставин, що є підставами для перегляду, але не пізніше 3 років.

Отже, якщо строк пропущений, але у межах трьох років, діють загальні правила ст.72 ЦПК України.

Відповідно до ст.72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», визначений абзацом 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, є процесуальний і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими ст. 73 ЦПК України.

При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України днем відкриття нововиявлених обставин, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про наявність вказаних обставин.

Якщо заяву подано після закінчення визначеного абзацом 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена.

Отже, виходячи із зазначених положень закону, розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, при пропущені заявником строку, передбаченого ч.1 ст. 362 ЦПК України, якщо суд не знайде підстав для його поновлення, така заява відповідно до ст.72 ЦПК України залишається без розгляду.

Суд першої інстанції на дані вимоги закону уваги не звернув та постановив ухвалу про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами з підстав необґрунтованості заяви та пропуску строку на звернення до суду з такою заявою, які згідно з чинним законодавством є самостійними підставами та тягнуть за собою різні процесуальні наслідки.

Частиною 4 ст. 209 ЦПК України ухвали суду, які оформлюються окремим процесуальним документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Відповідно до ст. 196 ЦПК України під час ухвалення судового рішення ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який розглядає справу. Під час перебування в нарадчій кімнаті суддя не має права розглядати інші судові справи. Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення рішення у нарадчій кімнаті.

Відповідно пункту 16 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 12 грудня 2009р. згідно з положеннями статті 196 ЦПК суди повинні суворо дотримуватися таємниці нарадчої кімнати. Під час ухвалення судового рішення ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який розглядає справу. Вихід судді з нарадчої кімнати до проголошення судового рішення може мати місце під час перерви для відпочинку (протягом робочого часу та після його закінчення). Тому, наприклад, вихід до нарадчої кімнати у п'ятницю та проголошення рішення в понеділок є порушенням її таємниці. При цьому обмін суддею думками з ким-небудь із приводу судового рішення, що ухвалюється, не допускається.

Із журналів судового засідання вбачається, що розгляд справи відбувався 11 грудня 2015 року і 11 грудня 2015 р. о 13-14 суд вийшов до нарадчої кімнати, проте ухвала була проголошена 14 грудня 2015 р. о 10-32 (а.с.96-98).

Оскільки судом першої інстанції було порушено порядок, встановлений для вирішення даного питання, а усунення недоліків, допущених місцевим судом, неможливе на стадії апеляційного розгляду, відповідно до п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею на новий розгляд заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Вимоги ОСОБА_3 про ухвалення апеляційним судом нового судового рішення про задоволення її заяви та скасування рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2013 року не відповідає вимогам закону та повноваженням суду апеляційної інстанції.

Нормами ЦПК не передбачено право апеляційного суду розглядати заяву про перегляд рішення суду першої інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами та встановлювати наявність чи відсутність підстав для такого перегляду.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції:

1) відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону;

2) змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування;

3) скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Згідно з ч.1 ст. 363 ЦПК України рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у звязку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення, постановив ухвалу або видав судовий наказ.

ОСОБА_3 просить переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя.

Отже, апеляційний суд не є судом, який ухвалив рішення і стосовно якого подана заява про перегляд за нововиявленими обставинами.

У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини вказував на необхідність дотримання судом своєї компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури (справи «Сокуренко і Стригун проти України», «Верітас проти України»), інакше суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст. ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2015 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: