Єдиний унікальний номер 225/4475/16-ц Номер провадження 22-ц/775/2111/2016
Головуючий у 1 інстанції: Нємиш Н.В. Єдиний унікальний номер 225/4475/16-ц
Суддя доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/2111/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Агєєва О.В., Азевича В.Б.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 24 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 24 жовтня 2016 року частково задоволено позов ОСОБА_1, стягнено з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 766 грн., сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 614 грн. щомісяця, починаючи з 04.08.2016 року до їх повноліття, а також на утримання позивачки в сумі 300 грн. щомісяця, починаючи з 04.08.2016 року до досягнення сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку, тобто до 14.01.2018 року. Стягнено з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

У апеляційній скарзі позивачка просить змінити рішення в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача в твердій грошовій сумі на утримання їх двох неповнолітніх дітей та на неї, як дружину, що проживає з дитиною, яка не досягла трьох років та задовольнити її вимоги у повному обсязі. Зазначає, що визначений судом розмір аліментів на дітей не може вважатись достатнім для їх нормального розвитку. Відповідач, незважаючи на те, що він офіційно не працює, вже тривалий час перебуває на неофіційних заробітках в Російській Федерації, має молодий вік, є достатньо працьовитою людиною, вад зі здоровям не має, інших утриманців не має, а отже має всі можливості саме для належного та достатнього забезпечення своїх дітей, які в силу свого малого віку мають пряму залежність від матеріального утримання з боку батьків. Останній час він працював гірником на ДП «Дзержинськвугілля», але свідомо звільнився із роботи, щоб виїхати з країни на заробітки для отримання ще більшого доходу. Правильним критерієм для визначення грошової вартості мінімальних потреб для кожної дитини є прожитковий мінімум в країні, саме тому вона просила стягнути аліменти у розмірі прожиткового мінімуму для кожної дитини окремо. Крім того, суд не врахував, що особисто вона не може надати дітям матеріальну допомогу, оскільки не працює з причини перебування у відпустці по догляду за дитиною, постійно доглядає за їх малолітніми дітьми та сама потребує матеріальної підтримки з боку відповідача, єдиним засобом для її існування є незначні соціальні виплати від Департаменту соціального захисту населення Торецької міської ради у розмірі 860 грн. щомісячно. Ця сума не дозволяє їй навіть на мінімальному рівні забезпечити свою життєдіяльність та мінімальні потреби їх двох неповнолітніх дітей, що проживають з нею. Але розмір аліментів, стягнений судом на її утримання в сумі 300 грн. є мізерним та необґрунтовано заниженим у порівнянні з розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що закріплений у законі.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_5 проти скарги заперечував та просив рішення залишити без зміни. Позивач та відповідач в засідання апеляційного суду не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення судових повісток. Від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та вимог матеріального і процесуального закону.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони з 7 червня 2008 року перебувають у шлюбі та мають двох дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей та на її власне утримання у твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму на кожного з них, а саме 1228 грн. на утримання сина ОСОБА_4, 1531 грн. на утримання сина ОСОБА_3, та 1450 грн. на своє утримання, оскільки відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей та її, як жінки, що не працює у звязку із доглядом за дитиною, не надає.

Із копії трудової книжки та витягу з наказу від 02.03.2015 року про звільнення відповідача вбачається, що він станом на час розгляду справи не працює.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Частинами 2,4 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд встановив, що відповідач не працює, постійного доходу не має, проте має працездатний вік та задовільний стан здоровя, не має на утриманні інших дітей. Виходячи із принципу справедливості та розумності з урахуванням потреб позивачки та дітей, а також можливостей відповідача суд частково задовольнив вимоги позивачки та стягнув з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 766 грн. на утримання сина ОСОБА_3 та 614 грн. на утримання сина ОСОБА_4 щомісячно, тобто по 1/2 частині від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законом на час розгляду справи, а також 300 грн. щомісячно на утримання позивачки до досягнення сином ОСОБА_4 віку 3-х років.

Отже, суд стягнув аліменти на утримання дітей у розмірі, не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги про стягнений судом розмір аліментів є замалим та недостатнім не можуть бути підставою для скасування рішення суду. Суд виходив із того, що відповідач не працює та не має постійного доходу. Заявником апеляційної скарги не надано доказів про те, що відповідач працює та отримує дохід у розмірі, який би дозволяв стягнути з нього аліменти у загальній сумі 4 209 грн. щомісячно, як про це просить позивачка.

У разі зміни матеріального стану сторін позивачка не позбавлена можливості поставити питання про збільшення розміру аліментів чи стягнення їх у частці від доходів відповідача.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону і підстав для його скасування немає.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: