АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Вовк С.В.
№22-ц/796/4998/2016 Доповідач Кравець В.А.
Справа №757/4911/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів Качана В.Я., Шиманського В.Й.

за участю секретаря Попандопало Ю.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника стягувача Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» - Перевертуна Володимира Григоровича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року у справі за поданням головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченка ДмитраЄвгеновича про тимчасове обмеження директора Спільного українсько-німецького підприємства «Марком» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, зацікавлені особи стягувачі: Публічне акціонерне товариство АБ «Укргазбанк», Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк»,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2016 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України НідченкоД.Є. звернувся в суд із поданням, в якому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи Спільного українсько-німецького підприємства «Марком» у формі ТОВ ОСОБА_4 шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

У мотивування вимог посилався на те, що в ході виконавчого провадження боржник тривалий час ухиляється від виконання рішення, а на вимоги державного виконавця не реагує.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року у задоволенні подання - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник стягувача ПАТ «Креді Агріколь Банк» - Перевертун В.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення подання, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що з матеріалів подання державного виконавця вбачається, що боржник - керівник СУНП «Марком» у формі ТОВ не виконує рішення суду щодо стягнення з підприємства на користь, в т. ч. ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості, у зв'язку з чим державним виконавцем вжито заходи, спрямовані на виконання зазначеного рішення, а саме: розшук майна боржника, арешт майна та коштів боржника, оголошення заборони на відчуження нерухомого та рухомого майна, виїзд державного виконавця за місцезнаходженням боржника/майна боржника з метою опису майна, однак такі заходи не вплинули на виконання боржником рішення суду.

Крім того, ОСОБА_4 будучи службовою особою, в порушення Закону України «Про виконавче провадження», знаючи про те, що відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва мають заборгованість перед ПАТ «Креді Агріколь Банк» та про те, що на рахунки товариства накладений арешт, маючи реальну можливість сплатити борг, умисно шляхом відкриття 06.10.2015р. в AT «Райффайзен Банк Аваль» нових поточних рахунків НОМЕР_1 (у грн.), НОМЕР_2 (у євро), НОМЕР_3 (у доларах США); продовжував здійснювати господарські операції однак на погашення заборгованості дані кошти не використав, чим умисно не виконує ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва, що набрала законної сили та заподіює істотної шкоди інтересам ПАТ «Креді Агріколь Банк».

Вказує на те, що ОСОБА_4 умисно не виконується ухвала Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення із нього на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості у сумі 4 577 557,02 доларів США, що в еквіваленті національної валюти за офіційним курсом НБУ, встановленому на 18.11.2014 року, становить 70 199 647,52 грн., та третейський збір у сумі 12 750,00 грн., як з поручителя за виконання зобов'язань СУНП «Марком» у формі ТОВ.

В судовому засіданні апеляційного суду представник стягувача ПАТ «Креді Агріколь Банк» - Перевертун В.Г. та представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_4 проти апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що його задоволення буде суперечити вимогам чинного законодавства, оскільки суду не надано доказів ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями, неможливості виконання рішення суду.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 48999785 яке об'єднано у зведене 06.10.2015, по примусовому виконанню:

- Наказу Господарського суду м. Києва № 910/17071/14 виданого 06.03.2015 про стягнення зі Спільного українсько-німецького підприємства «Марком» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» станом на 18.07.2014 року прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 12 367 151 грн. 87 коп., прострочену заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 981 900 грн. 33 коп., пеню за прострочення погашення кредиту в сумі 813 234 грн. 98 коп., пеню за прострочення погашення процентів в сумі 34 139грн. 89 коп., судовий збір в розмірі 73 080 грн. 00 коп.

- Виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 755/31215/14-ц виданого 15.04.2015 про стягнення зі Спільного Україно-Німецького Підприємства «Марком» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованості у сумі 4 577 557 доларів США 02 центів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 18.11.2014 р. становить 70 199 647 гривень 52 копійки. Стягнення зі Спільного Україно-Німецького Підприємства «Марком» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» третейський збір у сумі 25 500 грн.

- Наказу №904/6692/14 виданого 21.11.2014 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення солідарно зі Спільного українсько-німецького підприємства «МАРКОМ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю та Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ШЛЯХ» на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» 46 010 501,34 грн. - заборгованості за кредитом, 981 104, 28 грн. заборгованості по відсоткам користуванням кредитом, 4 067 452, 27 грн. - пені за порушення боргових зобов'язань.

Державним виконавцем 06.04.2015, 31.08.2015, 16.11.2015 відповідно відкриті виконавчі провадження та спрямовано запити до обліково-реєстраційних установ, щодо виявлення майна боржника, що належить йому на праві власності.

В процесі виконання державним виконавцем накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Згідно отриманих відповідей встановлено, що за боржником зареєстровані автотранспортні засоби у кількості 49 одиниць, які постановою державного виконавця оголошено у розшук.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано нерухоме майно, що належить йому на праві власності, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 625,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 13.01.2016 утворено при відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавчу групу з метою складання акту опису й арешту вищевказаного нерухомого майна боржника.

Згідно відповіді ДФС України за боржником зареєстровані відкриті рахунки в банківських установах.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За положенням п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Пунктом 15 Правил перетинання державного кордону громадянами України постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року, передбачено, що громадянину може бути відмовлено у виїзді з України, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Відповідно до роз'яснень Верховного суду України від 01.02.2013 року викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені саме за ухилення від виконання зобов'язань, а не за наявність факту їх невиконання.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов'язків.

Як убачається з матеріалів справи, товариством «Марком» подавалися заяви про розстрочку виконання рішення на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (а.с. 121-124), проводяться перемовини з ПАТ «ПУМБ» (а.с. 125-126), на виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 31.03.2015 по справі про розстрочення виконання зазначеного рішення суду боржником сплачено 365 854,86 грн.

ПАТ»ПУМБ», яке є одним зі стягувачів та однією зі сторін, в інтересах якої сформоване подання головного державного виконавця відділу примусового виконання, не є згодним із продуктивністю та ефективністю застосування цього заходу, що підтверджується повідомленням у формі письмових пояснень, зазначає, що між ПАТ «ПУМБ» та МАРКОМ наразі проходять перемовини стосовно укладення мирової угоди на стадії виконання судового рішення, тобто, Боржник вчиняє активні дії для врегулювання ситуації та погашення зобов'язань, покладених на нього рішенням, що виключають наявність ухилення від виконання рішень і свідчать саме про намагання МАРКОМ врегулювати питання заборгованості ( а.с. 172).

Отже, в даному конкретному випадку, враховуючи фактичні обставини справи та зміст подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, зокрема, відсутність у поданні вказівки на дії ОСОБА_4, які свідчать про ухилення від виконання судових рішень, а також ураховуючи, що додані до подання матеріали виконавчого провадження, не підтверджують факту умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав вважати ОСОБА_4 таким, що свідомо та умисно ухиляється від виконання покладених на нього судовими рішеннями зобов'язань.

Крім того, під час проведення виконавчих дій у боржника було виявлено майно: нежитлове приміщення загальною площею 625,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча (Красногвардійський район), будинок №152 та транспортні засоби в кількості 49 одиниць, а тому підстав застосовувати до боржника обмеження у праві виїзду закордон - немає.

Доводи апелянта про те, що генеральний директор «МАРКОМ» У ФОРМІ ТОВ ОСОБА_4 продовжував здійснювати господарські операції по поточних рахунках ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» не є переконливим доказом ухилення від виконання рішення суду, оскільки виконавче провадження знаходиться у стадії примусового виконання , а рух коштів відбувався відповідно до укладених договорів на здійснення господарської діяльності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 218,313-315-317 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника стягувача Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» - Перевертуна Володимира Григоровича - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2016 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді