АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/250/16 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Кузьма Р. М., Костів О. З.,

при секретарі - Романюк Х.Ю.

з участю представника ПАТ Тернопільське автотранспортне підприємство 16127 -

ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ Тернопільське автотранспортне підприємство 16127 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року у справі за позовом ПАТ Страхова компанія Інгосстрах до ОСОБА_2, ПАТ Тернопільське автотранспортне підприємство 16127, треті особи ОСОБА_3, ПАТ Страхова компанія ТАС про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року позов ПАТ Страхова компанія Інгосстрах до ОСОБА_2, ПАТ Тернопільське автотранспортне підприємство 16127 задоволено.

Стягнуто з ПАТ Тернопільське автотранспортне підприємство 16127 на користь ПАТ Страхова компанія Інгосстрах 35759,19 грн. витрат, пов'язаних із сплатою страхового відшкодування, 357,59 грн. в повернення сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ Тернопільське автотранспортне підприємство 16127 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано того, що всупереч вимогам п.5.2 Методики товарознавчої експертизи і оцінки колісних транспортних засобів ПАТ Тернопільське автотранспортне підприємство 16127, як власника джерела підвищеної небезпеки, не було повідомлено про проведення процедури огляду автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, 2013 року випуску, та не було його залучено до вказаного огляду разом з експертом. Суд не прийняв до уваги те, що відповідач у даному випадку є зацікавленою особою і повинен обов'язково приймати участь у експертизах, обстеженнях та висновках щодо пошкодженого автомобіля. Крім цього, ПАТ Тернопільське автотранспортне підприємство 16127 вважає, що відповідальність за втрату товарної вартості автомобіля повинна нести страхова компанія, яка застрахувала вказаний автомобіль, тому стягнення з відповідача на користь позивача вртаченої товарної вартості автомобіля є безпідставним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В червні 2016 року ПАТ Страхова компанія Інгосстрах звернулось в суд із позовом до ОСОБА_2, ПАТ Тернопільське автотранспортне підприємство 16127 про стягнення витрат, пов'язаних із виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що 27.06.2013 року між ним та ПАТ КБ ПриватБанк укладено договір добровільного страхування №TECNCPS-135ROLU майнових інтересів власника автомобіля марки Mitsubishi Pajero Sport, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

04 вересня 2014 року о 20 годині 50 хвилин на території АТП 16127 по вул. Галицькій, 28 в м.Тернополі відбулася дорожньо-транспорта пригода за участю автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2І, що належить ПАТ Тернопільське автотранспортне підприємство 16127. Внаслідок зазначеної ДТП автомобілю Mitsubishi Pajero Sport, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 завдано механічних пошкоджень.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 11.09.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ Страхова компанія Інгосстрах.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 становить 84809,19 грн.

ПАТ Страхова компанія Інгосстрах відшкодовано власнику пошкодженого траспортного засобу завдану шкоду (страхове відшкодування) в розмірі 84809,19 грн. На адресу страхової компанії ОСОБА_2 - ПАТ СГ ТАС направлено вимогу про перерахування коштів по виплаченому страховому відшкодуванні та на виконання вимог ПАТ СГ ТАС в межах встановленого ліміту на рахунок ПАТ СК Інгосстрах перераховано 49050 грн. Враховуючи те, що позивачу відшкодовано лише частину коштів і те, що відповідач ОСОБА_2 на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував в трудових відносинах із ПАТ Тернопільське автотранспортне підприємство 16127, а тому в силу вимог Закону Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ СК Інгосстрах просить стягнути із ПАТ Тернопільське АТП 16127 на його користь 35 759,19 грн. витрат, пов'язаних із сплатою страхового відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ Страхова компанія Інгосстрах, виплативши суму страхового відшкодування страхувальнику, в силу норм Закону Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів набула право вимоги до боржника.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки він ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.09.2014 року близько 20 год. 50 хв. на території АТП 16127 по вул. Галицькій, 28, в м. Тернополі, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки ЗАЗ-1-VAN, д.н.з. НОМЕР_3 в порушення вимог п.п. 1.4, 1.5, 12.1 Правил дорожнього руху здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб Mitsubishi Pajero Sport, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, власником якого є ПАТ Комерційний банк ПриватБанк. Внаслідок наїзду обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Тернопільського міськрайонного суду від 11.09.2014 року, згідно якої ОСОБА_2 визнано винним у порушенні п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та на нього за адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124, КУпАП накладено стягнення у вигляді 340 грн. штрафу в дохід держави.

Згідно з ч.1 ст. 6 Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 року №1961-IV (надалі Закон №1961-IV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01.03.2013 року розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Mitsubishi Pajero Sport, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ СК Інгосстрах, що підтверджується договором добровільного страхування наземного транспорту №TECNCPS-135ROLU від 27.06.2013 року (КАСКО).

Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль Mitsubishi Pajero Sport, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, чим спричинено матеріальну шкоду його власнику ПАТ КБ ПриватБанк у розмірі 84809,19 грн., що підтверджується Звітом №202 17.09.2014 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля (а.с.9-15) та ремонтною калькуляцією №202 від 17.09.2014 року(а.с. 16-18 ).

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ СК Інгосстрах виплатило ПАТ КБ ПриватБанк страхове відшкодування в розмірі 84809,19 грн. (страховий акт №И-2333 від 22.10.2014 року та платіжне доручення №1 від 23.10.2014 року (( а.с. 18-19)).

Згідно ст. 27 Закону України Про страхування від 07.03.1996 №85/96-ВР та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_4, була застрахована в ПАТ СГ ТАС, яке згідно виставленої позивачем вимоги на підставі платіжного доручення від 29.05.2015р. №51909 перерахувало ПАТ СК Інгосстрах в межах встановленого у полісі ліміту 49050 грн. Тобто, страховиком ПАТ СГ ТАС свої зобовязання були виконанні повністю.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ПАТ СК Інгосстрах, виплативши суму страхового відшкодування Банку, в силу норми закону набуло право вимоги до боржника.

Проте, зважаючи на ту обставин, що ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП перебував в трудових відносинах із ПАТ Тернопільське АТП 16127, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що саме ПАТ Тернопільське АТП 16127 в силу вимог ст. 1187 ЦК України, як власник джерела підвищеної небезпеки, повинно сплати залишок непокритої суми від Страхової компанії ТАС, яка становить 35759,19 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апелянта про те, що звіт про визначення матеріального збитку був проведений без залучення його представника, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідачем не представлено іншого звіту про оцінку, не заявлено клопотання про призначення товарознавчої судової експертизи. Крім цього, при проведенні огляду транспортного засобу був присутній ОСОБА_2, який погодився із виявленими механічними пошкодженнями автомобіля в івартістю матеріального збитку.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, оскільки суд належним чином перевірив доводи позивача та відповідача, дав належну оцінку доказам у справі, повно з'ясував обставини справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 312, 314, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Тернопільське автотранспортне підприємство 16127 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4