Провадження № 2/521/929/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"03" березня 2016 р. Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Мазун І.А.
при секретарі - Бурдейному В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа Пята Одеська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до Одеської міської ради, третя особа Пята Одеська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що є єдиним спадкоємцем всього рухомого та нерухомого майна свого дідуся ОСОБА_2, який помер 06.01.2015р., за заповітом, який було складено 11.02.2014р. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку загальною площею 12,3 кв.м., за адресою: м. Одеса, вул. Суперфосфатна, 30, який складається з: Б сарай, Д гараж, Ж навіс, Е сарай, З вбиральня, І сарай, В літня кухня, № 1-4 огорожа, 1- мостіння. Даний будинок належав його дідусеві на підставі договору купівлі-продажу № 679/98 від 30.03.1998р., який за рішенням Місцевого суду Іллічівського району м. Одеси від 09.09.2002р., визнано дійсним та визнано за ОСОБА_2 право власності на вищезазначений будинок. У встановлений законом строк позивач звернувся до Пятої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, однак від нотаріуса отримав відмову у отриманні свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що ним не надано правовстановлюючого документу на будинок № 30 по вул. Суперфосфатній в м. Одесі, оскільки його дідусем в подальшому не було зареєстровано належним чином право власності на даний будинок.
Посилаючись на викладене, позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просить визнати за ним право власності на будинок № 30 по вул. Суперфосфатна в м. Одесі, загальною площею 25,8 кв.м., житловою площею -12,3 кв.м., який складається з: Б сарай, Д гараж, Ж навіс, Е сарай, З вбиральня, І сарай, В літня кухня, Г літня кухня, № 1-4 огорожа, 1- мостіння, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_1
Позивач підтримав позовні вимоги, просила їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності проти заочного рішення не заперечує, про що надав письмову заяву.
Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, сповіщені належним чином.
За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними обставинами.
Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.1998р. на Одеській новій біржі між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 679/98 будинку № 30 по вул. Суперфосфатна в м. Одесі. (а.с. 7-8)
Рішенням Місцевого суду Іллічівського району м. Одеси від 09.09.2002 р. договір купівлі-продажу нерухомого майна № 679/98 від 30.03.1998р. будинку № 30 по вул. Суперфосфатна в м. Одесі визнано дійсним, та визнано за ОСОБА_2 право власності на зазначений будинок, загальною площею -12,3кв.м., який складається з Б сарай, Д гараж, Ж навіс, Е сарай, З вбиральня, І сарай, В літня кухня, Г літня кухня, № 1-4 огорожа, 1- мостіння (а.с. 9), однак своє право власності ОСОБА_2 у встановлений законом порядок зареєстровано не було.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 11 грудня 2015 року виправлено допущену в рішенні Іллічівського районного суду м.Одеси від 09.09.2002р. описку та вказано загальну площу будинку №30 по вул..Суперфосфатній в м.Одесі, яка складає 25,8кв.м., житлова площа складає 12,3кв.м.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер 20.09.2012р., яке було видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції 24.09.2012р. та про що було зроблено відповідний актовий запис № 9151.

11.02.2014р. ОСОБА_2, було складено заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори, відповідно до якого ОСОБА_2 на випадок своєї смерті усе його рухоме і нерухоме майно, де б воно не було та з чого воно не складалося, і все що йому буде належати йому і на що він за законом матиме право, заповідає онуку ОСОБА_1

06.01.2015 р. ОСОБА_2 помер, згідно до свідоцтва про смерть, виданого 08.01.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 326. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належного йому будинку № 30 по вул. Суперфосфатна в м. Одесі.

Відповідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 171/2015 до майна померлого ОСОБА_2, позивач 14.05.2015р. звернувся до Пятої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дідуся ОСОБА_2, на підставі якої була заведена спадкова справа.

Листом державного нотаріуса Пятої Одеської державної нотаріальної контори від 09.07.2015р. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачем не було надано правовстановлюючих документів на будинок № 30 по вул. Суперфосфатна в м. Одесі, який би підтверджував право власності спадкодавцеві, а саме рішення Місцевого суду Іллічівського району м. Одеси від 09.09.2002 р. про визнання права власності за померлим не було зареєстровано в КП «БТІ» Одеської міської ради. (а.с. 22)

Згідно інформації, наданої КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, повідомлено, що станом на 31.12.2012р., право власності на будинок № 30 по вул. Суперфосфатній в м. Одесі зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору № 679/98 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого Одеською новою біржею 30.03.1998 р. (реєстрація від 09.04.1998р.)

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається, зокрема, внаслідок смерті особи.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернуться до нотаріальної контори за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач в передбаченому законом порядку звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину по незалежним від нього причинам, у звязку з чим порушуються права позивача.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Посилаючись на вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право ніж за зверненням до суду з відповідним позовом, його позовні вимоги є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 203, 220, 334, 392, 1216, 1220, 1223, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа Пята Одеська державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) право власності на будинок № 30 по вул. Суперфосфатна в м. Одесі, загальною площею 25,8 кв.м., житловою площею -12,3 кв.м., який складається з: Б сарай, Д гараж, Ж навіс, Е сарай, З вбиральня, І сарай, В літня кухня, Г літня кухня, № 1-4 огорожа, 1- мостіння, після смерті ОСОБА_2, який помер 06.01.2015р. в порядку спадкування за заповітом, який складено 11.02.2014р.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення, позивачем в загальному порядку.

Суддя І.А.Мазун