РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

при секретарі Димовій Л.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини за законом недійсною та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини за законом недійсною та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом.

В процесі судового розгляду позивач уточнив свої позовні вимоги , посилаючись на наступні обставини.

Позивач зазначив, що 16 квітня 2014 року помер її батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який до смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1.

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину будинку АДРЕСА_2.

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом.

28 серпня 2014 року позивач у встановлений законом шестимісячній строк, з дня смерті батька подала в державну нотаріальну контору міста Бердянська Запорізької області заяву про визнання її права на спадщину.

Позивач вказав, що у той час вона вважала, що спадкоємцями першої черги за законом є вона, відповідач ОСОБА_2 та їх мати - ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає в місті Бердянську Запорізької області по вул. Гагаріна, будинок № 27 квартира 2.

Позивач вказує, що вона не знала і не могла знати,що її мати ОСОБА_6 не є спадкоємицею першої черги за законом, як дружина спадкодавця і ніхто їй цього не розповідав і цією думкою не ділився.

Тому вона, у заяві від 28.09.2014 року про визнання її прав як спадкоємиці першої черги, заявила про передачу її матері ОСОБА_5 своєї частки у спадщині. Позивач зазначила, що інакше б вона не заявляла про передачу їй своєї частки у спадщині,та й не могла цього зробити за законом, що, звичайно, було б їй роз'яснено нотаріусом державної нотаріальної контори міста Бердянська Запорізької області.

Позивач вказує, що, оскільки, відповідач не повідомив її про це, вона подала заяву про відмову від спадщини на користь матері і вона сумлінно розуміла, що її частка спадщини переходить до матері,оскільки не могла знати, що мати не є спадкоємицею за законом.

Тобто, на момент подачі заяви (вчинення правочину) в Бердянській нотаріальній конторі про відмову у прийнятті спадщини на користь матері, позивач сумлінно помилялася щодо можливих правових наслідків такого кроку, тобто вона помилялась відносно істотних обставин, які мають значення.

Істотне значення має помилка щодо природи угоди, прав і обов»язків сторін, таких відмінностей, якостей речі, які значно знищують їх цінність, або можливість використання за цільовими призначенням.

Позивач вказує, що судовий процес виник виключно з вини її брата і нотаріуса Бердянської нотаріальної контори, які вчасно не повідомили її про відсутність у матері прав спадкоємця першої черги після покійного батька.

Позивач вказує, що вона разом з чоловіком та двома дітьми зареєстровані в квартирі (будинку), що є спадковим майном.

Позивач, протягом шести місяців після смерті батька приїжджала та жила в будинку, протягом шести місяців після смерті батька і до теперішнього часу вона оплачує комунальні та інші платежі за вищевказаний будинок.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Представник третьої особи Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з»явився, надав судові письмову заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, заслухав сторони, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 квітня 2014 року помер батько сторін по справі ОСОБА_4, після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частини житлового будинку, розташованого за адресою: м. Бердянськ, вул.Гагаріна, 27.

Позивач у передбачений законом строк звернулася до Бердянської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від своєї частки у спадщині на користь своєї матері ОСОБА_5, оскільки вважала, що спадкоємцями першої черги по закону після смерті її батька ОСОБА_4 є наряду з нею її рідний брат ОСОБА_2 та її мати ОСОБА_5

Судом встановлено, що на момент подачі позивачем заяви від 28.09.2014 року про відмову від спадщини на користь ОСОБА_5 їй не було відомо, що ОСОБА_5, не є спадкоємицею першої черги за законом, оскільки не була в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 на момент його смерті, ніхто їй цього не розповідав і їй це не було відомо.

Тобто, на момент подачі заяви позивачем до державної нотаріальної контори про відмову у прийнятті спадщини, вона помилялася щодо можливих правових наслідків подачі цієї заяви.

Відповідно д ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи, угоди, прав та обов»язків сторін, таких відмінностей, якостей речі, які значно знищують їх цінність, або можливість використання за цільовим призначенням.

Згідно з п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року « Про судову практику розгляду судових справ про визнання правочинів недійсними» угода вважається недійсною, якщо сторона по угоді помилялася саме в момент вчинення правочину.

Враховуючи те, що відмова від спадщини односторонній правочин, позивач виявила своє волевиявлення шляхом подачі заяви про відмову від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом, і те, що судом встановлено наявність підстав, передбачених ст. 229 ЦК України для визнання його недійсним, а саме те, що позивач помилялася відносно правових наслідків своєї дії і не знала і не могла знати, що ОСОБА_5 не є спадкоємицею по закону першої черги після смерті ОСОБА_4, який помер 16 квітня 2014 року, інакше вона не відмовлялася від прийняття спадщини, тому суд вважає, що позовні вимоги про визнання заяви ОСОБА_3 про визнання її заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною від 28.09.2014 року є законними і обґрунтованими.

Згідно матеріалів спадкової справи державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори, тільки 04.02.2015 року була отримана із відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську на запит від 29.01.2015 року, а саме копія актового запису про шлюб на громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з якої вбачається, що шлюб між ними був розірваний ще 15.11.1983 року, тобто на момент смерті ОСОБА_4, ОСОБА_5 не була з ним в зареєстрованому шлюбі.

Внаслідок вищеперелічених обставин, позивач ОСОБА_3 пропустила шестимісячний строк звернення до нотконтори з відповідною заявою про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1271 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 пропустила цей строк, по-перше внаслідок помилки, яка не залежала від неї, про яку вона дізналася після того, як нотаріальна контора також дізналася про те, що ОСОБА_5 не є спадкоємицею перщої черги за законом після смерті ОСОБА_4, це вже було після спливу шестимісячного строку для звернення до нотконтори з відповідною заявою після смерті ОСОБА_4

Крім того, суд враховує, як поважні причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини позивачем ОСОБА_3 ту обставину, що позивач мешкає в іншій державі і має дитину ОСОБА_3, яка страждає на аутизм і потребує постійного догляду, що ускладнювало своєчасно після встановлення вказаних обставин державною нотконторою звернутися позивачу з відповідною заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори.

На підставі ст.ст. 229, 1272 ЦК України і керуючись ст..ст. 15, 30, 62, 202, 214, 221 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_7 Вікторівни до ОСОБА_2, третя особа Бердянська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини за законом недійсною та визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини за законом, - задовольнити.

Визнати заяву ОСОБА_3 , подану до Бердянської державної нотаріальної контори Запорізької області про відмову від спадщини за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 16.04.2014 року, зареєстровану в книзі обліку спадкових справ, недійсною.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 16 квітня 2014 року два місяця з дня набрання даного рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя