АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/4811/14-ц 22-ц/774/312/К/16
Справа №216/4811/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/312/К/16 Бондарєва О.І.
Категорія № 5(ІІІ) Доповідач - Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

секретар: Маслова К.В.

за участю: позивача -ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 11 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що йому на праві приватної власності належить домоволодіння АДРЕСА_2 власником сусіднього домоволодіння АДРЕСА_1, яке знаходяться на межі з домоволодінням позивача, є ОСОБА_3

Протягом тривалого часу відповідач держить крупний рогатий скот, для чого, у дворі свого будинку побудував приміщення для його утримання, стоки нечистот від якого, виведені по межі домоволодінь на вулицю.

На території домоволодіння позивача на відстані 85 см., та 90 см., від межі знаходяться літня кухня та гараж, на які згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій літньої кухні і гаражу, встановлена негативна дія на технічний стан будівельних конструкцій, у зв'язку з побудовою на територій домоволодіння Відповідача будівлі сховища для грубих кормів/приміщення для крупної рогатої худоби/, і організації стоків нечистот у близькості від житлових і допоміжних побудов по АДРЕСА_1 . Внаслідок порушення цілісності конструкцій літньої кухні та гаражу, для їх відновлення позивачу необхідно виконати капітальний ремонт. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт, а також будівельних матеріалів, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №26 від 13.02.2015 року, складає 1 752 грн.

Відповідач ОСОБА_3 порушує право позивача на нормальне життя, останній вимушений докладати додаткових зусиль та нести матеріальні витрати на відшкодування пошкоджених будівель, позивач та члени його родини вимушені постійно вдихати запахи нечистот, особливо у літній період, неможливо відкрити вікна для провітрювання, що призводить до моральних страждань, розмір яких оцінює в 10 000 грн.

Уточнивши позовні вимоги в редакції 21.04.2015 року позивач ОСОБА_2 просив суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні власністю, а саме, демонтувати сховище для грубих кормів /коровник/, а також збудований стік нечистот, який проходить рядом з межею вказаних домоволодінь. Стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в загальній сумі 3 102 грн. із яких 1450 грн. вартість проведення ексретизи та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. а також судові витрати.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 листопада 2015 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишені без розгляду.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 у відшкодування: матеріальної шкоди -1 752 (одну тисячу сімсот п'ятдесят дві) грн. моральної шкоди - 1 000 (одну тисячу)грн. витрат на правову допомогу - 400 грн. сплату судового збору - 493 (чотириста дев'яносто три)грн. 60 коп. витрат на проведення експертизи - 1 450 (одну тисячу чотириста п'ятдесят) грн. У задоволенні інших позовних вимог, позивачу - відмовлено .

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Зокрема, апелянт посилається на те, що суд відмовляючи в задоволенні позовних вимог про демонтаж корівника, не врахував відповіді ДСНС Криворізького міського управління та висновку будівельно-технічної експертизи згідно яких, дана споруда побудована, як з порушенням норм ДБН, так і протипожежних норм, у зв'язку з чим домоволодіння позивача піддається небезпеці.

Крім того, судом безпідставно занижена сума моральної шкоди, не враховано тривалість та сутність моральних страждань позивача, а також не враховані всі понесені позивачем судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що жодного корівника та стоку нечистот на межі домоволодінь не збудовано, сарай, де зберігаються корови знаходиться за житловим будинком відповідача на іншій стороні земельної ділянки (по відношенню до земельної ділянки позивача), там же знаходиться вигрібна яма. Вказані обставини підтверджуються технічним паспортом на домоволодіння від 14.10.2004 року, на якому даний сарай значиться під літ. «З», а також протоколом виїзного судового засідання від 16 вересня 2015 року, в якому також відображено місце знаходження, як сараю, так і вигрібної ями.

Посилання суду першої інстанції, на висновок судової будівельно-технічної експертизи №26 від 13.02.2015 року, є помилковим, оскільки вказаним висновком не встановлена будь-яка протиправна та винна дія відповідача, а погіршення технічного стану гаражу та літньої кухні позивача, на думку експерта, є підвищена вологість біля фундаментів вищезазначених споруд, з причини відводу стічних вод з території домоволодіння НОМЕР_1 про що свідчить «грибок», яким вкриті внутрішні стіни літньої кухні, однак експертом у своєму висновку не відображено та не розкрито, що таке «стічні води» та причини їх виникнення, а тим більше причетність відповідача до них .

На думку апелянта, експертне дослідження базується на припущеннях експерта, а деякі обставини взагалі не відповідають дійсності: так фототаблиця №2,3 відображає водозливну систему літньої кухні позивача та її замощення в місці закінчення водозливного жолоба (жолоб закінчується одразу ж після закінчення літньої кухні, жодного метрового виліту там не має, замощення частково зруйноване, мається саме в цьому місці безліч наскрізних, глубоких тріщин); фототаблиця №4 відображає рівень висот між сусідніми ділянками, який становить близько 20 см. (ділянка позивача вища), а також відсутність будь-яких з'єднань, канав, траншей, тощо, при цьому експерт приходить до висновку, що невстановлені стічні води, не встановлено звідки, в супереч законам фізики будуть текти в гору з більш низької ділянки відповідача до позивача.

Посилання на технічний висновок, виконаний ТОВ «Деймос ЛТД» не може бути взятий судом до уваги, оскільки виконавець не попереджався про кримінальну відповідальність за наданий завідомо неправдивий висновок, а по-друге дане дослідження проводилося без участі відповідача, що унеможливлює встановлення вірності відображених обставин.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції було застосовано правові норми, які не підлягали застосуванню, а саме ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, оскільки відсутній склад деліктного зобов'язання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником домоволодіння АДРЕСА_2 відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить сусіднє домоволодіння АДРЕСА_1, яке межує з домоволодінням позивача ОСОБА_2

На території домоволодіння АДРЕСА_1 , побудовано приміщення для утримання крупного рогатого скоту /корівник/; дане приміщення збудовано таким чином, що нечистоти від корівника, враховуючи уклін рельєфу місцевості виведені по межі; внаслідок чого, здійснюється руйнація цілісності конструкцій літньої кухні та гаражу, розташованого на подвір'ї Позивача;

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №26 від 13.02.2015 року причиною погіршення технічного стану будівель гаражу та літньої кухні, розташованих на території домоволодіння НОМЕР_2, є підвищена вологість біля фундаментів вище зазначених споруд, з причин відводу сточних вод з території домоволодіння НОМЕР_1 вздовж межі з домоволодінням НОМЕР_2. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт на території домоволодіння АДРЕСА_2 складає - 1 752 грн. (а.с.83-90).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що протягом тривалого часу відповідач держить крупний рогатий скот, для чого, у дворі свого будинку побудував приміщення для його утримання, стоки нечистот від якого, виведені по межі домоволодінь на вулицю, що призводить до руйнації будівель літньої кухні та гаражу, які знаходяться на території його домоволодіння.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з їх доведеності, обґрунтованості та наявності правових підстав для їх задоволення.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей, власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки засобами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням.

Частина 2 статті 152 ЗК України передбачає, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Згідно ч.3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, яка містить загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем на території домоволодіння АДРЕСА_1 побудовано сховище для грубих кормів та стік нечистот від приміщення корівника вздовж межі з домоволодінням.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №26 від 13.02.2015 року причиною погіршення технічного стану будівель гаражу та літньої кухні, розташованих на території домоволодіння АДРЕСА_2 що належить позивачу ОСОБА_6 є підвищена вологість біля фундаментів вище зазначених споруд, з причин відводу сточних вод з території домоволодіння АДРЕСА_1 що належить відповідачу ОСОБА_3, вздовж межі з домоволодінням НОМЕР_2.

Відповідно до технічного висновку про стан будівельних конструкцій літньої кухні і гаража, виконаного ТОВ "Деймос ЛТД", виявлено негативний вплив на технічний стан будівельних конструкцій будівель домоволодіння НОМЕР_2, у зв'язку з влаштуванням на території домоволодіння НОМЕР_1 споруди-сховища для грубих кормів (приміщення для утримання великої рогатої худоби) та організації стоку нечистот в безпосередній близькості від житлових і допоміжних будівель по вул. Силікатній. Внаслідок обстеження зафіксовано розташування споруди-сховища для грубих кормів (приміщення для утримання великої рогатої худоби) (територія домоволодіння АДРЕСА_1, з порушенням вимог: ДБН 360-92 ** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», не відповідність мінімально допустимих відстаней між об'єктами сусідніх домоволодінь НОМЕР_1,НОМЕР_2 (а.с. 27-50)

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку у про наявність причинно - наслідкового зв`язку між шкодою заподіяною позивачу та діями відповідача та стягнув з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 1752 грн., у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в цій частині, колегією суддів до уваги не приймаються.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до роз'яснень, наведених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (далі - Постанова), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. За п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже, під поняттям "моральна шкода" охоплюється негативні наслідки немайнового характеру, які заподіяні фізичній особі внаслідок завданих їй фізичних, психічних та моральних страждань, що пов'язані із порушенням її прав чи охоронюваних законом інтересів.

Колегія судів вважає, що виходячи із глибини моральних страждань, психологічного і фізичного стану позивача, враховуючи характер та обсягу фізичних та душевних страждань, яких зазнав позивач, вимог розумності і справедливості суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 1 000 грн., яка є достатньою та співмірною сатисфакцією моральної шкоди заподіяної позивачу, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в цій частині не заслуговують на увагу колегії суддів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, щодо демонтування сховища для грубих кормів /коровник/, а також збудованого стоку нечистот, який проходить разом з межею, суд першої інстанції виходив з того, що на час постановлення рішення суду, відвід сточних вод з території домоволодіння НОМЕР_1, вздовж межі домоволодіння НОМЕР_2, демонтований, у зв'язку з чим відсутні підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (Житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Враховуючи що дана споруда є тимчасовою, а не капітальною, відсутні підстави для демонтажу даної споруди.

Крім того, як пояснив позивач в суді апеляційної інстанції, порушення на даний час усунуті, проте у нього є побоювання про те, що в майбутньому знову можуть виникнути порушення його права.

Припущення щодо порушення прав позивача в майбутньому, колегія суддів не можу взяти до уваги, оскільки суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин (п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України), таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

У зв'язку з чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, колегія судді не бере до уваги з вищенаведених підстав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3,про те, що жодного корівника та стоку нечистот на межі домоволодінь не збудовано, що підтверджується технічним паспортом на домоволодіння від 14.10.2004 року, а також протоколом виїздного судового засідання від 16 вересня 2015 року, колегією суддів до уваги не беруться, оскільки відповідно до технічним висновками виявлено знаходження конструкцій будівлі сховища для грубих кормів ( яке в теплий період часу застосовується для утримання крупної рогатої худоби). В близькості від житлових і допоміжних постройок домоволодіння НОМЕР_2, зроблено сток нечистот від сховища з виводом на проїзну частину вул. Силікатної. Даний висновок сторонами не оскаржено.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що висновок судової будівельно-технічної експертизи №26 від 13.02.2015 року, є помилковим, оскільки вказаним висновком не встановлена будь-яка протиправна та винна дія відповідача, а погіршення технічного стану гаражу та літньої кухні позивача, експертне дослідження базується на припущеннях експерта, а деякі обставини взагалі не відповідають дійсності, не беруться до уваги колегією суддів, оскільки висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки висновку експертизи та незгоди по його оцінці судом. Крім того, суд має відповідно до ст. 212 ЦПК України оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи, висновок експертизи узгоджується з наявними у справі доказами, які підтверджують факт спричинення відповідачем позивачу матеріальної та моральної шкоди, що знаходиться у причинному зв'язку з винними діями відповідача.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що технічний висновок, виконаний ТОВ «Деймос ЛТД» не може бути взятий судом до уваги, оскільки виконавець не попереджався про кримінальну відповідальність за наданий завідомо неправдивий висновок, дане дослідження проводилося без участі відповідача, що унеможливлює встановлення вірності відображених обставин, колегія суддів до уваги не бере, так як це не призвело до неправильного вирішення справи, та відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на спростування зазначеного висновку. В той час, як відповідно до ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом не враховані всі понесені позивачем судові витрати, у зв'язку з чим, на думку колегії суддів апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити частково, апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити, рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу та судового збору змінити збільшивши розмір витрат на правову допомогу до 2 400 грн., збільшивши розмір судового збору до 643, 60 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314,316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 11 листопада 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу та судового збору змінити збільшивши розмір витрат на правову допомогу до 2 400 грн., збільшивши розмір судового збору до 643, 60 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

Л.В. Михайлів