Справа № 359/2322/16-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/4498/16 Доповідач у 2 інстанції Сушко Л. П.
Категорія 1 26.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

26 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Березовенко Р.В., Приходько К.П.,

при секретарі: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спільне майно та стягнення грошової компенсації,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що з червня 2013 року він проживав у фактичному шлюбі з ОСОБА_3 Сторони проживали у квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_1. В період спільного проживання сторони вели спільне господарство та мали спільний бюджет, який складався із заробітної плати позивача та доходів відповідача від підприємницької діяльності. В січні 2014 року сторони придбали автомобіль марки «Great-Wall», номерний знак НОМЕР_1, вартістю 108000 грн., який був зареєстрований на ім'я відповідача. При цьому, автомобіль було придбано за грошові кошти, отримані в кредит у ПАТ «Дельта Банк» та 30000,00 грн. було взято в борг в матері позивача ОСОБА_4 01 листопада 2014 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Great-Wall», номерний знак НОМЕР_1, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Після дорожньо-транспортної пригоди та відновлення автомобіля стосунки між сторонами погіршились, ОСОБА_3 почала відмовляти позивачу у користуванні автомобілем, а в березні 2015 року взагалі припинила будь-які стосунки, і позивач змушений був переїхати проживати до своїх батьків. У зв'язку з цим просив суд визнати автомобіль марки «Great-Wall», номерний знак НОМЕР_1, спільним майном ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частках, та стягнути з ОСОБА_3 на його користь вартість 1/2 частини автомобіля у розмірі 54000,00 грн..

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбане спірне майно.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачем не було заявлено позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірний автомобіль, то суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених позовних вимог та встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу та поділити майно придбане за час перебування у фактичних шлюбних відносинах.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч.2 та ч.4 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

За правилами ч.1 ст.36 СК України виключно шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 СК України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню.

Встановлено з позовної заяви, що в січні 2014 року ОСОБА_3 придбала автомобіль марки «Great-Wall», номерний знак НОМЕР_1 за кредитні кошти.

За правилами ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

З огляду на це, факт придбання спірного автомобіля у січні 2014 року додатковому доказуванню не підлягає.

З акту обстеження житлово - побутових умов вбачається, що позивач проживав за адресою: АДРЕСА_1 в період з 01.06.2013року по 09.03.2015року. В зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

З постанови Бориспільського районного суду Київської області від 1 грудня 2014року вбачається, що ОСОБА_2 було визнано винним за ст. 124 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу, також встановлено, що позивач керуючи автомобілем марки «Great-Wall», номерний знак НОМЕР_1 не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в наслідок чого допусти зіткнення автомобілів.

Встановлено, що позивач у своїй позовній заяви вимоги щодо встановлення факту проживання у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем з зазначенням періоду такого проживання, не заявляв.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення компенсації, оскільки позивачем не було заявлено позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірний автомобіль, суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених позовних вимог та встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу та поділити майно придбане за час перебування у фактичних шлюбних відносинах.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції встановив факт спільного проживання з відповідачем та наявності спільного майна, при цьому безпідставно відмовив у його поділі, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки позивачем не заявлялось позовних вимог про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу та відповідно з рішення суду не вбачається, що суд мотивував своє рішення про задоволення або про відмову у задоволені цієї вимоги. Крім того позивачем не надано належних та допустимих доказів, що придбання спірного автомобіля, адже при вирішенні питання розподілу майна суд виходить з ринкової вартості цього майна, при визначені якого враховуються, рік випуску транспортного засобу, об'єм двигуна, пробіг та інші параметри, які неможливо встановити з пояснень сторін.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції викладених в рішенні не спростовують.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: