Н.п. 2/415/501/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.16 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.,

при секретарі Дьоміновій О.М.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом зазначивши, що 18.01.2012 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № BL_КГ100091724. Відповідно до умов укладеного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 10 000,00 грн. на задоволення поточний потреб , з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0,01% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 18.01.2015 р., згідно графіку який є невідємною частиною кредитного договору.

Відповідно до Кредитного договору банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті в сумі зазначеній в п.1 спеціальної частини договору у формі відкличної не відновлювальної лінії, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції в порядку та на умовах визначених договором.

Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, перерахував Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн..

ОСОБА_4 порушені зобовязання за кредитним договором, а саме порушені строки сплати процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно п. 3.3.2 кредитного договору позичальник зобовязаний щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до графіку в порядку передбаченому п. 2.6 договору. Крім того, Відповідач постійно порушує умови кредитного договору щодо повернення частини кредиту згідно графіку, встановленого в додатку №1 до кредитного договору.

Відповідно до п. 2.5.2. кредитного договору позичальник зобовязується сплачувати частинами щомісячно не пізніше дати здійснення чергового платежу за кредитом, передбаченого у графі погашення заборгованості за кредитом та процентами.

Відповідач зобовязання за договором не виконав та не виконує по цей час.

Станом на 08.08.2015 року заборгованість становить 66 417,99 грн., з них: заборгованість по поверненню кредиту 8054,53 грн.; відсотки 0,87 грн.; комісія 8196,46грн.; штраф/пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань 50166,13 грн.

Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором

Представник позивача у судовому засіданні не був присутнім, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов підтримав і наполягав на його задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що дійсно між нею та позивачем був укладений кредитний договір , відповідно якого вона отримала грошові кошти в сумі 10 000грн. на побутові потреби, встановлення пам»ятника на могилі померлого чоловіка. Деякий час вона працювала, отримувала пенсію та заробітну плату і своєчасно вносила грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом у відділення банку, отримувала квитанції. На прикінці 2014 року початку 2015 року відділення банку позивача закрилось, про місце нового знаходження відділення банку їй ніхто не повідомив, на телефонні дзвінки ніхто не відповідав і вона припинила виплачувати заборгованість. Потім почались воєнні дії в м. Лисичанську, вона втратила роботу. Не заперечує, що вона повинна погашати заборгованість, тому визнає позов частково: суму по поверненню кредиту, по сплаті відсотків. Нараховані суми по сплаті комісії та штраф (пеню) за несвоєчасне виконання зобов»язань не визнає, бо банк тривалий час не повідомляв її про місце його знаходження та рахунок, на який необхідно було перераховувати грошові кошти. Крім того, банкам заборонено нарахування пені та штрафних санкцій у зв»язку з проведенням антитерористичної операції.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

Судом встановлено, що 18.01.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № BL_КГ100091724. Відповідно до умов укладеного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 10 000,00 грн. на задоволення поточний потреб , з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0,01% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 18.01.2015 р., згідно графіку який є невідємною частиною кредитного договору.

Станом на 08.08.2015 року заборгованість становить 66 417,99 грн.

У зв'язку з цим та відповідно до ч. 2 ст. 1050, ст. 543, 554 ЦК України позивач отримав право вимагати стягнення боргу в судовому порядку.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача сум по поверненню кредиту 8054,53 грн.; по сплаті відсотків-0,87 грн. та сплаті комісії 8 196,46 грн. , а всього 16 251грн.86 коп.

Щодо стягнення штрафу (пені) за несвоєчасне виконання зобов»язань у розмірі 50 166,13 грн., то відповідач не вказав що це: штраф чи пеня, за який період часу вона нарахована, бо в копії розрахунку ( а.с.4-4зв) сума 50 166,13 грн. значиться як плата за пропуск платежів. Крім того, відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року № 1669-У11 « На час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені/та або штрафів на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку , де проводилась антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на територіях населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася АТО. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов»язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/ або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов»язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення АТО. Відповідач проживає в м. Лисичанську, де проходили військові дії в період антитерористичної операції, нікуди не виїжджала. Суд вважає, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки суми 50 166,13 грн. не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.22. ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 року прийнято рішення № 63 про початок ліквідації ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» з 20.03.2015 року. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» призначено начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації ОСОБА_3 з 20.03.2015 року.

Позивача звільнено від сплати судового збору. Тому на підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 1218,00 грн., підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 526, 530, 611, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Лагоди, буд. 23, ідн. НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» (адреса : 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 «Т», рахунок № 1 у ГУ НБУ України п. м. Києву та Київській області, МФО 380537, ЄДРПОУ 19017842 ) заборгованість за договором кредиту № BL_КГ100091724 від 18.01.2012 року у сумі 16 251 (шістнадцять тисяч двісті п»ятдесят одна ) грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, яка мешкає за адресою Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Лагоди, буд. 23 , ідн. НОМЕР_1 судовий збір в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. (ЄДРПОУ суду 05381343, УДКСУ у м. Лисичанську Луганської області, ОКПО 37800278, ГУ ДКСУ у Луганській області, МФО 804013, рахунок № 0051, код 22030001).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Б. Чернобривко