Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1422/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді - Дічакової Т.І.

за участю секретаря Біловол Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.В.Олександрівка справу за позовом

ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої заробітної плати і зобовязання укласти трудовий договір,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої заробітної плати посилаючись на те, що з травня 2010р. по 01 вересня 2014 року він працював на будівництві та виконував різні ремонтні роботи у житлових приміщеннях за вказівками приватного підприємця ОСОБА_2, яка прийняла його на роботу без офіційного оформлення між ними трудових відносин з щомісячною оплатою праці у розмірі 2 500 гривен, але належним чином не оплачувала його працю, періодично надавала лише аванс у розмірі 1 тисячі гривен, а іншу суму обіцяла сплатити пізніше, але не виконала обіцянки і при звільненні розрахунок не було проведено. Виходячи з домовленості 2 500 гривен, без урахування авансових платежів за 51 місяць роботи сума боргу по зарплаті склала 76 500 гривен.

14 січня 2016 року позивач уточнив свої вимоги, збільшив розмір заборгованості, яка підлягає стягненню виходячи при цьому з мінімального розміру заробітної плати за 2015 рік 1378 гривен та 68 місяців не проведення розрахунку з ним, станом на 01 січня 2016 року, що складає 93 704 грн. Також просив зобов»язати приватного підприємця ОСОБА_2 укласти з ним трудовий договір за період з 01 травня 2010р. по 01 вересня 2014р. оскільки вона допустила його до роботи різного характеру за усною угодою, без укладення всупереч існуючому законодавству трудового договору встановленої форми між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовів, пояснив, що ОСОБА_1 виконував ремонтні та інші роботи у ОСОБА_2 за її вказівкою і під її контролем. У них була домовленість про виплату щомісячно 2 500 гривен заробітної плати за виконану ним роботу, однак відповідачка виплачувала ОСОБА_1 лише 1 тисячу гривен і то не щомісячно. Він складав розрахунки своїх робіт для того, щоб показати, які об»єми робіт ним виконано і надавав їх ОСОБА_2 ОСОБА_1 говорив йому, що працював і у вихідні та святкові дні. Були місяці, коли ОСОБА_1 шукав собі іншу роботу, щоб годувати сім»ю, бо ОСОБА_2 не розраховувалась з ним або не було роботи. Потім він знов повертався і працював у ОСОБА_2 Облік робочого часу, виконаних робіт, оплати його праці не вівся.

Позивач ОСОБА_1 підтримав вимоги позову, суду пояснив, що 01.05.10р. йому зателефонував ОСОБА_3 цивільний чоловік ОСОБА_2 і запропонував роботу робити ремонт у них в будинку по вулиці Молодіжній с.Первомайське і він погодився. З ОСОБА_2 вони домовлялись, що він матиме заробітну плату 2 500 гривен і вона ж обіцяла офіційно оформити його на роботу охоронцем.

Але через 2-3 місяці роботи, коли він завів мову за працевлаштування, ОСОБА_2 сказала, що не зможе його працевлаштувати і щоб він робив розрахунки роботи за якими вона буде проводити оплату. Тому він складав список робіт, які виконував, сам вказував розцінки роботи, суми і подавав ОСОБА_2, а також залишав у себе. По них з ним проводили розрахунки але в повному обсязі ніколи не розраховувались пояснювали, що немає коштів або вимагали виконати роботу до кінця. Йому виплачували аванси різними сумами і нерегулярно.

Облік його робочого часу не вівся; він працював кожного дня, інколи і в неділю. В суботу міг працювати до 21-22 години, щоб мати вихідний у неділю. Крім ремонту в будинку ОСОБА_2 він проводив ремонт у будинку її матері по вулиці Щорса,52 в с.Первомайському та в будинку на вулиці ОСОБА_4 в смт.В.Олександрівка у її дочки. Також в приміщенні, що знаходиться на території племстанції в смт.В.Олександрівка, куди його наймали ОСОБА_3 та ОСОБА_2, сіяв на полі ОСОБА_3 пшеницю.

Відповідач ПП ОСОБА_2 позов не визнала, пояснила, що ОСОБА_1 працював у неї як у фізичної особи, але не підприємця. У неї як у приватного підприємця офіційно оформлені працівники водії, заготівельники молока. З ним домовлялись на виконання окремих робіт, не пов»язаних з її підприємницькою діяльністю. В травні 2010 року вони з чоловіком вирішили в будинку змінити опалення і чоловік ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_1 і з»ясував чи зможе той зашпаклювати місце під батареями. ОСОБА_5 зробив цю роботу і з ним розрахувались. Потім він робив ремонт у їх будинку в с.Первомайське, домовленість була, що його роботу оплатять згідно поданих ним розрахунків. Матеріал для ремонту, його кількість вказував ОСОБА_1 а вони з чоловіком купували і привозили. Домовленості стосовно тривалості робочого часу не було, спеціального контролю за ним не було. Вони з чоловіком перевіряли лише якість робіт. Тривалість його роботи на різних об»єктах не обліковувалась. Свою роботу робив тривалий час, бо він відлучався на інші роботи, виїздив на заробітки до Криму. Йому дійсно виплачували аванс але за зроблену ним роботу згідно наданого ним розрахунку. Потім він почав брати аванс наперед, ще не виконуючи роботу. З перервами в роботі ОСОБА_1 робив ремонт в їх будинку в с.Первомайське до 29.12.12р. По вулиці Заводській,16 в смт.В.Олександрівка на території племпідприємства він працював з липня 2013р. до 20-х чисел серпня 2013р. В одному з приміщень на цій території з дозволу власниці вони з чоловіком вирішили зробити ремонт, щоб там проживати з перспективою його викупу. Саме там робив ремонт ОСОБА_1 Він сам запрошував собі на допомогу працівників і на ремонт в с.Первомайське і по вулиці Заводській,16 та сам розраховувався з ними з тих коштів, що вона віддала ОСОБА_1 за роботу.

Вислухавши відповідачку, представників сторін, свідків, дослідивши подані докази суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні з пояснень відповідачки та наданих документів встановлено, що вона є фізичною особою підприємцем, зареєстрована відповідно до вимог закону, її видами господарської діяльності є діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; вантажний автомобільний транспорт. ОСОБА_2 пояснила, що вона працює від Баштанського молокозаводу, займається заготівлею молочної сировини а тому має водіїв та заготівельників по селах з якими оформлено трудові відносини.

Звітність форми 1-ДФ, яка подавалась ФОП ОСОБА_2, копії якої надано на запит суду, підтверджує, що у неї в штаті працювали працівники, яким нараховувалась заробітна плата та утримувались податки. З листа заступника начальника начальника Нововоронцовського відділення Новокаховської ОДПІ вбачається, що у ПП ОСОБА_2 доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору ОСОБА_1 відсутні. Тобто, він не перебував у офіційних трудових відносинах з даним приватним підприємцем.

З пояснень позивача, його представника, відповідачки, свідків встановлено, що ОСОБА_1 виконував роботи, пов»язані з будівництвом та ремонтом за місцем проживання сім»ї ОСОБА_2, її матері, на вулиці Заводській,16. Виконувані ним роботи не входять до переліку видів господарської діяльності, якою займається приватний підприємець ОСОБА_2

Сам позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснював, що ОСОБА_2 лише обіцяла офіційно оформити його на роботу, але обіцянку не виконала. Щоб розрахуватись з ним за роботу, запропонувала самому вести розрахунки, що він і робив. Сам зазначав об»єми виконаних робіт, зазначав розцінки і визначав вартість робіт. Це підтверджується наявними в матеріалах справи (а.с.66, 67) розрахунками позивача, які ним не оспорювались.

Свідок ОСОБА_6 пояснив в судовому засіданні, що приблизно два роки тому він разом з братом ОСОБА_1 працював на племстанції в смт.В.Олександрівка де ставили дах, накривали його, вибивали вікна, зачищали територію від будівельного сміття. На цю роботу його запросив брат ОСОБА_1 як різноробочого. Працювали допізна бо брат сказав, що треба швидше робити, час іде, а час це гроші. Розраховувався з ним за роботу також брат.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він разом з ОСОБА_1 робив ремонт кімнати в будинку ОСОБА_2 у с.Первомайському у 2011 році. На роботу його запросив ОСОБА_1, сказав, що буде добра заробітна плата. За зроблену роботу гроші йому віддавав ОСОБА_1 Дізнавшись від ОСОБА_2, яку суму та віддала ОСОБА_1, вважає, що той недоплатив йому 600 гривен. В період виконання ремонту на Первомайському разом з ОСОБА_1 їздили на роботу в с.Реконструкція за пропозицією ОСОБА_1 де шпаклювали у одного хазяїна у будинку стіни.

Тобто, ОСОБА_5 для виконання своєї роботи залучав собі помічників з якими сам розраховувався і цього факту в судовому засіданні не заперечував.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він разом з ОСОБА_1 в складі будівельної бригади працювали в Ялті з вересня до грудня 2013р. та з січня по середину березня 2014 року. Через його родича ОСОБА_1 потрапив у цю бригаду, бо вибула одна людина. В Ялті виконували будівельні роботи, працювали неофіційно, що заробляли те і було їхнє.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що ОСОБА_1 та його дружині вона позичила гроші, але вони їх не повернули і вона змушена була розшукувати ОСОБА_1, щоб той розрахувався з нею. Була у ОСОБА_2 на Первомайському, на племстанції але ніде не могла його знайти і застала його коли він ставив вікно на племстанції. ОСОБА_2 сказала, що розрахунок з ОСОБА_1 буде в кінці роботи, інакше він кине роботу. Формувалась бригада для поїздки на Крим і ОСОБА_1 поїхав туди. Після його повернення вони з дружиною приходили, але грошей так і не віддали. Аліна сказала, що ОСОБА_1 привіз 15 000 гривен, але їй треба зробити покупки для дітей.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що з серпня по кінець жовтня 2010р. ОСОБА_1 робив ремонт у веранді його будинку. Приїздив у робочі дні але не кожного дня. За роботу він домовлявся з ОСОБА_1 і розраховувався з ним.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_1 займався євроремонтами. Зі слів його дружини ОСОБА_5 знає, що той їздив на роботу до якогось фермера і вона була задоволена, що він їздив туди на заробітки, також робив ремонти у с.Мала Олександрівка, також у ОСОБА_3, бо ОСОБА_1 сам їй про це говорив та показував, що він будував у ОСОБА_3 Його дружина говорила, що ОСОБА_1 платили добре там, де він працював.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що у 2013р. поселилась в с.Твердомедове, знає, що ОСОБА_1 працював в с.Первомайському у ОСОБА_12, який є братом його дружини. Зі слів ОСОБА_5 дружини ОСОБА_1, вони взяли у них гроші і ОСОБА_1 відпрацювував їх. Знає, що той також їздив у Крим бо він їздив туди з її племінниками і про це також говорила і дружина ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_13 також пояснював, що ОСОБА_1 будував у нього два гаражі один в червні 2014р., працював 2-3 тижні, інший у серпні 2014 року. Він міг працювати з ранку до вечора, а міг і до схочу, все залежало від робіт, які виконував. Знає, що ОСОБА_1 у 2014р. працював і у фермера Туркова у с.Нова Павловка. Він у Туркова позичав гроші і заборгував, тому їздив відпрацьовувати. Він їздив до Туркова і тоді, коли будував у нього гаражі.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що у 2012р. ОСОБА_1 робив у нього фасад будинку і говорив, що після цього буде працювати у ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в своїх поясненнях вказали, що ОСОБА_1 восени 2013 року клеїв шпалери в будинку, де мешкає мати ОСОБА_2 у смт.В.Олександрівка а весною будував там сарай. Його дружина допомагала йому накривати дах сараю. За роботу мати ОСОБА_2 платила йому гроші. Він писав на листку об»єми робіт, додаткові роботи, сам рахував суми. З його слів, він був у Криму, будував якісь дачі.

На роботу ОСОБА_1 в Криму вказується в письмовому поясненні ОСОБА_17 (а.с.208).

Свідок ОСОБА_18 також підтвердила, що ОСОБА_1 робив ремонт у неї в будинку в с.Первомайське, а також в будинку по вулиці Богдана Хмельницького в смт.В.Олександрівка клеїв шпалери та у 2014р. будував сарай. На роботу його запрошувала вона і за роботу також розраховувалась з ним.

Свідок ОСОБА_19 пояснював, що його брат ОСОБА_1 працював разом з його дядьком ОСОБА_20 на інших об»єктах у людей, в тому числі в с.Первомайське.

З показань свідків та поданого документу вбачається, що ОСОБА_1 не міг безперервно, як він стверджував, з 01.05.2010р. по 01.09.2014р. працювати у ОСОБА_2, бо наймався в цей період виконувати будівельні роботи до інших людей, виїздив на роботу в Крим.

Представник позивача вважає встановленим факт роботи ОСОБА_1 у приватного підприємця ОСОБА_2 виходячи зі змісту рішення Великоолександрівського районного суду від 12 січня 2016 року, де викладено показання свідка ОСОБА_2

Однак, зі змісту самого рішення не вбачається, що цей факт є встановленим в судовому засіданні і тому не підлягає доказуванню. В рішенні лише викладено пояснення свідка ОСОБА_2 При прослуховуванні в судовому засіданні диску з записом пояснень даного свідка в іншій цивільній справі встановлено, що ОСОБА_2 пояснила на питання представника позивача, що вона ніяких угод з ОСОБА_1 не укладала, він працював як цивільна особа і нерегулярно. Два місяці може працювати, потім його немає, на зв»язок не виходить.

Збільшуючи розмір позовних вимог позивач відмовився фактично від своїх тверджень про наявність домовленості про оплату його праці ПП ОСОБА_2 у розмірі 2 500 грн. на місяць і зробив розрахунок виходячи з мінімального розміру заробітної плати, що встановлено законом. Представник відповідача пояснив, що неможливо встановити дійсну оплату праці ОСОБА_1 за виконану позивачем роботу у ОСОБА_2, тому розрахунок зроблено виходячи з того, що вона повинна виплатити йому мінімальну заробітну плату.

Однак, в судовому засіданні було встановлено, що оплата праці ОСОБА_1 проводилась за поданими ним розрахунками виходячи з обсягу виконаних робіт і розцінок, встановлених самим позивачем на що вказував сам позивач. Тобто, мова про мінімальний розмір заробітної плати не йдеться. Сам позивач вказував, що в повному обсязі з ним не розрахувались, аванс він за роботу отримував. Які суми він отримував, що йому не доплачували не вказував і відповідних доказів не подав.

Згідно Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001р. цей порядок поширюється на фізичних осіб, які використовують найману працю: фізичних осіб-підприємців та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов»яз ану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо).

В судовому засіданні встановлено, що приватний підприємець ОСОБА_2 не використовувала найману працю ОСОБА_1 А позов подано до відповідача як приватного підприємця.

Виконання ОСОБА_1 будівельних робіт у ОСОБА_2 не є трудовими відносинами в розумінні норм КЗпП України, як намагається довести позивач, поскільки відсутні умови, які передбачено статтями 21, 24, 97, 142 КЗпП України.

Крім того, не надано доказів, що він працював у ОСОБА_2 як у приватного підприємця, виконувана ним робота не пов»язана з господарською діяльністю відповідачки.

Представник позивача підтвердив в судовому засіданні на питання суду, що вимоги позову пред»явлено саме до приватного підприємця ОСОБА_2 і наполягають на задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 як приватного підприємця.

Однак, за обставин, які встановлено в судовому засіданні, заявлені вимоги до приватного підприємця ОСОБА_2 є безпідставними.

Керуючись ст.6, 10, 11 ЦПК України, в силу ст.21, 24, 97, 116, 142КЗпП України суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення, невиплаченої заробітної плати і зобовязання укласти трудовий договір відмовити.

На рішення може бути подано апеляцію до Херсонського апеляційного суду через місцевий суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Дічакова Т.І.