Провадження № 2/537/1269/2016
Справа № 537/5354/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2016 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Мурашової Н.В., за участі секретаря Шаповал М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори про зняття обтяження (заборони) відчуження нерухомого майна

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, в якому просила зняти обтяження - заборону відчуження з житлового будинку №43 по вул. Чорноморська в м. Кременчук, накладене Другою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою, внесене в електронний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ОСОБА_2 ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою. В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 належить право власності на зазначений будинок на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 22.09.1999 року державним нотаріусом Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_4, Договору Дарування, посвідченого 24.09.1999 року державним нотаріусом Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_4, рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.12.2007 року, із проведенням державної реєстрації правочинів, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим ОСОБА_3 МБТІ №17820047 від 20.02.2008 року. Проте в 2016 році ОСОБА_1 стало відомо, що в єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено обтяження - заборону відчуження на належний їй будинок за повідомленням від 28.03.1990 року Кременчуцького відділення Ощадбанку, власником об'єкту зазначений ОСОБА_5 Проте фактично ОСОБА_5 не був власником зазначеного житлового будинку. Заборону накладено Другою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою. Відомості в реєстр внесено ОСОБА_2 ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою. Тому ОСОБА_1 вважала, що ОСОБА_2 ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою та Другою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою було порушено її право власності на нерухоме майно, тому вона звернулася до суду за захистом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позов з наведених підстав. Вважала належними відповідачами ОСОБА_2 ОСОБА_3 державну нотаріальну контору та ОСОБА_3 державну нотаріальну контору, оскільки при накладенні заборони на відчуження майна, вони не перевірили кому це майно належить і безпідставно наклали заборону відчуження на її майно, допустили помилки при перенесенні відомостей з паперового реєстру до електронного. В той же час ТВБВ №10016/0200 АТ "Ощадбанк" повідомило, що станом на 24.05.2016 року у ОСОБА_5 відсутні в їх відділенні кредитні зобов'язання. Також ОСОБА_5 не був власником зазначеного майна. Тому ОСОБА_1 вважала, що ані ОСОБА_5, ані ПАТ "Ощадбанк" не є належними відповідачами, оскільки не порушували її прав.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 державна нотаріальна контора та ОСОБА_3 державна нотаріальна контора подали письмові заперечення проти позову, в яких стверджували, що вони не є належними відповідачами у справі за позовом ОСОБА_6 про зняття арешту з майна.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 державної нотаріальної контори підтримала заперечення з наведених підстав.

Представник Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори не з'явився в судове засідання, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченим 22.09.1999 року державним державним нотаріусом Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_4, Договору Дарування, посвідченого 24.09.1999 року державним нотаріусом Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_4, рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.12.2007 року, із проведенням державної реєстрації майна, що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим ОСОБА_3 МБТІ №17820047 від 20.02.2008 року, житловий будинок №43 по вул. Чорноморська в м. Кременчук належить ОСОБА_1

Згідно з паперовим реєстром Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, внесено обтяження - заборону відчуження за заявою Крюківського Ощадбанку №8375, одержаною 29.03.1990 року, на житловий будинок №43 по вул. Чорноморська в м. Кременчук, власник якого ОСОБА_5

Згідно з єдиним реєстром заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, 18.02.2005 року реєстратором ОСОБА_2 ОСОБА_3 державної нотаріальної контори зареєстровано обтяження №1695320, внесене в електронний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за повідомленням б/н від 28.03.1990 року Кременчуцького відділення Ощадбанку№7850 на об'єкт обтяження житловий будинок №43 по вул. Чорноморська в м. Кременчук, власник якого ОСОБА_5

При розгляді позовної заяви, суд керувався такими вимогами закону.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що повноваження суду поширюються на всі правовідносини, що виникають в державі.

Статтею 1 ЦК України визначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 1 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В п.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" №5 від 03.06.2016 року дано роз'яснення, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року

№ 2677-VI) (далі Закон про виконавче провадження).

У разі предявлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Суд виконав свій обовязок, передбачений ч. 4 ст. 10 ЦПК України, розяснив позивачу необхідність заміни відповідачів ОСОБА_2 ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори на належних боржника ОСОБА_5 та особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, ПАТ "Ощадбанк", наслідки невчинення такої процесуальної дії судом повідомлялися.

Незважаючи на наведене позивач не заявив клопотання про заміну відповідача на належного.

Відповідно до принципу змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, передбаченими в ст.10, ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд

Суду не було доведено, що ПАТ "Ощадбанк" звертався до нотаріуса в установленому законом порядку із заявою про зняття заборони у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 не має зобов'язань перед ПАТ "Ощадбанк", а не лише перед одним з його відділень. Також суду не було надано доказів в обґрунтування факту, що ОСОБА_5 раніше не був власником житлового будинку №43 по вул. Чорноморська в м. Кременчук, не подано матеріалів, на підставі яких була накладена заборона відчуження на зазначене майно.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд роз'яснив, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, а суд може сприяти сторонам у здійсненні їх прав, проте відповідних клопотань про забезпечення чи витребування доказів суду не було подано.

Відповідно ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на наведене, оскільки позов ОСОБА_1 заявлений до неналежних відповідачів, і ОСОБА_1 відмовилась подати клопотання про заміну відповідачів на належних, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 60, 208-209, 213-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори про зняття обтяження (заборони) відчуження нерухомого майна

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_7