Справа № 509/4273/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Черкасові Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю 3-ої особи : Органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

23 вересня 2015 року, позивач звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 22.12.2007 р., Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 72), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 22.12.2007 р., в період якого у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.07.2008 р., яку після розірвання шлюбу, позивач просив суд залишити проживати з ним, визначивши місце проживання малолітньої доньки за адресою їхнього проживання : АДРЕСА_1, де вони проживають разом із донькою, яка знаходиться на його повному утриманні і забезпеченні, окремо від відповідачки, посилаючись на те, що між подружжям, спільне життя не склалося і шлюб виявився невдалим, фактичні шлюбні відносини припинилися між ним та відповідачкою з 2010 р., остання нехтує своїми сімейними обов'язками і цінностями, у зв'язку з чим на протязі тривалого часу у сім`ї виникали сварки, свідком яких була малолітня донька, що негативно впливало на її психічний стан та здоров`я, відповідачка в свою чергу повністю самоусунилася від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання доньки і збереження сім`ї, проживаючи окремо від позивача та їхньої доньки, переймаючись лише своїми проблемами, і на думку позивача, їхній шлюб носить формальний характер, спільне проживання з відповідачкою неможливе і буде суперечити його правам і правам їхньої спільної малолітньої доньки.

Позивач, приймаючи участь в судових засіданнях позов підтримав повністю та просив його задовольнити, одна в подальшому в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, особисто під розписку, причини неявки не повідомив, надіславши до суду свою заяву, в якій повністю підтримав позов, просив його задовольнити та справу слухати за його відсутністю (а.с. 41,43).

Відповідачка, приймаючи участь в судових засіданнях позов визнала повністю, однак в подальшому в судове засідання не з`явилась, надіславши до суду свою письмову заяву, в якій позов визнала повністю як в частині розірвання шлюбу, так і в частині визначення місця проживання їхньої спільної малолітньої дитини разом із позивачем (батьком дитини) і просила суд слухати справу за її відсутності (а.с. 42,44).

Представниця 3-ої особи Органу опіки та піклування Овідіопольської РДА Одеської області, приймаючи участь в судових засіданнях проти задоволення позову в частині визначення місця проживання разом із позивачем (батьком дитини) не заперечувала, пославшись на висновок органу опіки та піклування Овідіопольської РДА № 02/01-25/3808 від 14.12.2015 р., в якому вони дійшли висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1, однак в подальшому в судове засідання не з`явилась, надіславши до суду письмову заяву, в якій просила суд слухати справу за її відсутності, взявши до уваги вищевказаний висновок (а.с. 45).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Умовами статті 19 СК України передбачено, що рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання, якщо протягом 10 днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним - обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 158 СК України передбачено, що рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це, орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Статтею 160 СК України передбачено - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно із ст. 161 СК України - якщо матір та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини.

Суд встановив, що офіційно, шлюб між сторонами був зареєстрований 22.12.2007 р., Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 72), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 22.12.2007 р., в період якого у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.07.2008 р., яка на сьогодні постійно проживає разом з позивачем - своїм батьком за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, АДРЕСА_1, що підтвердили в судовому засіданні позивач та відповідачка, яка проживає окремо від позивача (а.с. 9,10).

В судовому засіданні, позивач пояснив, що між подружжям, спільне життя не склалося і шлюб виявився невдалим, фактичні шлюбні відносини припинилися між ним та відповідачкою з 2010 р., при чому остання нехтує своїми сімейними обов'язками і цінностями, у зв'язку з чим на протязі тривалого часу у сім`ї виникали сварки, свідком яких була малолітня донька, що негативно впливало на її психічний стан та здоров`я, відповідачка в свою чергу повністю самоусунилася від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання, утримання доньки і збереження сім`ї, проживаючи окремо від нього та їхньої доньки, переймаючись лише своїми проблемами, і на його думку, їхній шлюб з відповідачкою носить формальний характер, спільне проживання з відповідачкою неможливе і буде суперечити його правам і правам їхньої спільної малолітньої доньки, проти чого не заперечувала відповідачка.

Суд встановив, що позивач на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має позитивні характеристики та постійну роботу і відповідно стабільний заробіток, працюючи черговим по переїзду в Одеській дистанційній колії Одеської залізниці (а.с. 11-13).

Позивач вважає, з чим погоджується суд, що спільне проживання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ним, з урахуванням встановлених судом обставин справи - є найбільш доцільним, так як позивач має відповідні матеріально-побутові умови (свій будинок) для виховання та розвитку дитини, що підтверджується актом перевірки вищевказаного будинку та побутових умов сім`ї (а.с. 13).

Як встановив суд, позивач має час для виховання та розвитку здібностей своєї доньки, її навчання, що потребує додаткових матеріальних витрат, якими позивач має можливість та бажання забезпечувати свою доньку, відносно якої він бажає піклуватися та виховувати її, дбаючи про її здоров`я, психічний, фізичний і духовний стан і розвиток, а також має бажання та можливість забезпечувати малолітню доньку доглядом і вживати заходів щодо захисту її цивільних прав та інтересів, на відміну від відповідачки.

З позицією позивача з приводу місця проживання разом із ним його малолітньої доньки ОСОБА_3, погодився і орган опіки та піклування Овідіопольсьскої РДА, надавши суду, у відповідності до ст. 19 СК України всій письмовий висновок № 02/01-25/3808 від 14.12.2015 р., в якому вони, беручи до уваги інтереси дитини - дійшли висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 25,71).

При таких обставинах, враховуючи позицію сторін, висловлених у судових засіданнях та у письмових заявах на адресу суду щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини разом із батьком, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам позивача, малолітньої дитини, та моральним засадам суспільства, у зв'язку з чим, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині про розірвання шлюбу та визначенням місця проживання малолітньої дитини разом із батьком.

Керуючись ст.ст. 10,11,57-60,88,208-209,213-215,218 ЦПК України, ст.ст. 19,24,56,104,105,109,110,111,112,160,161 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю 3-ої особи : Органу опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити ;

2.Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 22 грудня 2007 року, Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 72) - розірвати ;

3.Визначити місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - разом із батьком ОСОБА_1 за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Гандзій Д.М.