Справа № 462/3331/14-ц
УХВАЛА

25 січня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_2, треті особи Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, відділ приватизації житлового фонду Франківського району управління комунальної власності департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та Експертної оцінки», про скасування наказу та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житловий будинок,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м.Львова перебуває справа за позовом ОСОБА_4 до Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради і ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 21.06.2011 року №1037-Ж-З «Про оформлення права приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок №5 по вул.Луцького», визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житловий будинок №5 по вул.Луцького в м.Львові від 21.06.2011 року, виданого на ОСОБА_2, а також скасування державної реєстрації зазначеного майна від 01.07.2011 року за №34027045 на імя ОСОБА_2 проведеної ОКП ЛОР «БТІ та ЕО».

В ході розгляду справи по суті позивач ОСОБА_4 подала заяву про доповнення та уточнення позовних вимог в порядку ст.31 ЦПК України, згідно яких заявила вимогу про визнання незаконним і скасування нааказу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 14.03.2011 року № 133 в частині зняття з балансу міської ради житлового будинку № 5 на вул.Луцького у м.Львові загальною площею 74,80 кв.м, власником якого є ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 просив прийняти вказану заяву до розгляду.

Відповідач ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_3 проти прийняття до розгляду заяви позивача про уточнення і доповнення позовних вимог заперечили, покликаючись на те, що позивачем фактично заявлено ще одну позовну вимогу, що на даній стадії розгляду справи є недопустимим.

Заслухавши доводи представника позивача, відповідача ОСОБА_2 і його представника, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у прийнятті до розгляду заяви позивача ОСОБА_4 про уточнення і доповнення позовних вимог слід вимовити з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст.31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, до початку розгляду справи по суті шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена та адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка витікає із спірних матеріально-правових відносин, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Змінювати предмет або підставу позову є диспозитивним правом відповідача. Разом з тим, зі змісту ст.31 позивач може змінити або підставу, або предмет позову, при цьому зміна підстав або предмет позову можлива лише до початку розгляду судом справи по суті. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності до ст.119 ЦПК і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог.

Враховуючи наведене, та те, що позивачем у поданій заяві заявлено нову вимогу, чим змінено предмет позову, та наведено додаткові обставини в обгрунтування цієї вимоги, відтак змінено підставу позову, а також беручи до уваги, що заяву в порядку ст.31 ЦПК України подано після початку розгляду судом справи по суті, що законом не передбачено, тому суд прийшов до переконання, що в прийнятті заяви позивача ОСОБА_4 про доповнення та уточнення до позовної заяви слід відмовити і таку повернути позивачеві.

При цьому суд звертає увагу позивача на її право звернутись до суду з окремою позовною заявою за змістом не прийнятих у даному провадженні вимог.

Поряд з цим, як вбачається зі змісту поданої заяви і як встановлено з пояснень представника позивача ОСОБА_1 при обговоренні питання прийняття заяви, подана заява окрім нової позовної вимоги, яка не розглядалася, і її обгрунтування, містить також додаткові письмові пояснення позивача щодо вимог, які вже є предметом розгляду судом, таким чином копію заяви слід залишити в матеріалах справи, оскільки позивач згідно ст.27 ЦПК України має право давати суду письмові пояснення.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 208-210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в прийнятті заяви про доповнення та уточнення позовних вимог та повернути її позивачеві.

Розяснити позивачу право на звернення до суду з позовом за змістом не прийнятих у даному провадженні вимог в загальному порядку.

Залишити копію заяви, яка містить письмові пояснення позивача, в матеріалах справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м.Львова шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня винесення ухвали.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.