АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/425/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Заїки В.М.,

суддів: Грох Л.М., Пастощука М.М.,

секретар Кошельник В.М.,

за участю: учасників процесу,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року, звертаючись до суду з названим позовом ОСОБА_3 вказував, що ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 21.07.2015 року було залишено без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду про відшкодування шкоди, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення шкоди, завданої автомобілю позивача в сумі 23 836 грн.21 коп.

Вказаним судовим рішенням встановлені факти та обставини, при яких 20.07.2014 року був пошкоджений його автомобіль, а саме під час перегону стада корів до місця утримання корів. корова з домогосподарства АДРЕСА_1 завдала збитків його автомобілю

На його думку, відповідно до ухвали Апеляційного суду від 21.07.2015 року, відповідальність за неналежне виконання обов'язків по усному договору між власниками корів у стаді щодо випасу та перегону корів до місця утримання, має нести ОСОБА_2 та інші пастухи.

Просив стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на його користь 23 836 грн.21 коп., завданої по вині відповідачів матеріальної шкоди його автомобілю. Також просив стягнути витрати на проведення експертизи та судовий збір.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 - 23 836 грн. 21 коп. майнової шкоди, 600 грн. за проведення експертизи та 243 грн.60 коп. судового збору.

В позові до ОСОБА_6 відмовлено.

______________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Продан Б.Г. Категорія: 19,25

Доповідач: Заїка В.М.

Не погодившись з таким вирішенням спору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на порушення вимог матеріального та процесуального права, просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

ОСОБА_1 вказує, що будь - яких доказів у суді першої інстанції досліджено не було, а суд під час вирішення справи по суті послався лише на пояснення представника позивача.

Вважає, що висновок Хмельницького РВ УМВС України в Хмельницькій області від 21.07.2014 року жодним чином не підтверджує обставин викладених у позовній заяві.

З аналогічних підстав оскаржує судове рішення і ОСОБА_2

Заслухавши доповідача та пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ОСОБА_2 - частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Даним вимогам законодавства оскаржуване рішення суду відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заподіяної шкоди та інших витрат, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є членами однієї сімї і проживають в одному будинку і в судовому засіданні доведено, що вони випасали корів 20 липня 2014 року.

На думку колегії суддів, не можна повністю погодитись з такими висновками суду, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи та доказами, здобутими в процесі розгляду справи.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 20 липня 2014 року, біля 20 год. в с.Копистин Хмельницького району, під час перегону стада корів з місця для випасу до місця їх утримання, одна з корів завдала механічних ушкоджень автомобілю, власником якого є позивач ОСОБА_3 і розмір майнової шкоди визначений в сумі 23 236 грн. 21 коп.

Відповідно до ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 21 липня 2015 року, яка учасниками процесу не оскаржена, заподіяна шкода позивачу завдана внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків по належному та безпечному перегону з місця випасання худоби до місця її постійного утримання, тому відповідальність в даному випадку повинна нести саме ОСОБА_2 та інші пастухи, які 20 липня 2014 року випасали худобу, за неналежне виконання своїх обов'язків, які призвели до заподіяння шкоди майну третіх осіб.

Фактично ОСОБА_2 в одній особі неналежно виконувала свої обов'язки по безпечному перегону худоби до місця постійного утримання та є власницею корови, яка заподіяла шкоду позивача при механічному пошкодженні автомобіля і саме вона повинна нести відповідальність за позовом.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо вини в заподіяні майнової шкоди ОСОБА_1 не здобуто таких і в судовому засіданні.

Згідно довідки Копистинської сільської ради, ОСОБА_1 прописаний в АДРЕСА_1, але там не проживає. Також відсутні докази, що він причетний до випасу худоби 20 липня 2014 року або є власником корови, яка заподіяла механічні пошкодження автомобіля, що належить позивачу.

З цих та інших підстав рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 грудня 2015 року в частині задоволення позову скасувати..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 23 836 грн. 21 коп. майнової шкоди, 600 грн. за проведення експертизи та 243 грн. 60 коп. судового збору.

В позові до ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду В.М.Заїка