Справа № 279/6146/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі : головуючого судді Остапенко Н.М.

з участю секретаря Мишко В.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 « Страхова компанія «Лафорт» про відшкодування матеріальної шкоди, суд,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_6, посилаючись на те, що 08.07.2012 року внаслідок дорожньо транспортної пригоди, яка виникла з вини водія ОСОБА_3, котрий керував автомобілем НОМЕР_1 ( згідно свідоцтва про реєстрацію власником даного транспортного засобу є ОСОБА_7) було пошкоджено

автомобіль НОМЕР_2, власником якого є він.

Постановою Коростенського міськрайонного суду від 02.10.2012 року водій ОСОБА_3 був визнаний винним у дорожнього - транспортній пригоді та нього було накладено адміністративне стягнення.

В жовтні 2013 року він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди та до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди. 12.06.2014 року рішенням Коростенського міськрайонного суду його позов був задоволений частково та з ОСОБА_3 було стягнуто як моральну так і матеріальну шкоду. 19.07.2014 року рішенням апеляційного суду Житомирської області рішення Коростенського міськрайонного суду було скасовано та прийнято нове рішення, за яким в стягненні матеріальних збитків з ОСОБА_3 відмовлено, оскільки суд 1 ої інстанції вийшов за межі позовних вимог, стягнувши матеріальні збитки з ОСОБА_3, оскільки такі вимоги до останнього не заявлялись.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що автомобіль марки « ЗАЗ -11217», був придбаний гр. ОСОБА_8 в ЗАТ « Автоцентр на кільцевій».

ОСОБА_7 придбав вказаний автомобіль у власника, оформивши довіреність. За тиждень до дорожньо транспортної пригоди, вказаний автомобіль він передав на ремонт ОСОБА_3, що підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_7 В подальшому без будь - якого дозволу та правової підстави гр. ОСОБА_3 самовільно виїхав на дорогу, та вчинив ДТП. Тому відповідальність за заподіяну шкоду повинна нести особа, яка керувала транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1, тобто відповідач по справі.

Внаслідок зіткнення з вини відповідача ОСОБА_3 його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Він неодноразово звертався до відповідача з проханням вирішити питання про відшкодування матеріальної шкоди, яка виникла з його вини, на що відповідач категорично відмовлявся.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь майнову шкоду в розмірі 18660 грн.84 коп., завдану йому внаслідок дорожньо транспортної пригоди та судові витрати по справі.

Судом за клопотанням представника відповідача було залучено до участі в справі як співвідповідача ОСОБА_5 «Страхова компанія « Лафорт».

В суді позивач та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, в суді позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди не визнали. ОСОБА_3 пояснив, що розмір матеріальної шкоди був визначений через рік, оцінювач незаконно провів огляд автомобіля позивача та незаконно склав звіт про визначення розміру матеріальної шкоди. Вважає, що відшкодовувати шкоду має страхова компанія. Представник відповідача ОСОБА_4 вважав, що оцінювач ОСОБА_9 невірно визначив суму матеріальної шкоди так як обрахунки робив за методикою, яка втратила чинність 24.07.2009 року; сума збитків є надуманою; позивач не надав доказів того, що ПП ОСОБА_9 має право здійснювати оцінку транспортних засобів; розмір збитків має бути підтверджений висновком експертизи, а не звітом про визначення розміру збитків; збитки має відшкодувати страхова компанія Лафорт; відповідач керував автомобілем на правовій підставі, так як обумовив з ОСОБА_7 ту обставину, що для ремонту буде переганяти автомобіль в інше місце, а тому ОСОБА_7Ф, надав йому документи на автомобіль.

Представник відповідача ОСОБА_5 « Страхова компанія « Лафорт» в судове засідання не з,явився про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином .

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08.07.2012 року біля 8 години 40 хвилин по вул. Залізничній в м. Коростені водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_3, при об,їзді вибоїни на дорозі, виїхав на

зустрічну смугу, на яку повертав з провулка автомобіль марки « ВАЗ 21104» державний номер АМ 3262, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21104» державний номер АМ 3262 під керуванням водія ОСОБА_1 - позивача по справі.

Внаслідок ДТП автомобіль « ВАЗ 21104» державний номер АМ 3262 отримав механічні пошкодження. ( довідка а.с.6).

Винним у вчиненні даної ДТП є водій автомобіля НОМЕР_3. ОСОБА_3, що стверджується постановою Коростенського міськрайонного суду від 02.10.2012 року (копія постанови а.с. 7).

Позивач є власником автомобіля НОМЕР_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ( а.с. 5).

Відповідно до ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Таким чином, позивач має право на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 29.07.2014 року ( а.с. 15-16) володілець автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_7 за тиждень до дорожньо- транспортної пригоди передав вказаний автомобіль для ремонту ОСОБА_3 Цього в судовому засіданні відповідач не заперечував.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні не надали суду доказів того, що ОСОБА_3 володів та керував автомобілем НОМЕР_3 на відповідній правовій підставі та з дозволу власника та володільця транспортного засобу.

А тому суд вважає, що ОСОБА_3 скоїв ДТП, керуючи транспортним засобом без будь-якої правової підстави.

Відповідно до ч. 3 ст. 1187 ЦК України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобовязана відшкодувати її на загальних підставах. Отже, майнову шкоду, заподіяну позивачу внаслідок ДТП зобов,язаний відшкодувати відповідач ОСОБА_3

Позивач на підтвердження розміру відшкодування надав звіт про визначення матеріального збитку, заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля при

ДТП № 35 від 03.09.2013 року ( а.с. 9-12), згідно висновків якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля марки « ВАЗ 21104», державний номер АМ 3262, в результаті його пошкодження при ДТП, на дату оцінки ( з урахуванням фізичного зносу ) складає 18660,84 грн. . Вказаний звіт в розумінні вимог ч. 1 ст. 64 ЦПК України є належним та допустимим доказом.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, заперечуючи розмір шкоди, не надали жодних доказів на підтвердження своїх заперечень, будь-яких клопотань з даного приводу не заявляли.

Заперечення відповідача та його представника про те, що заподіяну майнову шкоду має відшкодувати ОСОБА_5 Стархова компанія Лафорт суд відкидає, так як це суперечить вимогам закону.

Так, статтею 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи у разі настання страхового випадку.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталась за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Пунктом 1.4 ст. 1 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено, що особи, відповідальність яких застрахована - страхувальних та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом.

Так як доказів того, що ОСОБА_3 правомірно володів забезпеченим транспортним засобом суду не надано, підстав для відшкодування шкоди страховиком суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1Ф . до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню, а в позові до ОСОБА_5 Страхова компанія Лафорт слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, понесені ним на сплату судового збору в сумі 250 грн. ( квитанція а.с.1) та на визначення матеріального збитку в сумі 650 грн. (товарний чек а.с. 8).

Керуючись ст.ст. 209 ч.3, 60, 61, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1

Федоровича 18 660 грн. 84 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 900 грн. судових витрат, повязаних зі сплатою судового збору та визначенням матеріального збитку.

В позові до ОСОБА_5 Страхова компанія Лафорт відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :