Справа № 1522/8262/12
Провадження № 2/522/1498/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 24 травня 2007 року у розмірі 2 400 000,00 грн., що еквівалентно 300 000,00 доларів США за курсом НБУ 800,12 грн. за 100,00 дол. США станом на 04.02.2010р., суми боргу за договором позики від 25 травня 2007 року у розмірі 320 000,00 грн., що еквівалентно 40 000,00 доларів США за курсом НБУ 800,12 грн. за 100,00 дол. США станом на 04.02.2010р., 3% річних у розмірі 184 661,92 грн..

06 червня 2016 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 надав суду заяву про збільшення позовних вимог, за якою просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1: суму боргу за договором позики від 24 травня 2007 року у розмірі 686 492,67 дол. США, що в еквіваленті національної грошової одиниці станом на 03.06.2016р. становить 17 197 469,98 грн.; суму боргу за договором позики від 25 травня 2007 року у розмірі 91 520,75 дол. США, що в еквіваленті національної грошової одиниці станом на 03.06.2016р. становить 2 292 705,25 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 6890,00 грн.; витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 900,48 грн.,- посилаючись на наступні обставини.

Згідно розписки від 24 травня 2007 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 300 000,00 доларів США. Відповідно до розписки від 25 травня 2007 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 40 000,00 доларів США.

Вказаними розписками було встановлено, що ОСОБА_2 зобовязаний повернути ОСОБА_1 грошові кошти до жовтня 2007 року. Проте, у вказаний термін ОСОБА_2 не повернув позичену суму грошових коштів.

У звязку із невиконанням ОСОБА_2 зобовязань щодо повернення коштів, ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою про стягнення суми боргу з ОСОБА_2.

04 квітня 2011 року Приморським районним судом м. Одеси (суддя Чернявська Л.М.) у справі № 2-601/1 ухвалено рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1: суми боргу за договором позики від 24 травня 2007 року в сумі 2 400 000,00 гривень, що еквівалентно 300 000,00 доларів США; суми боргу за договором позики від 25 травня 2007 року в сумі 320 000,00 гривень, що еквівалентно 40 000,00 доларів США; судового збору в розмірі 1700 гривень; витрат по сплаті інформаційно-технічного розгляду справи в розмірі 120 гривень, а всього 2 721 820 гривень 00 копійок. В задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних за невиконання зобовязання відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 27 липня 2011р. рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2011 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 січня 2012 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 27 липня 2011р., справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить, відповідно статей 3, 526, 530, 625, 1046-1048, 1050 ЦК України, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1: суму боргу за договором позики від 24 травня 2007 року у розмірі 686 492,67 дол. США, що в еквіваленті національної грошової одиниці станом на 03.06.2016р. становить 17 197 469,98 грн; суму боргу за договором позики від 25 травня 2007 року у розмірі 91 520,75 дол. США, що в еквіваленті національної грошової одиниці станом на 03.06.2016р. становить 2 292 705,25 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 6890,00 грн.; витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 900,48 грн..

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

ОСОБА_2 та його представник у судове засідання не з'явились, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 травня 2007 року ОСОБА_2 склав розписку про отримання ним від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 300 000,00 доларів США. Згідно даної розписки ОСОБА_2 зобовязався повернути ОСОБА_1 вказану суму коштів до жовтня 2007 року.

Також, 25 травня 2007 року ОСОБА_2 було складено розписку про отримання ним від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 40 000,00 доларів США. Зі змісту вказаної розписки вбачається, що ОСОБА_2 зобовязався повернути ОСОБА_1 вказану суму коштів до жовтня 2007 року.

Складені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 розписка від 24 травня 2007 року та розписка від 25 травня 2007 року за своїм правовим змістом є договорами позики.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною другою статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Дана позиція підтверджується практикою Верховного Суду України, в т.ч. й постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13. В силу приписів ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, даний висновок є обовязковим для судів загальної юрисдикції.

Враховуючи наявність складених ОСОБА_2 розписки від 24 травня 2007 року та розписки від 25 травня 2007 року, є доведеними факти передання ОСОБА_1 та отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошових коштів згідно вказаних розписок у розмірі 300 000,00 доларів США та 40 000,00 доларів США. Ствердження Відповідача про безгрошовість розписки від 24 травня 2007 року та розписки від 25 травня 2007 року спростовується фактом складання розписок ОСОБА_2 та надання їх ОСОБА_1.

Під час судового розгляду справи Відповідач та його представники заперечували особисте складання ОСОБА_2 розписки від 24 травня 2007 року та розписки від 25 травня 2007 року.

У звязку із цим ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2016 року за клопотанням представника Позивача було призначено проведення судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення виконання тексту та підпису у розписках від 24 травня 2007 року та 25 травня 2007 року особисто Відповідачем. Проведення експертизи було доручено Одеському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Згідно Висновку експерта № 91-П від 22 квітня 2016 року, складеного експертом, завідувачем сектору технічних досліджень документів та почерку відділу КВД Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_4, встановлено:

1. Рукописний текст та підпис у розписці від 24 травня 2007 року, наданої ОСОБА_1 від ОСОБА_2 щодо надання в борг грошових коштів у розмірі 300 000 (триста тисяч) доларів США зі строком повернення цієї суми у жовтні 2007 року, виконанні особисто ОСОБА_2.

2. Рукописний текст та підпис у розписці від 25 травня 2007 року, наданої ОСОБА_1 від ОСОБА_2 щодо надання в борг грошових коштів у розмірі 40 000 (сорок тисяч) доларів США зі строком повернення цієї суми у жовтні 2007 року, виконанні особисто ОСОБА_2.

Під час подальшого розгляду справи представником Відповідача ОСОБА_5 було надано суду заперечення проти висновку експерта № 91-П від 22 квітня 2016 року. У зазначених запереченнях представник посилався на суттєві порушення, допущені експертом під час проведення дослідження, що, за його думкою, є підставою для неприйняття судом до уваги Висновку експерта № 91-П від 22 квітня 2016 року на підставі ч. 1 ст. 59 ЦПК України.

Обґрунтовуючи свої заперечення та посилаючись на дані Реєстру атестованих судових експертів (http://rase.minjust.gov.ua/), представник Відповідача зазначив, що експерт ОСОБА_4, будучи кваліфікованим спеціалістом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області, не мала права проводити експертне дослідження від імені Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, оскільки не мала на те, відповідного свідоцтва Експертно-кваліфікаційної комісії МВС з проведення атестації.

Проте, дане ствердження представник Відповідача спростовується приписами Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2015 року № 301/5 (далі Положення).

Пунктом 11 розділу VІ Положення передбачено підстави для переоформлення свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта. Таким підставами є:

1) зміна прізвища;

2) зміна імені;

3) зміна по батькові особи;

4) зміна назви експертної спеціальності, вказаної у свідоцтві про присвоєння кваліфікації судового експерта.

Посилання представника Відповідача на п. 4.7. Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.11.2015р. № 1343 «Про затвердження Положення про Експертну службу Міністерства внутрішніх справ України», як на підставу для переоформлення свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, судом не приймається до уваги через те, що в тексті даного наказу відсутній пункт під номером 4.7..

Відтак, судовий експерт ОСОБА_4 не повинна була здійснювати переоформлення свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта № 10704, виданого за рішенням Експертно-кваліфікаційної комісії МВС України від 31 травня 2011 року №1193. Висновок експерта № 91-П від 22 квітня 2016 року було складено експертом, що має вищу юридичну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової почеркознавчої експертизи, та якого включено до Реєстру атестованих судових експертів.

Також, в своїх запереченнях представник ОСОБА_5 стверджував про те, що експерт ОСОБА_4 при проведенні експертизи порушила п. 11.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (далі Інструкція), оскільки особисто контактувала з представником Позивача ОСОБА_3, повертаючи оригінали досліджуваних розписок представнику Позивача, а не до Приморського районного суду м. Одеси, який їх надавав.

Однак, дане ствердження спростовується супровідним листом Приморського районного суду м. Одеси до Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, яким надавались на дослідження оригінали розписок. В даному листі судом було зазначено про необхідність повернення оригіналів розписок після дослідження представнику позивача ОСОБА_3. Відтак, експерт ОСОБА_4 діяла у відповідності до листа Приморського районного суду м. Одеси. Повернення розписок здійснювалось через канцелярію Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, а не особисто експертом ОСОБА_4.

Крім того, в тексті Інструкції відсутній пункт 11.4., про порушення якого зазначав представник відповідача ОСОБА_5.

Заперечуючи проти висновку експерта, представник ОСОБА_5 також заявляв про порушення експертом при складанні Висновку експерта № 91-П від 22 квітня 2016 року строку проведення експертизи, встановленого п. 8 розділу І Інструкції.

Дане ствердження не відповідає дійсності, оскільки виконання експертизи зупинялось експертом на підставі Клопотання про надання оригіналів досліджуваних документів від 10 березня 2016 року. Оригінали досліджуваних документів було надано до канцелярії Одеського НДЕКЦ МВС України 25 березня 2016 року.

Отже, експертне дослідження було проведено експертом ОСОБА_4 з дотриманням строків, передбачених п. 1.13. зазначеної Інструкції.

Крім того, в тексті Інструкції відсутній пункт 8 розділу І, про порушення якого заявляв представник відповідача ОСОБА_5.

Враховуючи наведене, експертне дослідження було проведено експертом, завідувачем сектору технічних досліджень документів та почерку відділу КВД Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_4 у відповідності до вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, а висновок експерта № 91-П від 22 квітня 2016 року є допустимим доказом в розумінні ст. 59 ЦПК України..

Отже, Висновком експерта № 91-П від 22 квітня 2016 року підтверджено особисте виконання ОСОБА_2 рукописних текстів та підписів у розписці від 24 травня 2007 року та у розписці від 25 травня 2007 року.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України).

За час розгляду справи Відповідачем не було надано будь-яких доказів, які б спростовували дійсність розписки від 24 травня 2007 року та розписки від 25 травня 2007 року. Ствердження про їх недійсність жодним чином не було підтверджено.

На підставі викладеного, зобовязання Відповідача щодо повернення Позивачу боргів за розписками від 24 та 25 травня 2007 року є дійсними й підлягають обовязковому виконанню.

Як передбачають статті 526, 530 ЦК України зобовязання повинно бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Вище вказаними розписками було встановлено, що Відповідач зобовязаний повернути Позивачу грошові кошти до жовтня 2007 року. Таким чином, сторонами було встановлено кінцевий строк повернення коштів по 30 вересня 2007 року включно.

Однак, ні у вказаний термін Відповідач не повернув позичену суму грошових коштів, чим порушив приписи статей 526, 530 ЦК України.

Цивільним законодавством України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Оскільки договорами позики не було встановлено розмір процентів, на підставі ст. 1048 ЦК України, згідно інформації з офіційного інтернет-сайту Національного банку України (http://www.bank.gov.ua/) про розмір облікової ставки Відповідач має сплатити Позивачу проценти від суми позик:

- за розпискою від 24 травня 2007 року 308 437,29 дол. США

(за період з 24.05.2007р. по 31.05.2007р.

300 000,00 дол. США х 8,5% х 8 днів / 365 днів = 558,90 дол. США

за період з 01.06.2007р. по 31.12.2007р.

300 000,00 дол. США х 8% х 195 днів / 365 днів = 12821,92 дол. США

за період з 01.01.2008р. по 29.04.2008р.

300 000,00 дол. США х 10% х 120 днів / 366 днів = 9836,07 дол. США

за період з 30.04.2008р. по 31.12.2008р.

300 000,00 дол. США х 12% х 246 днів / 366 днів = 24196,72 дол. США

за період з 01.01.2009р. по 14.06.2009р.

300 000,00 дол. США х 12% х 165 днів / 365 днів = 16273,97 дол. США

за період з 15.06.2009р. по 11.08.2009р.

300 000,00 дол. США х 11% х 58 днів / 365 днів = 5243,84 дол. США

за період з 12.08.2009р. по 07.06.2010р.

300 000,00 дол. США х 10,25% х 300 днів / 365 днів = 25273,97 дол. США

за період з 08.06.2010р. по 07.07.2010р.

300 000,00 дол. США х 9,5% х 30 днів / 365 днів = 2342,47 дол. США

за період з 08.07.2010р. по 09.08.2010р.

300 000,00 дол. США х 8,5% х 33 дні / 365 днів = 2305,48 дол. США

за період з 10.08.2010р. по 31.12.2011р.

300 000,00 дол. США х 7,75% х 509 днів / 365 днів = 32422,60 дол. США

за період з 01.01.2012р. по 22.03.2012р.

300 000,00 дол. США х 7,75% х 82 дні / 366 днів = 5223,29 дол. США

за період з 23.03.2012р. по 31.12.2012р.

300 000,00 дол. США х 7,5% х 284 дні / 366 днів = 17459,02 дол. США

за період з 01.01.2013р. по 09.06.2013р.

300 000,00 дол. США х 7,5% х 160 днів / 366 днів = 9863,01 дол. США

за період з 10.06.2013р. по 12.08.2013р.

300 000,00 дол. США х 7,0% х 64 дні / 365 днів = 3682,19 дол. США

за період з 13.08.2013р. по 14.04.2014р.

300 000,00 дол. США х 6,5% х 245 днів / 365 днів = 13089,04 дол. США

за період з 15.04.2014р. по 16.07.2014р.

300 000,00 дол. США х 9,5% х 93 дні / 365 днів = 7261,64 дол. США

за період з 17.07.2014р. по 12.11.2014р.

300 000,00 дол. США х 12,5% х 119 днів / 365 днів = 12226,03 дол. США

за період з 13.11.2014р. по 05.02.2015р.

300 000,00 дол. США х 14,0% х 85 днів / 365 днів = 9780,82 дол. США

за період з 06.02.2015р. по 03.03.2015р.

300 000,00 дол. США х 19,5% х 26 днів / 365 днів = 4167,12 дол. США

за період з 04.03.2015р. по 27.08.2015р.

300 000,00 дол. США х 30,0% х 177 днів / 365 днів = 43643,84 дол. США

за період з 28.08.2015р. по 24.09.2015р.

300 000,00 дол. США х 27,0% х 28 днів / 365 днів = 6213,70 дол. США

за період з 25.09.2015р. по 31.12.2015р.

300 000,00 дол. США х 22,0% х 98 днів / 365 днів = 17720,55 дол. США

за період з 01.01.2016р. по 21.04.2016р.

300 000,00 дол. США х 22,0% х 112 днів / 366 днів = 20196,72 дол. США

за період з 22.04.2016р. по 26.05.2016р.

300 000,00 дол. США х 19,0% х 35 днів / 366 днів = 5450,82 дол. США

за період з 27.05.2016р. по 03.06.2016р.

300 000,00 дол. США х 18,0% х 8 днів / 366 днів = 1183,56 дол. США

558,90 дол. США + 12821,92 дол. США + 9836,07 дол. США + 24196,72 дол. США +16273,97 дол. США + 5243,84 дол. США + 25273,97 дол. США + 2342,47 дол. США + 2305,48 дол. США + 32422,60 дол. США + 5223,29 дол. США + 17459,02 дол. США + 9863,01 дол. США + 3682,19 дол. США + 13089,04 дол. США + 7261,64 дол. США + 12226,03 дол. США + 9780,82 дол. США + 4167,12 дол. США + 43643,84 дол. США + 6213,70 дол. США + 17720,55 дол. США + 20196,72 дол. США + 5450,82 дол. США + 1183,56 дол. США)

- за розпискою від 25 травня 2007 року 41 113,36 дол. США:

за період з 25.05.2007р. по 31.05.2007р.

40 000,00 дол. США х 8,5% х 7 днів / 365 днів = 65,21 дол. США

за період з 01.06.2007р. по 31.12.2007р.

40 000,00 дол. США х 8% х 195 днів / 365 днів = 1709,59 дол. США

за період з 01.01.2008р. по 29.04.2008р.

40 000,00 дол. США х 10% х 120 днів / 366 днів = 1311,48 дол. США

за період з 30.04.2008р. по 31.12.2008р.

40 000,00 дол. США х 12% х 246 днів / 366 днів = 3226,23 дол. США

за період з 01.01.2009р. по 14.06.2009р.

40 000,00 дол. США х 12% х 165 днів / 365 днів = 2169,86 дол. США

за період з 15.06.2009р. по 11.08.2009р.

40 000,00 дол. США х 11% х 58 днів / 365 днів = 699,18 дол. США

за період з 12.08.2009р. по 07.06.2010р.

40 000,00 дол. США х 10,25% х 300 днів / 365 днів = 3369,86 дол. США

за період з 08.06.2010р. по 07.07.2010р.

40 000,00 дол. США х 9,5% х 30 днів / 365 днів = 312,33 дол. США

за період з 08.07.2010р. по 09.08.2010р.

40 000,00 дол. США х 8,5% х 33 дні / 365 днів = 307,40 дол. США

за період з 10.08.2010р. по 31.12.2011р.

40 000,00 дол. США х 7,75% х 509 днів / 365 днів = 4323,01 дол. США

за період з 01.01.2012р. по 22.03.2012р.

40 000,00 дол. США х 7,75% х 82 дні / 366 днів = 694,54 дол. США

за період з 23.03.2012р. по 31.12.2012р.

40 000,00 дол. США х 7,5% х 284 дні / 366 днів = 2327,87 дол. США

за період з 01.01.2013р. по 09.06.2013р.

40 000,00 дол. США х 7,5% х 160 днів / 365 днів = 1315,07 дол. США

за період з 10.06.2013р. по 12.08.2013р.

40 000,00 дол. США х 7,0% х 64 дні / 365 днів = 490,96 дол. США

за період з 13.08.2013р. по 14.04.2014р.

40 000,00 дол. США х 6,5% х 245 днів / 365 днів = 1745,21 дол. США

за період з 15.04.2014р. по 16.07.2014р.

40 000,00 дол. США х 9,5% х 93 дні / 365 днів = 968,22 дол. США

за період з 17.07.2014р. по 12.11.2014р.

40 000,00 дол. США х 12,5% х 119 днів / 365 днів = 1630,14 дол. США

за період з 13.11.2014р. по 05.02.2015р.

40 000,00 дол. США х 14,0% х 85 днів / 365 днів = 1304,11 дол. США

за період з 06.02.2015р. по 03.03.2015р.

40 000,00 дол. США х 19,5% х 26 днів / 365 днів = 555,62 дол. США

за період з 04.03.2015р. по 27.08.2015р.

40 000,00 дол. США х 30,0% х 177 днів / 365 днів = 5819,18 дол. США

за період з 28.08.2015р. по 24.09.2015р.

40 000,00 дол. США х 27,0% х 28 днів / 365 днів = 828,49 дол. США

за період з 25.09.2015р. по 31.12.2015р.

40 000,00 дол. США х 22,0% х 98 днів / 365 днів = 2362,74 дол. США

за період з 01.01.2016р. по 21.04.2016р.

40 000,00 дол. США х 22,0% х 112 днів / 366 днів = 2692,90 дол. США

за період з 22.04.2016р. по 26.05.2016р.

40 000,00 дол. США х 19,0% х 35 днів 726,78 дол. США

за період з 27.05.2016р. по 03.06.2016р.

40 000,00 дол. США х 18,0% х 8 днів / 366 днів = 157,38 дол. США

65,21 дол. США + 1709,59 дол. США + 1311,48 дол. США + 3226,23 дол. США + 2169,86 дол. США + 699,18 дол. США + 3369,86 дол. США + 312,33 дол. США + 307,40 дол. США + 4323,01 дол. США + 694,54 дол. США + 2327,87 дол. США + 1315,07 дол. США + 490,96 дол. США + 1745,21 дол. США + 968,22 дол. США + 1630,14 дол. США + 1304,11 дол. США + 555,62 дол. США + 5819,18 дол. США + 828,49 дол. США + 2362,74 дол. США + 2692,90 дол. США + 726,78 дол. США + 157,38 дол. США).

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проценти, визначені ст. 1048 ЦК України, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Поряд з цим за порушення виконання грошового зобовязання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК, яка полягає у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового обов'язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги різну правову природу процентів, передбачених ст. 1048 ЦК України, і процентів, що стягуються відповідно до ст. 625 ЦК України, а також відсутність у чинному законодавстві обмежень, одночасне стягнення процентів, передбачених ст. 1048 ЦК, і сплата трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст. 625 ЦК, є правомірним.

Ця позиція підтверджується практикою Верховного Суду України, в т.ч. постановою Верховного Суду України від 29 травня 2013 року у справі № 6-39цс13. В силу приписів ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України є обовязковим для судів загальної юрисдикції.

Відтак, відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України, Відповідач зобовязаний сплатити Позивачу три проценти річних від прострочених сум, що складає:

- за розпискою від 24 травня 2007 року 78 055,38 дол. США;

за період з 01.10.2007р. по 31.12.2012р.

300 000,00 дол. США х 3% х 92 дні / 365 днів = 2268,49 дол. США

за період з 01.01.2008р. по 31.12.2008р.

300 000,00 дол. США х 3% х 366 днів / 366 днів = 9000,00 дол. США

за період з 01.01.2009р. по 31.12.2011р.

300 000,00 дол. США х 3% х 1095 днів / 365 днів = 27 000,00 дол. США

за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р.

300 000,00 дол. США х 3% х 366 днів 9000,00 дол. США

за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р.

300 000,00 дол. США х 3% х 1095 днів / 365 днів = 27 000,00 дол. США

за період з 01.01.2016р. по 03.06.2016р.

300 000,00 дол. США х 3% х 154 дні / 366 днів = 3786,89 дол. США

2268,49 дол. США + 9000,00 дол. США + 27 000,00 дол. США + 9000,00 дол. США + 27 000,00 дол. США + 3786,89 дол. США)

- за розпискою від 25 травня 2007 року 10 407,39 дол. США

за період з 01.10.2007р. по 31.12.2012р.

40 000,00 дол. США х 3% х 92 дні / 365 днів = 302,47 дол. США

за період з 01.01.2008р. по 31.12.2008р.

40 000,00 дол. США х 3% х 366 днів / 366 днів = 1200,00 дол. США

за період з 01.01.2009р. по 31.12.2011р.

40 000,00 дол. США х 3% х 1095 днів / 365 днів = 3600,00 дол. США

за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р.

40 000,00 дол. США х 3% х 366 днів / 366 днів = 1200,00 дол. США

за період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р.

40 000,00 дол. США х 3% х 1095 днів / 365 днів = 3600,00 дол. США

за період з 01.01.2016р. по 03.06.2016р.

40 000,00 дол. США х 3% х 154 дні / 366 днів = 504,92 дол. США

302,47 дол. США + 1200,00 дол. США + 3600,00 дол. США + 1200,00 дол. США + 3600,00 дол. США + 504,92 дол. США)

Враховуючи наведене, станом на 03 червня 2016 року загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем становить 778 013,42 дол. США (Сімсот сімдесят вісім тисяч тринадцять доларів США 00 центів) (що еквівалентно 19 490 175,23 гривень за курсом НБУ 2505,1207 грн. за 100,00 доларів США), а саме:

1) за розпискою від 24 травня 2007 року 686 492,67 дол. США (що еквівалентно 17 197 469,98 грн. за курсом НБУ): основний борг 300 000,00 дол. США; проценти від суми позики 308 437,29 дол. США; 3% річних 78 055,38 дол. США;

2) за розпискою від 25 травня 2007 року 91 520,75 дол. США (що еквівалентно 2 292 705,25 грн. за курсом НБУ): основний борг 40 000,00 дол. США; проценти від суми позики 41 113,36 дол. США; 3% річних 10 407,39 дол. США.

За таких обставин суд приходить до висновку, що Позивачем у відповідності до ст. 60 ЦПК України в повному обсязі доведено законність та обґрунтованість позовних вимог до Відповідача й надано належні та допустимі докази на їх підтвердження, а Відповідачем, натомість, не було надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень щодо заявлених до нього вимог.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати в сумі 6890,00 грн., повязані зі сплатою судового збору, та витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 900,48 грн..

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 24 травня 2007 року у розмірі 686 492,67 дол. США, що станом на 03.06.2016 року становить 17 197 469,98 (сімнадцять мільйонів сто девяносто сім тисяч чотириста шістдесят девять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 25 травня 2007 року у розмірі 91 520,75 дол. США, що станом на 03.06.2016 року становить 2 292 705,25 (два мільйони двісті девяносто дві тисячі сімсот пять ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 890,00 гривень, витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 900,48 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 20.10.2016