РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Бондаренка Ю.О.,

суддів Куцина М.М., Павліченка С.В.,

при секретарі Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою кредитної спілки «Альянс Україна» на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом кредитної спілки «Альянс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року кредитна спілка «Альянс Україна» звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1, в якому зазначила, що 12 лютого 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір №0040-08кУж, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. зі сплатою за його користування 0,1918 % за день, строком до 12.02.2010 року.

Позичальник взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та відсотків за його користування належним чином не виконував в зв'язку з чим станом на 30.03.2015 року заборгованість по кредиту склала 18274,72 грн., з яких : 2140,78 грн. сума неповернутого тіла кредиту; 8320,09 грн. заборгованість по відсотках; 7813,85 грн. пеня, яку позивач просив стягнути.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог у звязку із спливом строку позовної давності, та відмовлено в задоволенні представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення з КС «Альянс Україна» на користь ОСОБА_1 понесених ним витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн.

Кредитна спілка «Альянс Україна» подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідач та його представник просили апеляційну скаргу задовольнити частково рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в задоволенні позову по суті.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволені позову місцевий суд виходив з того, що сплив строк позовної давності, відповідно до положень ч.4 ст. 267 ЦК України , про застосування якого заявлено відповідачем у спорі, а тому з зазначеної підстави відмовив у задоволені позову.

Проте, судова колегія не може погодитися з висновком місцевого суду, оскільки суд дійшов його без повного та всебічного з'ясування дійсних обставин справи, прав сторін та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що 12 лютого 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. зі сплатою за його користування 0,1918 % за день, строком до 12.02.2010 року (а.с.70-73).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За умовами договору позичальник зобов'язався своєчасно повернути кредит та відсотки за його користування в розмірі 0,1918 % за день, згідно графіку розрахунків, 20 число кожного місяця. Кінцевий строк повернення кредиту та відсотків 12.02.2010 року.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач належним чином умов договору не виконував в зв'язку з чим станом на 23 лютого 2011 року вже утворилась заборгованість в розмірі 25291,21 грн., про що було повідомлено відповідача (а.с.9,83,84).

Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 30.03.2015 року заборгованість позичальника ОСОБА_1 за договором кредиту №0040-08к Уж від 12.02.2008 року складає 18274,72 грн.. з яких : 2140,78 грн. сума неповернутого тіла кредиту; 8320,09 грн. - заборгованість по відсотках; 7813,85 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань. (а.с.8).

Твердження відповідача про невідповідність заявленого боргу наявному, посилаючись на здійснені проплати (а.с.38-42), є помилковим так-як в розрахунку заборгованості врахована зазначена відповідачем оплата, яка першочергово йшла на погашення процентів, і вже різниця на погашення самого кредиту.

З врахуванням наведеного та положень укладеного між сторонами договору, який не визнавались недійсними, і є обов'язковим для виконання сторонами, наявні підстави для задоволення вимог кредитора.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що КС «Альянс Україна» пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно положень статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність.

Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання.

Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦПК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Частинами 1,2 статті 259 ЦПК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до п.1.1 договору кредиту кредитна спілка надала Позичальнику кредит на засадах строковості, зворотності та платності. Згідно з п.3.3 Позичальник зобовязувався сплачувати кредит та проценти за користування кредитом згідно графіка розрахунків в табл.1 договору. Своє зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом ОСОБА_1 не виконав. Тому на 30 березня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 18 274, 72 грн. в тому числі пеня в розмірі 7813,85 грн. Останній платіж, згідно графіку погашення заборгованості мав відбутися 20.02.2010 року.

Останній свій платіж по кредитному договору №0040-08к Уж від 12.02.2008 року відповідач провів 29.11.2010 року. З позовом КС «Альянс Україна» звернулося 03.04.2015 року.

Відповідно ч.1ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Переривання перебігу строку позовної давності полягає в тому, що час, який минув до настання обставин, з якою закон повязує перерву, не зараховується в строк позовної давності, і строк позовної давності, після перерви, починає перебіг спочатку на весь строк, передбачений в законі для означених вимог. При цьому обставини, що переривають перебіг строку можуть виникнути в будь який момент до його закінчення. Перебіг строку позовної давності переривається: здійсненням зобовязаною особою дій, що підтверджують визнання боргу або іншого обовязку. Такими діями можуть бути, наприклад, часткова виплата боргу, прохання про відстрочку тощо.

Здійснюючи проплату 29.11.2010 року, відповідач фактично визнав наявність боргу за кредитним договором №0040-08к Уж від 12.02.2008 року. А тому, строк позовної давності на звернення з даним позовом до суду був перерваним саме 29.11.2010 року. Відповідно до п.9.5. Договору кредиту (а.с.4 на звороті), загальна позовна давність між сторонами встановлена до даних правовідносин пять років. В звязку з чим, Кредитна спілка «Альянс Україна» не пропустила строк позовної давності по даному позову. Як помилково зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга кредитної спілки «Альянс Україна» підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України про задоволення позову кредитної спілки «Альянс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

р і ш и л а :

Апеляційну кредитної спілки «Альянс Україна»- задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 грудня 2015 рокускасувати у справі ухвалити нове рішення.

Позов кредитної спілки «Альянс Україна задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь кредитної спілки «Альянс Україна» заборгованість за кредитним договором №0040-08к Уж від 12.02.2008 рокув розмірі 18274,72 грн. з яких : 2140,78 грн. сума неповернутого кредиту; 8320,09 грн.- заборгованість по відсотках; 7813,85 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань.

Стягнути з ОСОБА_1на користь кредитної спілки «Альянс Україна» - сплаченийсудовий збір у сумі 1339,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: