Справа № 226/271/16-ц
Провадження №2-о/226/24/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2016 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

секретаря Тіссен О.В.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Димитров Донецької області справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції та відділ державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту смерті особи, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, на обґрунтування якої вказав, що 16.12.2015 року від ішемічного інфаркту в Кліничній Рудничній лікарні м.Макіївка Донецької області померла його мати ОСОБА_2, яка була похована 18 грудня 2015року на кладовищі «Грузське» в місті Макіївка. Факт смерті та поховання матері підтверджується медичною довідкою міського патологоанатомічного бюро м.Макіївка та довідкою спеціалізованого комунального підприємства «Благоустрій» м.Макіївка, на підставі яких 18 грудня 2015року Горняцьким відділом РАЦС м.Макіївка, яким було вилучено паспорт померлої, видано свідоцтво про смерть матері. Оскільки свідоцтво про смерть всупереч закону видане не українським органом державної влади, а так званої ДНР, заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції з питання підтвердження дійсності свідоцтва про смерть матері, на що отримав відмову та розяснення порядку звернення до суду на предмет встановлення факту смерті особи, яка померла на непідконтрольній українській владі території. Вказуючи на це та повязуючи встановлення факту смерті з оформленням своїх спадкових прав, заявник просить суд встановити факт смерті матері ОСОБА_2, померлої 16.12.2015 року в м.Макіївка Донецької області.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами, і просив суд їх задовольнити.

Представники заінтересованих осіб відділів реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції та Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявилися, що не перешкоджає судовому розгляду.

Вислухавши пояснення заявника, свідків та дослідивши докази у справі, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проїзд 3, б.13, що підтверджується його паспортом. Відповідно до довідки УПСЗН Димитровської міської ради від 27.01.2016 року № НОМЕР_1 він перебуває на обліку в УПСЗН м.Димитрова як внутрішньо переміщена особа, фактичним місцем перебування якого значиться: м.Димитров, м-р «Молодіжний»АДРЕСА_1 (арк.спр.9).

Мати заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, родинний звязок між якими підтверджується свідоцтвом про народження заявника, значилася зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується ксерокопією її паспорту (арк.спр. 8, 10-11,15).

Згідно довідки УПСЗН Краматорської міської ради від 02.03.2015 року №1426/36994 ОСОБА_2 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа, тимчасове місце проживання якої значилося за адресою: АДРЕСА_2.

16 грудня 2015року ОСОБА_2 померла на непідконтрольній українській владі території в м.Макіївка.

На підтвердження смерті матері заявником надані суду довідка міського патологоанатомічного бюро м.Макіївки, в якій причиною смерті зазначено ішемічний інфаркт правої півкулі головного мозку на фоні церебрального атеросклерозу та гіпертонічної хвороби, довідка спеціалізованого комунального підприємства «Благоустрій» м.Макіївка про поховання ОСОБА_2, згідно якої ОСОБА_2 похована 18.12.2015року на міському кладовищі «Грузське» в м.Макіївка, та свідоцтво про її смерть, в якому значиться, що ОСОБА_2 померла 16.12.2015року у віці 60 років в місті Макіївка. Зазначені документи видані органами так званої ДНР.

Згідно ст.49 Цивільного Кодексу смерть особи підлягає державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації смерті врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» в редакції від 05.04.2015року та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5 з подальшими змінами).

Частиною першою статті 6 цього Закону повноваження щодо державної реєстрації смерті в Україні покладено на відділи державної реєстрації актів цивільного стану та виконавчі комітети сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті здійснюється відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті на окупованій території України визначено статтею 257-1 Цивільного процесуального Кодексу, за правилами якої заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України.

Оскільки згідно з Наказом Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» проведення державної реєстрації актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів м.Макіївки Донецької області тимчасово призупинено, заявник, як внутрішньо переміщена особа, згідно з п.11 ч.1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Так як на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником подано документи, які відповідно до п. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не створюють правових наслідків, так як будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсними, єдиним законним способом отримати свідоцтво про смерть, що буде визнане державою Україна, є звернення із заявою до суду в порядку окремого провадження на підставі ст.256 Цивільного процесуального кодексу України для встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості її реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події.

Як встановлено судом і вбачається з відповіді начальника відділу державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського управління юстиції в Донецькій області від 13.02.2016року, куди заявник звертався з приводу видачі свідоцтва про смерть матері, в реєстрації смерті матері йому було відмовлено в звязку з відсутністю в нього належних документів на підтвердження вказаного факту і розяснено можливість встановлення факту смерті особи, померлої на непідконтрольній українській владі території, в судовому порядку.

Факт смерті ОСОБА_2 знайшов своє достатнє підтвердження в судовому засіданні як в показаннях самого заявника, так і в показаннях допитаних судом свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Так, свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що ОСОБА_2 є матірю її чоловіка ОСОБА_1 До початку бойових дій на Донбасі всі вони жили в м.Макіївка Донецької області. ОСОБА_2 тривалий час хворіла на гіпертонічну хворобу і мала 2 групу інвалідності. Після того як Макіївка була захоплена незаконними збройними формуваннями, вони з чоловіком та дитиною виїхали в м.Димитров, де перебували на обліку як внутрішньо переміщені особи, а мати чоловіка в м.Краматорськ. Періодично вона навідувалась в м.Макіївку, перевіряючи схоронність свого майна в залишеній квартирі. В перших числах грудня 2015року їм зателефонував її батько, який залишився проживати в м.Макіївка, і повідомив, що з матірю чоловіка стався інсульт і її в комі доправили до Клінічної Рудничної лікарні м.Макіївки, де вона знаходилась декілька днів і 16 грудня 2015року, не приходячи в себе, померла. 18 грудня 2015року ОСОБА_2 була похована на «Грузському» кладовищі в м.Макіївка.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона, як і заявник, до початку бойових дій на Донбасі також проживала в м.Макіївка, а потім переїхала на підконтрольну українській владі територію в м.Димитров. Вона добре знала матір заявника ОСОБА_2 і знала, що та важко хворіла, жила за допомогою кардіостимулятора і неодноразово лікувалась в Клінічній Рудничній лікарні в м.Макіївка, де вона раніше працювала. 18 грудня 2015року вона разом з заявником та його сімєю приймала участь в похованні ОСОБА_2, яка 16 грудня 2015року померла в зазначеній лікарні, куди її було доставлено ще на початку грудня 2015року. Похована ОСОБА_2 на «Грузському» кладовищі м.Макіївки.

Згідно відомостей відділу державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції від 01.03.2016року, актовий запис про смерть ОСОБА_2 12.11.1955року народження, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст.259 ЦПК рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для одержання такого документу.

Оскільки факт смерті, який просить встановити заявник, породжує для нього правові наслідки, які не повязуються з подальшим вирішенням спору про право, і інша позасудова процедура одержання документа, який посвідчував би факт смерті відсутня, суд вважає за можливе з метою захисту прав заявника та забезпечення належного оформлення ним спадкових прав його заяву задовольнити, встановивши факт смерті його матері ОСОБА_2, 12.11.1955року народження, яка померла 16 грудня 2015 року в місті Макіївка Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57, 209, 212-215, 234, 256, 257-1, 259, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті матері задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 Хабаровського Краю Російської Федерації, місце реєстрації до смерті: АДРЕСА_3, яка померла 16 грудня 2015 року в місті Макіївка Донецької області у віці 60 років.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в разі незгоди з ним можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Оскарження судового рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Л.І.Клепка