АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/916/15-ц
Провадження № 22-ц/792/96/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів П'єнти І.В., Власенка О.В.

секретар Кошельник В.М.

за участю апелянтки, її представника, представника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнової частки (паю) КСП «1травня» та визнання права власності на майнову частку (пай).

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності на 75-ть майнових часток (паїв) КСП «1 травня» с. Капустин та визнати недійсними 75 договорів купівлі - продажу майнових часток (паїв) КСП «1 Травня».

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 квітня 2015 року позовні вимоги до ОСОБА_3 було виділено в окреме провадження.

Позивачка в обґрунтування своїх вимог зазначала, що 08 липня 2008 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу майнової частки (паю) КСП «1 травня» на загальну суму 384 грн., що становить 0,09 % від загальної вартості розпайованого майна КСП «1 травня» с. Копистин Старокостянтинівського району, посвідчене свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП «1 травня» серії НОМЕР_1. ОСОБА_1 зазначає, що у зв'язку із розірванням договору - доручення з адвокатом ОСОБА_4 нею були втрачені оригінал зазначеного вище договору купівлі-продажу права на майнову частку (пай) від 08.07.2008 року та оригінал свідоцтва про право власності ОСОБА_3 на майновий пай члена КСП «1 Травня» серії НОМЕР_1. Позивачка зазначає, що в липні 2014 року дізналася про те, що ОСОБА_3 уклав з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу права на майновий пай КСП «1 Травня» с. Капустин. ОСОБА_1 вважає, що відчуження ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 права на майновий пай порушує її право власності на зазначене вище право, адже ОСОБА_3 уклавши договір купівлі-продажу права на майновий пай із нею не мав підстав вподальшому знову укладати будь - які договори відносно зазначеного права. І з цих підстав позивачка просила суд винести рішення, яким визнати за нею право власності на право на майнову частку (пай) КСП «1 Травня» с. Капустин серії НОМЕР_1 на суму 384 грн. та визнати недійсним договір купівлі-продажу права на майновий пай (майновий сертифікат) КСП «1 травня», що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду від 02 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянтка мотивує свої доводи апеляції тим, що її представник ОСОБА_5 не мав повноважень на представлення її інтересів саме у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3; у зв'язку із порушенням судом першої інстанції ст. 169 ЦПК апелянтка була позбавлена можливості подати докази і заявити клопотання; позивачкою не надавалася згода на ухвалення заочного рішення по цій справі і суд в порушення ч.4 ст.169 ЦПК України без повідомлення учасників процесу ухвалив заочне рішення. Також апелянтка зазначає, що судом не прийнято до уваги докази, що були нею надані; порушено порядок виділення матеріалів справи в окреме провадження; порушено ч.3 ст. 222 ЦПК України, адже оскаржуване рішення було направлене на адресу апелянтки через чотири місяці після його прийняття. Також, судом першої інстанції, на думку ОСОБА_1, порушено норми матеріального права, а саме: ч.3 ст. 215 та ст. 334 ЦК України, адже судом не було враховано, що на момент укладення спірного договору відповідач ОСОБА_3 вже відчужив належне йому право на майнову частку (пай) у майні КСП «1 Травня» апелянтці і його право власності було припинено відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України. Апелянтка також вважає, що суд першої інстанції під час винесення оскаржуваного рішення не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи, а також, вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому і просила суд скасувати рішення Старокостянтинівського районного суду від 02 червня 2015 року та постановити нове, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі.

В засіданні апеляційного суду апелянтка та її представник апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав і просить ї відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_3 до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що в підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на наявність укладеного 08 липня 2008 року між нею та ОСОБА_3 договору купівлі - продажу права на майнову частку/пай, що належала останньому на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП «1 Травня» с. Капустин Старокостянтинівського району Хмельницької області на загальну суму 384 грн., що становить 0,09 % від загальної вартості розпайованого майна зазначеного вище господарства. Однак до позову долучила фотокопію зазначеного вище договору, вказавши що його оригінал та Свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП «1 Травня» с. Капустин Старокостянтинівського району Хмельницької області ОСОБА_3 передані нею адвокату ОСОБА_4, який без її згоди передав ці документи в Старокостянтинівський РВ УМВС в Хмельницькій області, які в подальшому були передані ОСОБА_6 і останній віддав оригінали документів відповідачу ОСОБА_3

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, прийшов до вірного висновку, що позивач не довела позовних вимог, адже згідно ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. І надана позивачем фотокопія договору купівлі - продажу права на майнову частку/пай від 08 липня 2008 року не є беззаперечним та допустимим в розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України доказом укладення такого договору між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Також, Порядком визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки " (п. п. 13,14) визначено, що право на пай засвідчується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), який видається сільською селищною або міською радою.

У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копії відповідної цивільно-правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності н майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради.

Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Згідно із ч.1 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Правовою підставою укладання договору купівлі-продажу є Цивільний кодекс України.

Спеціальними нормативно-правовими актами, які регулюють питання щодо паювання майна КСП, передбачено, що правовстановлюючим документом на право на майновий пай є свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП встановленого зразка, яке видається у певному порядку.

Встановлено, що у позивачки відсутні докази того, що вона набула у встановленому законом порядку право власності на майновий пай члена КСП «1 Травня» часткою 384грн., або 0,09%. Вказана обставина визнається сторонами, а тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

На підставі наведеного суд першої інстанції правильно виходив з того, що за недоведеності ОСОБА_1 свого права власності на майновий пай у неї не виникло права на оспорювання договору купівлі - продажу від 08 листопада 2012 року, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 А тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції при ухвалені оскаржуваного рішення норм матеріального права є безпідставними.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що ці доводи не можуть бути підставою для скасування судового рішення, адже згідно ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Посилання апелянтки щодо порушення судом вимог ст. ст. 42, 126, 169, 222, 224 ЦПК України є такими, що заслуговують на увагу, однак ці порушення не призвели до невірного вирішення справи, а діючим цивільно - процесуальним законом не передбачено повернення справи на новий розгляд до суду першої інстанції з цих підстав і усунення цих порушень є компетенцією апеляційного суду.

Встановлено, що за участю представника відповідача ОСОБА_1 судом першої інстанції 07 квітня 2015 року винесено ухвалу, якою виділено позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання права власності на майнову частку (пай) та визнання недійсним договору купівлі - продажу, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в окреме провадження, відповідачу ОСОБА_1 було відомо про день і час розгляду судом першої інстанції справи за зазначеним вище позовом. Вказані обставини визнаються представником ОСОБА_1

Так, колегією суддів на виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України роз»яснено позивачці, її представнику та представнику ОСОБА_1 їх права та обов»язки, попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Колегією суддів встановлено, що позивач, її представник, відповідач ОСОБА_1 та його представник і відповідач ОСОБА_3 були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи в апеляційному суді, позивачка, її представник та представник відповідача ОСОБА_1 брали участь у судовому засіданні, давали пояснення суду, заявляли клопотання, подавали докази, висловлювали свою думку щодо клопотань інших учасників процесу, брали участь у дослідженні доказів, задавали питання, подавали свої доводи та міркування щодо питань, що виникали під час судового розгляду і заперечення щодо доводів і міркувань інших осіб. І згідно пояснень сторін та їх представників, кожна сторона надала суду усі докази, які вона вважала за необхідне.

Також, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом першої інстанції не відображено у рішенні мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті доказів є обґрунтованими, однак це порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що відомість про розрахунок громадян згідно договорів купівлі - продажу права на майнову частку (пай), заява адвоката ОСОБА_4 до Старокостянтинівського РВ УМВС в Хмельницькій області від 02.02.2011 року та акт від 08.03.2011 року, відповідно до якого ОСОБА_7 передав оригінали свідоцтв про право власності на частку у майні (майновий пай) КСП «1 Травня» їх власникам безпосередньо не підтверджують право власності позивачки на право на майновий пай члена КСП « 1 Травня» в розмірі 384грн. або 0,09%.

Підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 303, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді: (підпис) І.В. Пєнта

(підпис) О.В. Власенко

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - О.В. Цимбалюк Справа № 22ц/792/96/16

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія № 2