Справа № 433/167/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2016 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Л.І.,

при секретарі Соломіній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду смт.Троїцьке цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся представник позивача, який в обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору від 30.01.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 25000,00 доларів США Відповідач не надав банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, та станом на 12.01.2016 року має заборгованість в сумі 96061,29 дол. США, яка складається з: 21600,23 дол. США заборгованість за кредитом, 29718,13 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 40158,45 дол. США пеня; 10,64 дол. США - штраф (фіксована частина), 4573,84 дол. США штраф (процентна частина). На підставі викладеного, просить стягнути з відповідач заборгованість за кредитним договором в сумі 96061,29 дол. США та судовий збір та накласти арешт на житловий будинок, загальною площею 34,50 кв.м., житловою площею 22,40 кв.м, розташованого за адресою: м. Луганськ, вул. Нестерова, 74, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в межах суми стягнення.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і дату розгляду справи був повідомлений належним чином.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 30.01.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, згідно якого відповідачу надано кредит в розмірі 25000,00 дол. США. (а.с.13-15).

У порушення умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в звязку з чим станом на 12.01.2016 року має заборгованість в сумі 96061,29 дол. США, яка складається з: 21600,23 дол. США заборгованість за кредитом, 29718,13 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом, 40158,45 дол. США пеня; 10,64 дол. США - штраф (фіксована частина), 4573,84 дол. США штраф (процентна частина) (а.с. 10-11).

За кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредитні кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( ч.1 ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Вимоги позивача щодо накладення арешту на житловий будинок, загальною площею 34,50 кв.м., житловою площею 22,40 кв.м, розташованого за адресою: м. Луганськ, вул. Нестерова, 74, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в межах суми стягнення, підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Щодо вимоги позивача про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, то дана вимоги не може бути задоволена судом, оскільки підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року ( в ред. від 05 грудня 2013 року) (надалі Закон).

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасового відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобовязань.

З аналізу цих правових норм вбачається, що особі, яка має паспорт для виїзду за межі України, та має такий намір, може бути відмовлено у виїзді за кордон у випадку ухиленні від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Таким чином, при звернення до суду з вказаною заявою, позивач повинен послатися на обставини та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобовязань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

При зверненні до суду з зазначеною заявою позивач не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження особі, тільки на наявність боргових зобовязань, тобто відсутні докази конкретних намірів ОСОБА_1 на виїзд з України та її намір ухилитися від своїх обовязків.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судового збору, сплаченого ПАТ КБ «Приватбанк» при подачі позовної заяви до суду в сумі 22574,40 грн. знайшли своє підтвердження, тому суд вважає можливим задовольнити в цій частині позовні вимоги.

Суд задовольняє вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення з відповідача витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

На підставі викладеного, відповідно ст.ст. 525, 526, 611, 629, ст. 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-65, 79, 88, 151, 152, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 30.01.2008 року в сумі 96061,29 доларів США, що за курсом 23,50 відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.01.2015 року складає 2257440,29 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судовий збір в сумі 22574,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420,00 грн.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 (91000, Луганська область, м.Луганськ, вул. Нестерова, буд. 72, ІПН НОМЕР_1), а саме житловий будинок, загальною площею 34,50 кв.м, житловою площею 22,40 кв.м, розташованого за адресою: Луганська область, м.Луганськ, вул. Нестерова, 74, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію, перереєстрацію, здійснювати його відчуження, в межах суми стягнення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10- ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Л.І. Бондаренко