АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/5551/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/201/К/16 інстанції - Ваврушак Н. М.
Категорія 52 (1) Доповідач - Соколан Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Соколан Н.О.,

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

за участю: секретаря Євтодій К.С.,

позивача ОСОБА_2

та її представника ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4

та його представника ОСОБА_5,

представника третьої особи ОСОБА_6,

представника третьої особи ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2015 року, додаткове рішення від 28 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - служба у справах дітей виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу, про позбавлення батьківський прав, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу, третя особа - Криворізький міський центр соціальних служб для сім?ї дітей та молоді виконкому Криворізької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні, участі у вихованні дитини та про визначення часту спілкування з малолітньою дитиною, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014 року позивач ОСОБА_2. звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 08.10.2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який в теперішній час розірвано. У сторін народився син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, який після розірвання шлюбу залишився проживати із матір?ю.

З відповідача стягнуто на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частину його заробітної плати (доходів) щомісячно на користь матері дитини, однак, відповідач не тільки не виконує відповідне судове рішення, ухиляючись від матеріального утримання дитини, але не надає іншої допомоги; виконанням своїх батьківських обов'язків не займається з дня розлучення, має заборгованість по аліментам.

За таких обставин, у зв'язку з ухиленням відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина, позивач просила позбавити відповідача його батьківських прав.

Під час розгляду справи ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу, про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною та встановлення порядку участі батька у вихованні дитини, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу позивач намагався зустрічатись із дитиною та приймати участь в його житті, проте відповідач увесь час чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною з січня 2012 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав - задоволено. Позбавлено батьківських прав ОСОБА_4, відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкування та участі у вихованні дитини та про визначення часу спілкуванні з малолітньою дитиною - залишено без задоволення.

Додатковим рішенням від 28 грудня 2015 року зустрічний позов ОСОБА_4 до Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу про усунення перешкод у спілкування та участі у вихованні дитини та про визначення часу спілкуванні з малолітньою дитиною - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на його думку, суд безпідставно усунув від розгляду справи виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради; пояснення свідків по справі викладені невірно та неправдиво. Вважає, що висновки суду про наявність підстав для позбавлення батьківських прав є необґрунтованими, не взято до уваги докази, надані відповідачем у заперечення на вимоги позивача. Також не взято до уваги, що позивач навмисно чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, не повідомляє про стан його здоров?я, тому відмова у задоволенні зустрічного позову про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини є безпідставною. Висновки суду про те, що відповідач не сплачує аліменти та що він приймає наркотичні засоби спростовуються зібраними по справі доказами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні спору, судом першої інстанції встановлено, що 08.10.2005 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, який рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 23.01.2012 року було розірвано .

Від шлюбних відносин, сторони мають сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,на утримання якого з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу (справа № 2-4423/11) від 21.12.2011 року з відповідача стягнуто на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі 500, 00 гривень, щомісяця, починаючи стягнення з 16.11.2011 року, до повноліття дитини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу (справа № 212/12038/14-ц) від 02.02.2015 року, змінено розмір аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина з твердої грошової суми 500, 00 гривень, на 1/4 частину його заробітної плати (доходів) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту набрання рішення суду законної сили, до повноліття дитини, на користь матері дитини.

Відповідач мав заборгованість по аліментним платежам, яка на теперішній час сплачена.

Задовольняючи позов про позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для його задоволення, оскільки позивачем було доведено, що відповідач ухилявся від виховання дитини, свідомо нехтуючи своїми обов'язками, та лише висловлював бажання щодо виховання дитини, почавши проявляти інтерес до сина ОСОБА_9 з початку розгляду справи про позбавлення батьківства у суді.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше) що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

З висновків Служби у справах дітей Виконком Жовтневої районної у місті ради, Служби у справах дітей Виконком Тернівської районної у місті ради, Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї та молоді виконкому Криворізької міської ради вбачається, що вони вважають за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина, як такого, що ухиляється від виховання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, свідомо нехтують своїми обов'язками.

Відповідач ОСОБА_4 зазначає, що позивач ОСОБА_2,увесь час чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною з січня 2012 року, проте він особисто не звертався до відповідача з проханням надати йому можливості зустрітися із сином, забрати його із дитячого садка чи школи, погуляти з ним. З зустрічною заявою про визначення часу спілкування звернувся лише в жовтні 2014 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції допитано свідка ОСОБА_10, який дав пояснення, що з 30.01.2014 року, неповнолітній ОСОБА_8 перебуває під наглядом у лікаря психіатра, батько дитини не з?являвся до лікарні на виклик лікаря. В бесіді з лікарем, дитина уникає говорити про батька.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, колегія суддів зважила на поведінку відповідача ОСОБА_4, який не висловлювався з приводу свого ставлення до сина, якого тривалий час не бачив та не спілкувався, не говорив про свої душевні переживання та біль, які переносить у зв'язку з цими обставинами, не запевняв суд у своїх прагненнях взяти участь у житті та вихованні дитини, надати допомогу у лікуванні сина.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дійшла висновку щодо наявності доказів щодо ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, та разом з тим в матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем перешкод матері у спілкуванні з дитиною.

Із пояснень відповідача ОСОБА_4 вбачається, що дитину брала мати відповідача і він мав можливість спілкуватися з сином, відповідачем не спростована. Твердження позивача, що вона не давала можливості спілкуватися з сином відповідачу, коли він в наркотичному стані приїздив, щоб забрати сина на транспортному засобі, також відповідачем не спростовані.

Колегія суддів зважає, що на ту обставину, що відповідач вживав наркотичні засоби, та знятий з обліку не через те, що пройшов лікування, а з інших підстав, однак після зняття з обліку, знову був затриманий з наркотичними засобами, та дав пояснення в судовому засіданні апеляційної інстанції, що не має наміру пройти курс лікування від наркотичної залежності, щоб цим самим усунути перешкоду у спілкуванні з сином. Відповідач ОСОБА_4 не запевнив суд, що в подальшому докладе всі зусилля, щоб мати змогу приймати участь у вихованні сина, стати прикладом для сина своєю поведінкою в повсякденному житті та довести, зокрема позивачу, що він гідний звання - батько, який переглянув своє відношення до свого обов'язку по вихованню сина.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

З урахуванням вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є вмотивованим, та таким що відповідає чинному законодавству і інтересам неповнолітньої дитини, тому рішення суду має бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити право батька, який позбавлений батьківських прав, на звернення до суду про поновлення батьківських прав згідно ст. 169 Сімейного Кодексу України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 25 вересня 2015 року, додаткове рішення від 28 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: