НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/450/15
№ 2/183/127/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, переведення прав покупця,

в с т а н о в и в :

28 січня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, переведення прав покупця.

На обґрунтування вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що вона мала намір купити жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами

Прийнявши таке рішення, вона запропонувала своєму сину ОСОБА_2 вибрати та купити будинок, для здійснення купівлі-продажу нерухомого майна, 10 вересня 2010 року вона передала своєму сину відповідачу ОСОБА_2 20 000 доларів США, що становило за офіційним курсом НБУ 158 000 грн. на придбання жилого будинку, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Колгоспна, №. 29.

ЇІ син - відповідач ОСОБА_2 не мав особистих коштів, які б дозволяли йому придбати будинок, всі грошові кошти, які були передані нею, належали особисто їй ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 витратив грошові кошти кошти, отримані від неї на придбання жилого будинку.

На момент укладення договору купівлі-продажу будинку вона тимчасово проживала в Тернопільській області та не мала можливості бути стороною договору купівлі-продажу, але, вона була впевнена в тому, що будинок буде оформлений на її імя, надала згоду на укладення договору.

Їй стало відомо, що 14 вересня 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Колгоспна, №. 29, договір купівлі-продажу посвідчено нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 14.09.2010 року, зареєстровано в реєстрі за № 2-2969.

На теперішній час повернути їй грошові кошти ОСОБА_2 не може, переоформити спірну нерухомість у нього немає можливості.

Зазначені вище обставини свідчать про удаваність договору купівлі-продажу жилого будинку від 14.09.2010 року, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Колгоспна, №. 29, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в частині покупця, оскільки нерухоме майно фактично було придбано нею за власні кошти.

Позивач зазначила, що правові наслідки удаваного правочину регламентовано вимогами ст. 235 ЦК України, відповідно до якої: 1. Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину. 2. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для при ховання іншого правочину; який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Враховуючи наведене, посилаючись на вимоги ст. 235 ЦК України, ОСОБА_1 просила суд:

-визнати договір купівлі-продажу житлового приміщення (будинку з господарськими будівлями та спорудами) від 14.09.2010 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, щодо житлового будинку приміщення (будинку з надвірними побутовими будівлями та спорудами), що знаходиться за адресою: вул. Колгоспна, буд. 49, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, частково удаваним в частині покупця;

-визнати її, ОСОБА_1 покупцем за договором купівлі-продажу житлового приміщення (будинку з господарськими будівлями та спорудами) від 14.09.2010 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, щодо житлового будинку приміщення (будинку з надвірними побутовими будівлями та спорудами), що знаходиться за адресою: вул. Колгоспна, буд. 49, м. Новомосковськ Дніпропетровської області;

-визнати її, ОСОБА_1 власником житлового приміщення (будинку з господарськими будівлями та спорудами) загальною площею 48,9 кв.м. та основною площею 28.8 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Колгоспна, буд. 29, м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, не заперечувала проти задоволення вимог позивача.

Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

На підставі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно вимог ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу жилого будинку, земельної ділянки або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що 14 вересня 2010 року між ОСОБА_5, як продавцем та ОСОБА_2, як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_2 купив за 153 901 грн. жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Колгоспна, №. 29.

Зазначений вище договір купівлі-продажу посвідчений нотаріально.

У відповідності до ст. 203 ЦК України, 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної. З Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно до ст. 235 ЦК України, відповідно до якої: 1. Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину. 2. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для при ховання іншого правочину; який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Як зазначалося вище, позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що саме вона є покупцем за договором купівлі-продажу жилого будинку.

У відповідності до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини. На які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодного доказу того, що саме вона є покупцем за договором купівлі-продажу житлового будинку від 14 вересня 2010 року, в звязку з чим, в задоволенні позовних вимог належиь відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу, визнання права власності, переведення прав покупця - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький