06.04.2016 Справа № 756/4576/16-ц
Справа пр.№2/756/3274/16
ун.№756/4576/16-ц
У Х В А Л А

06 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Великохацька В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки та зобов'язання вчинити дії.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України.

Згідно з ч.ч.3,5,6 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивачем вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані, зокрема, ним чітко не викладені обставини, якими він обгрунтовує свої вимоги, не зазначено доказів на підтвердження кожної обставини чи наявність підстав для звільнення від доказування.

Як зазначає позивач, між ним та відповідачем у період з травня по серпень 2012 року були укладені усні довгострокові договори стосовно виконання відповідачем певних робіт. Зі змісту позовної заяви вбачається, що дані договори за своєю суттю є договорами поубтового підряду.

Відповідно до ст.866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Позивач у своїй позовній заяві вказує, що між ним та відповідачем було укладено усні довгострокові договори на виконання певних робіт (які за своїм змістом є договорами побутового підряду), однак не зазначає посилання на докази на підтвердження того, що дані договори дійсно були укладені (в матеріалах справи відсутні квитанції або інші документи, видані підрядником, що підтверджують укладення договорів).

Крім того, згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч.2 цієї статті визначений загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

Так, позивач ОСОБА_1 в позовній заяві просить суд постановити рішення з тлумачення змісту та істотних умов усного правочину, з виробництва і реалізації товару власного виробництва ФОП ОСОБА_2 - дошки для підлоги, від 26.09.2012 року за договором №01/02 від 15.08.2012 року, як реального факту, що був укладений, виконувався, діє і є дійсним, залишається обтяженим правами та зобов'язаннями сторін та має суттєве юридичне значення; зобов'язати відповідача примусово виконати відповідні дії - відтворення відповідних правоутворюючих розрахункових документів на товарну продукцію власного виробництва ФОП ОСОБА_2 - за усним правочином з виробництва і реалізації дошки для підлоги від 26.09.2012 року за договором №01/02 від 15.08.2012 року в натурі та надання їх позивачу за місцем виконання правочину, у термін та спосіб, визначені нормами та положеннями чинного законодавства. Однак, позивач не зазначає посилання на законодавчі норми, які передбачають способи захисту порушеного права, які вказані ним у прохальній частині позовної заяви. Таким чином, позивачеві слід визначитись зі змістом позовних вимог.

Крім того, позивачеві слід визначитись з колом відповідачів у справі, оскільки в прохальній частині позовної заяви він вказує ОСОБА_2 як фізичну особу-підприємця, тоді як відповідачем у справі зазначає ОСОБА_2, як фізичну особу.

Також позивач у своїй позовній заяві просить суд визначити та стягнути з відповідача на його користь грошове відшкодування за завдану моральну шкоду, яку споживач - потерпілий, зазнав внаслідок моральних, душевних, фізичних страждань та інших негативних явищ, що настали через незаконні, винні дії відповідача. Однак, ЦК України передбачена можливість відшкодування моральної шкоди, а не "грошового відшкодування за завдану моральну шкоду".

Крім того, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" від 12.04.1996 року №5 передбачено, що при вирішенні вимог позивачів про відшкодування на підставі ст.24 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 року моральної шкоди суди повинні виходити з роз'яснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Зокрема, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника, виконавця або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставиться в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартості товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має грунтуватися на характері й обсязі моральних та фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року №4 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивач зазначеної вимоги постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року не дотримався, не зазначив розмір моральної шкоди, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, та якими доказами це підтверджується.

Також в прохальній частині позовної заяви позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача на його користь неустойки (пені) за умисне неналежне виконання істотних умов, невиконання і прострочення виконання боргових зобов'язань та односторонню відмову від виконання зобов'язань в натурі за усним правочином, з виробництва і реалізації товару власного виробництва ФОП ОСОБА_2,, нараховану станом на 01.04.2016 року у розмірі 9615,00 доларів США. Проте в матеріалах справи відсутній відповідний розрахунок, яким він керувався при визначенні розміру неустойки (пені), яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Крім того, ОСОБА_1 долучає до матеріалів справи, як він сам стверджує, письмові докази на підтвердження реальності факту виконання певних робіт, а саме - копії відомостей від 15.08.2012 року, від 15.08.2014 року та від 30.01.2015 року, однак ці документи є лише односторонніми розрахунками позивача, а не розрахунковими відомостями.

Ч.1 ст.121 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки та зобов'язання вчинити дії залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків у термін до 15 квітня 2016 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання ним даної ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть виправлені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Великохацька