Провадження № 2/369/596/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23.11.2016 року Києво- Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Волчка А.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Ведмеденко Н.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та утримання дитини та стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 03.12.2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за аліментами та утримання дитини та стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 22 липня 2005 року по 23 квітня 2014 року, ОСОБА_1 перебувала в шлюбі із ОСОБА_2. Зазначений шлюб зареєстровано 22 липня 2005 року центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сімї за актовим писом № 1563 та розірвано 23 квітня 2014 року, за рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області.

Від цього шлюбу у позивачки та відповідача є спільна дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконавчим комітетом Софіївсько - Боршагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, за актовим записом № 5.

Син позивачки та відповідача ОСОБА_3, народився з невиліковним містичним захворюванням - Дистрофічний бульозннй епідермоліз. Це рідкісне спадкове захворювання, в якому утворюються міхурі чи ерозії на шкірі та в деяких випадках під епітелієм інших органів у відповідь на травму чи без неї. Міхурі найчастіше локалізуються на пальцях кистей рук, ліктях, стопах. Крім того вражаються слизові порожнини роту, носоглотки, очей, урогенітальної ділянки, шлунково-кишкового тракту, зявляються респіраторні симптоми. В подальшому патологічний процес може охоплювати великі ділянки тулубу та кінцівок, вражатися зуби, волосся та нігті.

Зараз в дитини патологічний процес вже охопив значну частину тіла - ноги, руки. пах. дра. живіт, сідниці. Дитина постійно знаходиться в забинтованому стані, всі рани крито великим шаром спеціальних бинтів та спеціальних стерильних неприлипаючих теріалів. Процедура бинтування потребується щоденно один чи два рази на день, що займає иблизно від 1,5 до 3 годин щодня. Процедуру можуть проводити тільки спеціально навчені спеціалісти. Також дитина потребує спеціально приготовленої їжі, оскільки слизова оболонка рота також вражена.

Зазначена вище хвороба, потребує постійного, щоденного, специфічного догляду за дитиною, а також суттєвих витрат.

В даний час, позивачка разом із дитиною постійно проживає у Федеративній республіці Німеччина, оскільки рівень медичного забезпечення в цій країні дозволяє надавати дитині належний догляд і саме в цій країні знаходиться спеціалізована медична установа клініка дерматології у Фрайбурзі.

Проте, позивачка постійно працює, в звязку із чим (з урахуванням особливостей хвороби дитини), в неї є необхідність в залученні до догляду за дитиною сторонніх осіб (няні медичні сестри). Послуги таких осіб є оплачуваними. Однак вона немає фінансових можливостей самотужки належним чином забезпечувати потреби в лікуванні дитини.

30 квітня 2014 року, між позивачкою та відповідачем було укладено договір про сплаті аліментів на дитину та здійснення батьківських прав і виконання обов'язків.

Пунктами 2 та 3 договору про аліменти передбачено, що Батько зобов'язується щомісячно сплачувати Матері аліменти на Дитину з усіх його доходів, розмії 4950 гривень, що в еквіваленті становить 300 євро. Розрахунок суми аліментів проводити згідно з офіційним курсом Національного банку України на день оплати. В разі зміни офіційного курсу Національного банку України гривні до євро, розмір аліментів підлягає перерахунку відповідно до курсу гривні до євро на день оплати. Перерахування грошові коштів здійснюються Батьком у національній валюті України гривні, шляхом поповнені карткового рахунку Матері, або шляхом поштового переводу у період з 10 до 20 числа кожно місяця, авансовим платежем, чи (або) шляхом передачі коштів Матері готівкою.

Проте, станом на день подання позовної заяви обовязок по сплаті аліментів відповідачем систематично не виконується. Не зважаючи на укладений договір про аліменти на неодноразові вимоги позивачки по виплаті аліментів, відповідач жодного разу їх не сплати: Отже станом на день подання позовної заяви, у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини, в розмірі, про який йдеться нижче.

Крім цього, згідно із пунктом 5 договору про аліменти, в разі несвоєчасного виконання умов цього договору, та виникнення заборгованості по аліментах з вини Батька, він сплачує на користь матері пеню у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Тобто загальний розмір пені за весь період прострочення виплати аліментів становить -304 311,80 (триста чотири тисячі триста одинадцять) гривень 80 копійок.

На підставі вищевказаного просила суд стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість за несплаченими аліментами на утримання дитини в розмірі 122054.97 (сто двадцять дві тисячі пятдесят чотири) гривні 97 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) пеню за весь період прострочення виплати аліментів в розмірі 304311,80 (триста чотири тисячі триста одинадцять) гривень 80 копійок.

В подальшому позивачка збільшила розмір позовних вимог та просила судстягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість за несплаченими аліментами на утримання дитини в розмірі 27- 676,93 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікацшшїиіюмер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) пеню весь період прострочення виплати аліментів в розмірі 32 012, 48 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) компенсацію, фактично понесених додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 8 281, 28 євро.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) щомісяця та до - досягнення повноліття дитиною 75 євро на медикаменти на щоденні перев'язки.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) щомісяця та до досягнення повноліття дитиною в розмірі 500 євро на оплату щоденних послуг медичної сестри.

У судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку, про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно із п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованості утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасної виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Це пов'язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв'язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.

Згідно правового висновку Верховного Суду України зробленого у справі за № 6-81цс13 від 11.09.2013 року, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень та для всіх судів України, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Судом встановлено, що сторони по справі мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконавчим комітетом Софіївсько - Боршагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, за актовим записом № 5 (а.с. 8).

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.04.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.7).

30 квітня 2014 року, між позивачкою та відповідачем було укладено договір про сплаті аліментів на дитину та здійснення батьківських прав і виконання обов'язків.

Пунктами 2 та 3 договору про аліменти передбачено, що Батько зобов'язується щомісячно сплачувати Матері аліменти на Дитину з усіх його доходів, розмії 4950 гривень, що в еквіваленті становить 300 євро. Розрахунок суми аліментів проводити згідно з офіційним курсом Національного банку України на день оплати. В разі зміни офіційного курсу Національного банку України гривні до євро, розмір аліментів підлягає перерахунку відповідно до курсу гривні до євро на день оплати. Перерахування грошові коштів здійснюються Батьком у національній валюті України гривні, шляхом поповнені карткового рахунку Матері, або шляхом поштового переводу у період з 10 до 20 числа кожно місяця, авансовим платежем, чи (або) шляхом передачі коштів Матері готівкою.

Тобто загальний розмір пені за весь період прострочення виплати аліментів становить -304 311,80 (триста чотири тисячі триста одинадцять) гривень 80 копійок.

Частиною 4 ст. 195 СК України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, тому за змістом ст.196 СК України нарахування пені обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено сплати певної суми заборгованості.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 виконує умови договору про сплату аліментів, виходячи з наступного.

Відповідно до розписок, які знаходять в матеріалах справи ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 плату за квитки її сина в розмірі 112 євро, за переліт 11 січня 2016 року, 28 березня 2016 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 300 євро за квитки їхнього сина., також ОСОБА_1 11 січня 2016 року отримала від відповідача ОСОБА_2 суму аліментів в розмірі 600 євро та 100 євро за квиток сина.

Тобто виходячи з вищевказаного відповідач ОСОБА_2 виконує умови договору про сплаті аліментів на дитину та здійснення батьківських прав і виконання обов'язків.

Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Підсумовуючи наведене, з урахуванням принципу рівності участі батьків в утриманні та вихованні дитини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково в сумі 8 281, 28 євро, на підставі ст. 185 СК України, в решті ж вимог позову слід відмовити, за необґрунтованістю.

Статтею 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 4263,67 грн. сплачена позивачем згідно квитанції від 22.03.2016 року (а.с. 18).

На підставі викладеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 195, 196 СК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 179,209, 212-215, 218, 223, 224-226, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та утримання дитини та стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) компенсацію, фактично понесених додаткових витрат на лікування дитини в розмірі 8 281, 28 євро, що за курсом НБУ еквівалентно 225 582 грн. 067 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), судові витрати у справі у вигляді судового збору в сумі 4263,67 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.Я. Волчко