У Х В А Л А

07 квітня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій церкві скаргу ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю на постанову Головного державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського МРУ юстиції в Київській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження;

В С Т А Н О В И В :

14.03.2016року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю на постанову Головного державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського МРУ юстиції в Київській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2016року, в якій скаржник послався на те, що з заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/357/1540/13 виданим Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 10.12.2013року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ « Кредитпромбанк» звернувся стягував, яким пропущений строк пред»явлення виконавчого листа до виконання, а тому постанова від 25.02.2016року , яку скаржник отримав 04.03.20165року є незаконною. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати постанову Головного державного виконавця Кравченко О.Г. від 25.02.2016р. про відкриття виконавчого провадження неправомірною та скасувати її з підстав ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримав.

Головний державний виконавець Кравченко О.Г. в судовому засіданні вимоги скарги не визнав, послалася на те, що виконавчий лист № 2/357/1540/13 виданим Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 10.12.2013року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ « Кредитпромбанк» раніше був пред»явлений до виконання, але у відкритті виконавчого провадження було відмовлено з підстав звернення особи від імені стягувача без належних повноважень.

Заслухавши пояснення представників заявника та заінтересованої особа, суд вважає, що скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В даному випадку скаржником є боржник ОСОБА_1, який отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2016року постановлену Головним державним виконавцем Міського відділу ДВС Білоцерківського МРУ юстиції ОСОБА_2 04.03.2016року, що підтверджено повідомленням відділення Центру поштового зв»язку.

Боржником оскаржується постанова державного виконавця від 25.02.2016р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 50286983 з підстав не дотримання строків пред»явлення виконавчого документу до виконання з пропуском строку встановленого ст..22 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст..1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових

осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у

цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та

інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в

межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими

нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону

та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону

підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.1 ст. 6 державний виконавець зобов'язаний використовувати надані

йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності

порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст..7 закону - учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання. Згідно з ч.1 ст.8 - сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Частиною 2 цієї статті передбачено - стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в

інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або

юридична особа, визначена виконавчим документом.

В судовому засіданні було встановлено, що виконавчий лист № 2/357/1540/13 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ « Кредитпромбанк» був виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 10.12.2013року та був пред»явлений на виконання за заявою АТ «Дельта Банк» від 14.11.2014року та від 01.10.2015року до Міського відділу ДВС Білоцерківського МРУ юстиції Київської області, тобто без належних повноважень від імені стягувача. А тому постановами державного виконавця від 18.11.2014року та від 06.10.2015року у відкритті виконавчого провадження було відмовлено з підстав ст.. 26 ч.1 п.2 Закону України «Про виконавче провадження» - неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17

цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого

провадження у випадках, передбачених цим Законом.

З постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2016року , заяви стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» в порядку ст..19 Закону України «Про виконавче провадження», вбачається, що стягувач звернувся до державного виконавця лише 22.02.2016року, тобто з пропуском встановленого законом строку пред»явлення виконавчого листа до виконання.

Головний державний виконавець Кравченко О.Г. пояснила, що при винесенні постанови від 25.02.2016року керувалася п. 1.ч.1 ст.23 закону - строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Але, суд вважає ці твердження такими, що не ґрунтуються на вимогах ст. 22 закону щодо строків пред'явлення виконавчих документів до виконання. Так, ч.1 п.2 цієї статті встановлює, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

На думку суду, державний виконавець мав діяти згідно з ч.1 ст.24 закону , якою передбачено - Державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження

виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що постанова державного виконавця від 25.02.2016року про відкриття виконавчого провадження ВП № 50286983 винесена з порушенням ст.. 22, 24 Закону України «Про виконавче провадження» , а тому є не законною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст..383 ЦПК України, ст..ст. 22,24 Закону України «Про виконавче провадження» , суд-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову Головного державного виконавця Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського МРУ юстиції в Київській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2016року ВП №50286983 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «Кредитпромбанк» .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_3