АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2626/16
Категорія: стягнення шкоди Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого-судді Бобровського В.В.,

суддів Черкасова В.В.,

Кокоші В.В.,

за участю секретаря Лашаковій Д.І.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 лютого 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, АК «Українська охоронно-страхова компанія» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті ДТП, яке відбулось 20 березня 2014 року на перехресті пр. Леніна та вул. Ляпунова у м. Харкові з вини ОСОБА_4.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, що при керуванні автомобілем AUDI р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 виїхав на заборонений сигнал світлофору та допустив зіткнення з його автомобілем Hyundai р.н. НОМЕР_2, який зазнав механічний ушкоджень, вартість відновлювального ремонту відповідно калькуляції та рахунку-фактури від 23.04.2014 року ДП «Автотрейдінг - Харків» визнано у сумі 72 280,02 грн., а вина відповідача в ДТП встановлена постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2014 року.

Зазначивши, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована на час ДТП АТ «Українська охоронно - страхова компанія» Полісом № АС 9495621, якою на його повідомлення про страховий випадок 26 березня 2014 року прийнято рішення 17 квітня 2015 року про виплату страхового відшкодування у розмірі 37 916,40 грн., сплачено 17 серпня 2015 року 41 537,98 грн., з урахуванням 3 621,58 грн. пені. ОСОБА_2 просив стягнути на його користь з ОСОБА_4 на відшкодування майнової шкоди ушкодженням автомобіля 34 363,62 грн., 498,18 грн. витрат на діагностування автомобіля, 1 050 грн. на послуги автоевакуатора з місця ДТП; з АТ «Українська охоронно - страхова компанія» стягнути 3 840,36 грн. недоплаченої добровільно суми пені із розрахунку подвійної облікової ставки, встановленої Постановою НБУ від 02 березня 2015 року № 154 з 04 березня 2015 року у розмірі 30 % та 373,97 грн. із розрахунку трьох відсотків річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України за порушення встановленого законом строку виконання грошового зобов'язання з 19 квітня по 17 серпня 2015 року; 45,55 грн. витрат на поштову кореспонденцію листування з компанією, а також на відшкодування моральної шкоди просив стягнути з ОСОБА_3 10 000 грн., заподіяної ушкодженням його автомобіля.

У письмових запереченнях на позов ОСОБА_3, з посиланнями на безпідставність та необґрунтованість заявлених до нього вимог належними та допустимими доказами про розмір майнової шкоди, ступені вини в ДТП самого позивача та неповну виплату страхового відшкодування компанією в межах 50 000 грн. ліміту відповідальності, у позові ОСОБА_2 до нього просив відмовити.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_4 1 050 грн. витрати на послуги автоевакуатора, 11,48 грн. судових витрат; з АТ «Українська охоронно - страхова компанія» 45,55 грн. поштових витрат, 5,37 грн. судових витрат. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення районного суду скасувати, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, як обґрунтовані, посилаючись на ухвалення рішення судом в порушення вимог процесуального права та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до положень ч. 1 ст. 309 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення районного суду змінити з наступного.

За правилом ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилалась як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, та під час ухвалення рішення за ч.1 ст.214 цього Кодексу вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

По справі згідно наданих доказів встановлено та не оспорюється, що ОСОБА_2 належав автомобіль Hyundai J30 1.4 GX-U135847, д.р.н. АХ8450ВТ, 2008 року випуску на підставі договору купівлі-продажу від 09 грудня 2008 року.

Постановою Дзержинського районного суду м.Харкова від 18 грудня 2014 року на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 20 березня 2014 року та доданих до нього схеми ДТП, пояснень та судової авто технічної експертизи встановлено, що ОСОБА_3 20 березня 2014 року о 21 годині 20 хвилин при керуванні автомобілем Audi TT на перехресті вул..Леніна та вул..Ляпунова у м.Харкові виїхав на заборгованості сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai» позивача під керуванням його сина ОСОБА_5

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована АТ «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно Полісу ОСЦПВВНТЗ №АС/9495621 з 14 березня 2014 року по 13 березня 2015 року в межах ліміту відповідальності за шкоду майну в 51000 грн. франшиза визначена у розмірі 1000 грн.

Згідно документації дефектування автомобіля позивача після ДТП, що було здійснено на замовлення ОСОБА_2 ДП «Автотрейдінг-Харків» мережі ТОВ «Хюндай Мотор Україна 23 квітня 2014 року, вартість відновлюваного ремонту по калькуляції без НДС складає 60233,35 грн. з НДС - 72280,02 грн.

Сума страхового відшкодування АТ «Українська охоронно-страхова компанія визначена у розмірі 37916,40 грн. та за заявою ОСОБА_2 від 19 січня 2015 року перераховано на його рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк» 17 серпня 2015 року у сумі 41537,98 грн. в тому числі 3811,36 грн. пені.

Вирішуючи справу,стягуючи з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1050 грн. витрат на послуги автоевакуатора ушкодженого після ДТП автомобіля та з АТ «Українська охоронно-страхова компанія» 45,55 грн. поштових витрат на листування та відмовляючи у позові про стягнення з ОСОБА_4 498,18 грн. витрати позивача на дефектування автомобіля, про відшкодування майнової шкоди заподіяної його ушкодженням при ДТП і за недоведеності вимог й про відшкодування моральної шкоди а також відмовляючи у стягненні заявлених на підставі ч.2 ст.625 ЦК України вимог про стягнення 373,97 грн. з компанії трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання з 19 квітня по 17 серпня 2015 року , суд такого висновку дійшов з посиланням на те, що постановою суду від 18 грудня 2014 року за висновком судової авто технічної експертизи від 30 жовтня 2014 року дії водія ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.8.10 ПДР України та перебували з технічної точки зору у причинному зв'язку з виникненням ДТП, а надані наряд-замовлення, рахунок фактура і калькуляція на ремонт автомобіля, складених фахівцями ДП «Автотрейдінг-Харків» не є належними доказами про оцінку вартості відновлюваного ремонту.

З таким висновком погодитись у повному обсязі не можна.

Відповідно до ст..213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, таким, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства , вирішив справу згідно із законом.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова Дзержинського районного суду м.Харкова від 18 грудня 2014 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 залишено без зміни постановою апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2015 року та виключено із резолютивної частини вказівку районного суд щодо направлення матеріалі справи до ВДАІ ХМУ ГУМВС України в Харківській області для проведення додаткової перевірки та складання протоколу про адмінправопорушення відносно ОСОБА_5, як таке, що суперечить положеннями КУпАП. одночасно апеляційний суд зазначав, що в подальшому при вирішенні спору в порядку цивільного судочинства, суд не позбавлений можливості встановити винуватість також іншого учасника ДТП.

При вирішенні справи суд не звернув уваги на внесені зміни в постанову районного суду та дійшов помилкового висновку про те, що згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, господарський або адміністративній справі. що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини, оскільки постанова суду у справі про адміністративне правопорушення за ч.4 цієї статті обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст..22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до ліміту відповідальності відшкодовує у встановленому ним Законом порядку оцінку шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Моральна шкода потерпілому відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до ст..23 ЦК України.

При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5% ліміту, визначеному у п.9.2 статті цього закону (25500 грн.) різницю між сумою відшкодування, визначеною судом та сумою, яка має бути відшкодування страховиком, сплачує особа яку визнано винною у скоєнні ДТП, а якщо встановлено відшкодувати моральну шкоду, передбачену п.3 ч.2 ст.23 ЦК України ушкодженням майна, таке відшкодування здійснює особа яку визнано винною у скоєнні ДТП.

З огляду на те, що факт ушкодження автомобіля позивача при ДТП окрім калькуляції на його ремонт підтверджується довідкою інспектора УДАІ від 20 березня 2014 року, згідно якої зафіксовано деформації переднього лівого крила , капота, передньої панелі, зруйнована ліва фара,передній бампер, решітка радіатора, про це свідчить також квитанція ФОП ОСОБА_6 від 20 березня 2014 року про перевезення автомобіля евакуатором з місця ДТП, колегія відповідно до п.3 ч.2 ст.23 та ч.1 ст.1167 ЦК України, з урахуванням постанови суду від 18 грудня 2014 року про вину ОСОБА_4 у ДТП, яка за ч.4 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню, вважає рішення суду в частині відмови у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, таким, що підлягає скасуванню та ці позовні вимоги підлягають задоволенню частково, залежно від ступеня вини відповідача у заподіянні позивачу майнової шкоди, глибини душевних страждань ОСОБА_2 пов'язаних з позбавленням його можливості користуватися власним транспортним засобом, вживати додаткових заходів щодо відновлення порушених прав та вважає за необхідне визначити компенсацію моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Окрім цього колегія не погоджується з висновком суду про відмову у позові ОСОБА_2 до АТ «Українська охоронно страхова компанія про стягнення 3840,36 грн. недоплаченої суми пені за прострочення виконання зобов'язання щодо виплати визначеної страховиком суми страхового відшкодування та 373,97 грн. трьох відсотків річних від простроченої суми за ч.2 ст.625 ЦК України враховуючи, що відповідно до положень ст..36,37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплати його протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру цього відшкодування з особою, яка має право на його отримання. За кожен день прострочення виплати з вини страховика, особі яка має право на отримання страхового відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ яка діє протягом періоду, за який нараховується.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про безпідставність залишення без задоволення судом його позовних вимог до ОСОБА_4 про стягнення 34363,62 грн. суми різниці майнової шкоди, яка визначена фахівцями ДП «Автотрейдінг-Харків» при калькуляції на ремонт автомобіля у розмірі 72280,02 грн. та сплачених страховиком 37916,40 грн. страхового відшкодування та 498,18 грн. витрат на дефектування, колегія відхиляє, як такі. що не спростовують правильності висновків суду, оскільки витрати на калькуляцію у розмірі 497,50 грн. за відрахуванням комісії банком зараховано переказом компанії на картковий рахунок позивача 10 серпня 2015 року та те, що ДП «Автотрейдінг-Харків»? яке входить до дилерської мережі ТОВ «Хюндай Мотор Україна» дистриб'ютора HUNDAI MOTOR COMPANY в Україні, не є у відповідності до ст..5 закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні» суб'єктом оціночної діяльності, у складі яких працюють оцінювачі, які мають відповідний сертифікат на таку діяльність згідно цього закону.

З огляду на викладене, колегія вирішила рішення районного суду змінити, як щодо заявлених позовних вимог так й у відповідності до ст..88 ЦПК України з питань перерозподілу судових витрат позивача.

Керуючись ст..ст. 303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 24 лютого 2016 року змінити.

Це рішення про залишення без задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення на його користь з ОСОБА_4 компенсації моральної шкоди, з АТ «Українська охоронно-страхова компанія» 3840,36 грн. пені та 373,97 грн. трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та 546,76 грн. судових витрат.

Стягнути з АТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 3840,36 грн. недоплаченої суми пені та 373,97 грн. із розрахунку трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов'язання та 546,76 грн. судових витрат.

В решті це рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В.Бобровський

судді В.В.Кокоші

В.В.Черкасов