АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 939/2016 р. Головуючий у 1 інстанції - Ларіонова Н.С.
Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ«Банк «Контракт», 3-особи:

Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного

управління юстиції у м. Києві, ПП «Атол-М», ПП «Валмар», Фонд гарантування вкладів

фізичних осіб

про визнання припиненим договору поруки

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 р. відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Контракт», 3-особи: Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у м. Києві, ПП «Атол-М», ПП «Валмар», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання припиненим договору поруки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 27 грудня 2007 р. між ВАТ ТФБ «Контракт», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Банк «Контракт», та ПП «Атол-М» було укладено договір № 130/07 про факторингове обслуговування з регресом, відповідно до умов якого ВАТ ТФБ «Контракт» передало в розпорядження ПП «Атол-М» за плату грошові кошти, а ПП «Атол-М» відступило ВАТ ТФБ «Контракт» своє право грошової вимоги дебіторів щодо оплати ними товарів, зокрема : ПП «Валмар», ТОВ «АскаФроузен Фудс», ППзІІ «ТД «Смачко», на підставі документів, що підтверджують таке право вимоги відповідно до укладених контрактів.

27 грудня 2007 р. між ВАТ ТФБ «Контракт» правонаступником якого є відповідач ПАТ «Банк «Контракт» (кредитор), та позивачем ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_1 є поручителем щодо виконання ПП «Валмар», ТОВ «АсканіяФроузен Фудс», ППзІІ «ТД «Смачко» своїх зобов'язань за договором про факторингове обслуговування з регресом перед ВАТ ТФБ «Контракт».

28.10.2008 р. ВАТ ТФБ «Контракт», правонаступником якого є відповідач ПАТ «Банк «Контракт», звернувся до Солом»янського районного суду м.Києва з позовом до «Атол-М», ПП «Валмар», ТОВ «АскаФроузен Фудс», ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів як солідарних боржників грошових коштів у сумі 6 058 876,7 грн. за невиконання зобов'язань за вищевказаними договорами.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 05.12.2008 p., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.07.2009 p., задоволено позов ВАТ ТФБ «Контракт» про стягнення грошових коштів та стягнуто солідарно на користь позивача з відповідачів : ПП «Вальмар», ПП «Атол-М» та ОСОБА_1 - суму в розмірі 3 201 167,57 грн.; з ТОВ «Асканія Фроузен Фудс», ПП «Атол-М» і ОСОБА_1 - суму в розмірі 678 795,06 грн.; з ПП «Атол-М», ОСОБА_1, ППзІІ «ТД «Смачко» - суму в розмірі 2 103 914,07 грн.

Ухвалою Верховного Суду України від 13.04.2011 р. рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05.12.2008 р. в частині позовних вимог до юридичних осіб ПП «Атол-М», ПП «Вальмар», ТОВ «Асканія Фроузен Фудс», ППзІІ «ТД «Смачко» скасовано із закриттям провадження у справі за позовом ВАТ ТФБ «Контракт» до вказаних відповідачів, у решті - вищевказані судові рішення залишені без змін.

З матеріалів справи також вбачається, ОСОБА_1 як засновник ПП «Атол-М» передав всі права та обов'язки засновника вказаного підприємства ОСОБА_3, який заявою, посвідченою приватним нотаріусом КМНО 11.03.2009 p., заявив про обізнаність про всі обставини, а саме : борги, судові позови третіх осіб, та інше, пов'язані з набуттям ним корпоративного права ПП «Атол-М», та відсутність майнових та фінансових претензій до ОСОБА_1

Листом від 08.04.2015 р. за вих.№ 19/07-1563 ПАТ «Банк «Контракт» повідомив ОСОБА_1 про неможливість видати довідку про відсутність заборгованості перед банком, оскільки, станом на 07.04.2015 р. сума заборгованості за вказаним вище судовим рішенням не сплачена.

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що відділом ПВР Управління ДВС ГУЮ у м.Києві в межах виконавчого провадження ВП № 4732507 здійснюються дії з примусового виконання виконавчого листа № 2-4195/08, виданого 24.02.2012 р. Солом'янським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_1, як боржника, на користь ПАТ «Банк «Контракт», як стягувача, грошових коштів в розмірі 3 201 167,57 грн. солідарно з ПП «Атол-М», ПП «Вальмар». Постановою державного виконавця відділу ПВР УДВС ГУЮ у м.Києві від 24.04.2015 р. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1

Судом встановлено, що Постановою Правління НБУ № 671 від 06.10.2015 р. ПАТ «Банк «Контракт» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі Постанови № 671 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб винесено рішення № 183 від 06.10.2015 p., згідно якого в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 07.10.2015 р. до 06.01.2016 р. включно.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Суд правильно вважав, що за своєю правою природою порука є зобов'язанням, у зв'язку з чим до таких правовідносин застосовуються загальні правила про припинення зобов'язання, визначені гл.50 розд.1 кн.5 ЦК України, а саме: в результаті виконання поручителем договору поруки; за домовленістю сторін, тощо.

Крім того, ст.559 ЦК України передбачає спеціальні підстави припинення поруки.

Позивачем як поручителем по кредиту заявлені до суду вимоги про припинення договору поруки, при цьому правове обгрунтування позовних вимог - на підставі ст.559 ЦК України.

Постановлюючи рішення суд першої інстанції посилався, зокрема на те, що позивачем обрано спосіб захисту своїх інтересів, що не відповідає встановленим ст.16 ЦК України, що способом судового захисту є не вимога про припинення договору поруки, а вимога про визнання поруки припиненою, оскільки, порука припиняється не з моменту ухвалення судом рішення про це, а з моменту настання підстав, з якими законом пов'язане припинення поруки;

що право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п.7 ч.2 ст.16 ЦК України, яка передбачає припинення правовідносин;

також суд посилався посилався на висновки з цього питання містяться у правовій позиції Верховного Суду України, встановленій постановою від 21.05.2012 р. у справі №6-69цс11.

До того ж слід зазначити, що питання про стягнення з позивача коштів як з поручителя було предметом розгляду зазначеної вище справи Солом»янського районного суду м.Києва за позовом ВАТ ТФБ «Контракт» до вказаних відповідачів про стягнення грошових коштів, у якій постановлено рішення від 5.12.2008 р., і яке перевірялося апеляційною та касаційною інстанціями, та в частині солідарного стягнення коштів з поручителя ОСОБА_1 залишено без змін.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відсутності підстав задоволення позову.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - відхилити, а рішення Подільського районного суду м. Києва від 30.11.2015 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :