Справа № 635/6250/16-ц
Провадження № 2/635/2911/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Березовської І.В.

за участю секретаря судового засідання Літінської Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду вище вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: с. Циркуни Харківського району Харківської області, вул. Слобідська (колишня вул.Куйбишева), №3, згідно записів в по господарській книзі Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, особистий рахунок 0865-01, значиться за ОСОБА_3

13 липня 2014 року ОСОБА_3 помер.

Після смерті ОСОБА_3, який є його батьком, залишилась спадщина у вигляді зазначеного вище житлового будинку.

У встановлені законом строки він звернувся до нотаріальної контори, проте оформити право на спадщину після смерті батька в органах державної нотаріальної контори він не може, так як відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою: с. Циркуни Тишки Харківського району Харківської області, вул. Слобідська (колишня вул.. КУйбишева), буд.3 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про час дату та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю.

Представник третьої особи Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява за підписом сільського голови про розгляд справи за відсутності їх представника.

На підставі ч. 2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно довідки Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області № 661 від 01 липня 2015 року, згідно записів погосподарської книги Циркунівської сільської ради, власником домогосподарства, розташованого за адресою: Харківський район, с. Циркуни, вул. Куйбишева,3 (особовий рахунок 0865-01) значиться ОСОБА_3.

За довідкою Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області № 201 від 26 лютого 2016 року, згідно записів погосподарської книги, рік забудови будинку, розташованого за адресою: Харківський район, с. Циркуни, вул. Куйбишева, 3 (особовий рахунок 0865-01) значиться 1950. Рішенням V сесії VІІ скликання Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області від 30 січня 2016 року вулицю Куйбишева перемейновано на вулицю Слобідська.

Вказаний будинок був побудований ОСОБА_3 до реєстрації шлюбу з ОСОБА_5

За життя ОСОБА_3 державну реєстрацію права власності на житловий будинок не здійснив, про що свідчить довідка КП «Харківське районне БТІ» № Ч-387 від 25 грудня 2015 року, згідної якої право власності на житловий будинок за адресою: с. Циркуни Харківського району Харківської області, вул. Куйбишева,3, в бюро не зареєстровано.

ОСОБА_3 помер 13 липня 2014 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді вище зазначеного житлового будинку.

Спадкоємцем першої черги після його смерті є його діти, позивач: ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4

Дружина спадкодавця ОСОБА_5 померла 11 листопада 2009 року.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За інформацією Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 17 листопада 2016 року № 3665/02.14, після ОСОБА_3, який помер 13 липня 2014 року, який проживав на день смерті в с. Циркуни, вул. Куйбишева,3 Харківського району Харківської області, до держнотконтори з заявою про прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця звернувся син померлого ОСОБА_1

Про відмову від прийняття спадщини на протязі шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця звернулася дочка померлого ОСОБА_4

Заяви від інших спадкоємців до держнотконтори не поступали.

25 квітня 2016 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та рекомендовано звернутися до суду так як відсутні документи, що стверджують право власності та державну реєстрацію житлового будинку за адресою: с. Циркуни Харківського району Харківської області, вул. Куйбишева,3 на імя ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268- 1270 ЦК.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставінаказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Саме до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Погосподарські книги були особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

З огляду на наведене, а також враховуючи , що у спадкодавця виникло право приватної власності на спірний житловий будинок, позивач спадщину після його смерті у встановленому законом порядку прийняв, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування законом на житловий будинок.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 208,209,212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 81,90 кв.м., житловою площею 52,00 кв.м., з надвірними спорудами та будівлями за адресою: с. Циркуни Харківського району Харківської області, вул. Слобідська (колишня вул. Куйбишева), 3, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 13 липня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - І.В. Березовська