УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КолодійчукВ.М., розглянувши касаційну скаргу Харківської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Хркова від 02 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_2 про припинення права власності на земельну ділянку, зобов'язання вчити нити певні дії,

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року Харківська міська рада звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила суд ухвалити рішення яким припинити, з підстав передбачених ст. 143 ЗК України, права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0.1000 га по АДРЕСА_1, скасувати її державну реєстрацію та зобов'язати передати земельну ділянку до земель запасу міста і оформити право користування нею на умовах оренди.

Позовні вимоги Харківської міської ради обґрунтовано тим, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 була сформована у 2005 році та надана у приватну власність в рамках безоплатної приватизації ОСОБА_3 за рішенням Харківської міської ради від 28 вересня 2005 за № 183/05 «Про передачу у власність та надання в оренду громадянам земельних ділянок», згідно якого було встановлено цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. ОСОБА_2 набув у приватну власність вказану земельну ділянку площею на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 червня 2013 року.

Разом з цим, позивач вважає, що ОСОБА_2 використовує спірну земельну ділянку з порушенням її цільового призначення, так як встановлено, що на вказаній земельній ділянці розташовано житловий будинок із влаштованим магазином на першому поверсі, при цьому, її цільове призначення - обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року, позовні вимоги Харківської міської ради залишено без задоволення.

У касаційній скарзі Харківська міська рада просять скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення у справі суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку що позивачами, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не було надано докази відповідно до викладених обставин, якими вони обґрунтовували свої вимоги, у зв'язку з чим, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Разом з цим, вірним є висновок, відносного того, що влаштування на першому поверсі житлового будинку, магазину не суперечить статусу житлової будівлі та не створює правових підстав для переведення цієї будівлі до категорії нежитлових, і ця будівля залишається житловою навіть з улаштуванням на її першому поверсі магазину.

Також слід зазначити, що посилання скаржника на правову позицію висловлену у постанові Верховного Суду України у справі за № 6-523цс15 не заслуговує на увагу, оскільки правові висновки у цій справі стосуються застосування положень ЗК України у справах щодо земель водного фонду України.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи стосуються переоцінки доказів, наданих сторонами, та не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Харківській міській раді у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_2 про припинення права власності на земельну ділянку, зобов'язання вчити нити певні дії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук