Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2016 Справа №607/19031/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем ОСОБА_2 посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося тому, що відповідач постійно нехтує сімейними цінностями. З ініціативи відповідача між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх малолітній син, що впливає на його психічний стан та спричинає їм душевні страждання. Сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що шлюб між ними існує формально, а тому просить його розірвати. Крім цього, зазначила, що неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 із народження проживає разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 а Тернопільського району, а тому зміна місця проживання дитини буде суперечити принципу 6 Декларації про права дитини.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. Проти надання строку на примирення заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, погодився на розірвання шлюбу, проти примирення заперечив, та вказав суду, що твердження ОСОБА_3 про те, що спільне життя у них не склалося тому, що він постійно нехтував сімейними цінностями та виключно з його ініціативи виникали сімейні сварки не відповідають дійсності. Також зазначив, що він погоджується щодо вимог позивача про визначення місця проживання дитини за місцем проживання матері.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі із 09 березня 2013 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1, виданим 09.03.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

У даному шлюбі народилася одна неповнолітня дитина: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом з'ясовано, що сторони тривалий час не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, стали чужими людьми.

Сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим. Шлюб існує лише формально.

За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує його особисті права та законні інтереси.

Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом.

При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно п.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Проаналізувавши докази в їх сукупності, враховуючи інтереси дитини, приймаючи до уваги особисту прихильність дитини до батьків, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині визначення місця проживання дитини з матір»ю підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.104, 105, 110, 112,161 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 09 березня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №297.

Відновити ОСОБА_3 дошлюбне прізвище «ОСОБА_3».

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року разом із матір'ю ОСОБА_3 у АДРЕСА_2

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан