ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/6448/16-ц
провадження № 2/753/4214/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"17" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.

при секретарі СЕМЕНЧЕНКО Я.А.

за участю

позивача не з'явилася;

відповідач не з'явилася;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1.) звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2) про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є її онукою. ОСОБА_2 не проживає в м. АДРЕСА_1 з листопада 2014 року, сплату за комунальні послуги не здійснює. В своїх позовних вимогах позивач просила суд визнати ОСОБА_2 зареєстрованої за вказаною вище адресою, такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку.

Позивач у судове засідання не з'явилася, однак представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у заяві позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 4 ст. 169, стст. 224-226 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 червня 1993 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. А ч. 1 ст. 317 цього Кодексу встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» Дарницького району м. Києва за Формою №3 від 06 лютого 2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована в м. АДРЕСА_1 з 2014 року.

Судом також встановлено, що відповідно до акту ЖЕК №208 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» від 06.02.2016 року ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 01 листопада 2014 року.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Тобто, за аналізом вказаної правової норми право користування житлом членом сім'ї власника житла втрачається виключно у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи відсутність поважних причин тривалого не користування спірною квартирою та відсутність інтересу до даної квартири з боку відповідача, суд вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Разом з тим вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку, суд вважає передчасними, оскільки рішення суду про втрату права користування житловим приміщенням є самостійною підставою для зняття особи з реєстрації, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання».

Судові витрати відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405 ЦК України, стст. 57, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.