АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поливач Л.Д.

ШаховоїО.В.

при секретарі Горовій Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача шляхом стягнення суми депозиту, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року,

у с т а н о в и в :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача шляхом стягнення суми депозиту.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 23 травня 2014 року був укладений договір - заява № 335816/42774/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 міс. в іноземній валюті у сумі 13000,00 доларів США на строк до 23 серпня 2014 року за ставкою 11,10 % річних. Відповідач порушив права позивача і не повертає належні позивачу грошові кошти, у зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Зокрема, посилається на ті обставини, що суд першої інстанції зробив невірний висновок щодо застосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та незаконно відмовив позивачу у захисті порушеного права на повернення суми банківського вкладу. Також вказує, що позивач звернувся до суду 5 травня 2015 року до запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

_____________________________________________________

Справа № 761/12774/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/1026/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - КосикС.І. у задоволенні апеляційної скарги просила відмовити, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 рокузалишити без змін.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» 23 травня 2014 року був укладений договір - заява № 335816/42774/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Пенсійний» на 3 міс. в іноземній валюті у сумі 13000,00 доларів США на строк до 23 серпня 2014 року за ставкою 11,10 % річних (а. с. 6).

5 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогою про повернення вкладу, яка не була задоволена.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що на час вирішення справи в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» діяла тимчасова адміністрація, що унеможливлює задоволення вимог вкладника на підставі ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»», згідно з яким з 17 вересня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» з 18вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року (а. с. 49, 50).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та призначення уповноваженої особи на ліквідацію банку.

Пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VІ (в редакції Закону від 4 липня 2014 року № 1586-VІІ, який набрав законної сили 11 липня 2014 року і був чинним на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Згідно з ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 вищевказаного Закону, з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Вищезазначеним Законом в редакції від 4 липня 2014 року № 1586-VІІ визначений спеціальний порядок здійснення виплат кредиторам, у т.ч. за вкладами в іноземній валюті, які здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, та виключно в національній валюті України, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Наведене свідчить про те, що з дня введення тимчасової адміністрації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не мав права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб, тобто фактично був позбавлений права виконувати будь-які операції по рахунках власних клієнтів, у т.ч. ОСОБА_2, яка виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними їй коштами.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, щопозовні вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Як вбачається з виписки по рахунку позивача, 9 листопада 2015 року вкладнику ОСОБА_2 виплачено грошові кошти згідно реєстру № 1 від 6 листопада 2015 року (ПАТ «ПУМБ») та виплачено суму гарантованого відшкодування у розмірі гривневого еквіваленту 9164,81 доларів США. Залишок вкладу становить 4265,72 доларів США.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Оскільки Національним банком України з 17 грудня 2015 року відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», а також те, що банківська ліцензія ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не має права здійснювати ведення рахунків фізичних та юридичних осіб.

Рішення суду першої інстанції жодним чином не обмежує права власності позивача на грошові кошти, вкладені ним за договором банківського вкладу до банку, що на час розгляду спору ліквідується, оскільки за процедурою, встановленою Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вкладнику гарантовано отримання виплати в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України (п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону). Решта суми отримується вкладником в ході здійснення ліквідаційної процедури і відсутність рішення суду цивільної юрисдикції про стягнення коштів не обмежує прав власника, як кредитора банку, що ліквідується.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, з приводу того, що норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до правовідносин, що виникли між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», не застосовуються, є безпідставними, оскільки позивач має майнову вимогу до банку, тобто є кредитором банку, позивачу належить діяти відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 підтвердила, що останній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб була виплачена гарантована сума у розмірі 200 000,00 грн. (еквівалент 9164,81 доларів США).

При цьому, посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 зверталася до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із вимогами про видачу грошових коштів та повернення депозиту ще до запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності задоволення позову, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Підстав до скасування рішення суду, передбачених статтею 309 ЦПК України, при апеляційному розгляді не встановлено.

З огляду на викладене та у зв'язку з тим, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В. Шахова