Справа пр. №2-к/756/3/16
У Х В А Л А

06 квітня 2016 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Великохацької В.В.

при секретарі - Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання відкритого акціонерного товариства "Флот Новоросійського морського торгового порту" (Російська Федерація) про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення арбітражного суду Краснодарського краю від 13 липня 2015 року у справі №А32-12768/2015 за позовом відкритого акціонерного товариства "Флот Новоросійського морського торгового порту" до товариства з обмеженою відповідальністю "Судохідно-буксирна компанія "Новофлот" про стягнення заборгованості у розмірі 69882,55 російських рублів та витрат зі сплати державного мита у розмірі 2795,30 російських рублів, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року до Оболонського районного суду м. Києва надійшло клопотання ВАТ "Флот Новоросійського морського торгового порту" (Російська Федерація) про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення арбітражного суду Краснодарського краю від 13 липня 2015 року у справі №А32-12768/2015 за позовом ВАТ "Флот Новоросійського морського торгового порту" до ТОВ "Судохідно-буксирна компанія "Новофлот" про стягнення заборгованості у розмірі 69882,55 російських рублів та витрат зі сплати державного мита у розмірі 2795,30 російських рублів.

В обґрунтування поданого клопотання стягувач зазначає, що рішенням арбітражного суду Краснодарського краю від 13 липня 2015 року у справі №А32-12768/2015 за позовом ВАТ "Флот Новоросійського морського торгового порту" до ТОВ "Судохідно-буксирна компанія "Новофлот" про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 69882,55 російських рублів та витрат зі сплати державного мита у розмірі 2795,30 російських рублів.

Стягувач вказав, що 14.09.2015 року арбітражним судом Краснодарського краю видано виконавчий лист серія ФС №004014452. Однак, на час подання даного клопотання боржник ТОВ "Судохідно-буксирна компанія "Новофлот" рішення не виконало, у зв'язку з чим у стягувача виникла необхідність звернутися до Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення арбітражного суду Краснодарського краю від 13 липня 2015 року у справі №А32-12768/2015.

Представник стягувача в судове засідання не з'явився.

Представник боржника ТОВ "Судохідно-буксирна компанія "Новофлот" в судове засідання не з'явився, боржник про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомив, заперечень проти клопотання не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити ВАТ "Флот Новоросійського морського торгового порту" у задоволенні його клопотання з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, рішенням арбітражного суду Краснодарського краю від 13 липня 2015 року у справі №А32-12768/2015 за позовом ВАТ "Флот Новоросійського морського торгового порту" до ТОВ "Судохідно-буксирна компанія "Новофлот" про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача заборгованість у розмірі 69882,55 російських рублів та витрат зі сплати державного мита у розмірі 2795,30 російських рублів.

Загальний процесуальний порядок визнання та приведення до виконання рішень іноземних судів, що підлягають примусовому виконанню в Україні врегульовано розділом ХІІІ Закону України "Про міжнародне приватне право" та главою 1 розділу VІІІ ЦПК України, Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності.

Ч.1 ст.393 ЦРК України передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Відповідно до ч.1 ст.390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Судом встановлено, що в правовідносинах, які склалися між стягувачем та боржником, таким міжнародним договором є Мінська Конвенція про правову допомогу та правові відносини по цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року.

Згідно ст.53 Мінської Конвенції про правову допомогу та правові відносини по цивільних, сімейних та кримінальних справах клопотання про надання дозволу на примусове виконання судового рішення подається до компетентного суду договірної сторони, де рішення підлягає виконанню, чи до суду, який прийняв рішення у справі в першій інстанції, який направляє його до суду, що компетентний прийняти рішення по клопотанню. До клопотання додаються:

а) рішення або його завірена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набрало законної сили та підлягає виконанню, чи про те, що воно підлягає виконанню до набрання ним законної сили, якщо це не випливає з самого рішення;

б) документ, з якого вбачається, що сторона, проти якої було винесено рішення, яка не брала участі у процесі, була належним чином та своєчасно повідомлена судом, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена;

в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання;

г) документ, що підтверджує згоду сторін у справах договірної підсудності.

Відповідно до ст.394 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім'я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2) ім'я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1)засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2)офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3)документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи;

4)документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5)документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6)засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Відповідно до ст.396 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

1)якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

2)якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи;

3)якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

4)якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

5)якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

6)якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

7)якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України;

8)в інших випадках, встановлених законами України.

Судом під час розгляду клопотання встановлено, що боржник ТОВ "Судохідно-буксирна компанія "Новофлот" не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в арбітражному суді Краснодарського краю, виходячи з наступного.

Ч.1 ст.123 АПК Російської Федерації передбачено, що особи, що беруть участь у справі, або інші учасники арбітражного процесу вважаються належним чином повідомленими, якщо до початку судового засідання, здійснення окремої процесуальної дії арбітражний суд має інформацію про отримання адресатом копії ухвали про прийняття позовної заяви або заяви до судочинства та відкриття провадження по справі, які направлені йому в порядку, встановленому цим Кодексом, або інші докази отримання особами, які беруть участь у справі, інформації про початок судового процесу. Згідно ч.4 ст.123 АПК Російської Федерації особи, які беруть участь у справі, та інші учасники арбітражного процесу також вважаються належним чином повідомлені арбітражним судом, якщо:

1) адресат відмовився від отримання судового акту і дана відмова зафіксована організацією поштового зв'язку або арбітражним судом;

2) не дивлячись на поштове повідомлення, адресат не з'явився за отриманням копії судового акту, відправленого арбітражним судом у встановленому порядку, про що організація поштового зв'язку повідомила арбітражний суд;

3) копія судового акту не вручена у зв'язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, про що організація поштового зв'язку повідомила арбітражний суд з зазначенням джерела відповідної інформації;

4) судова повістка вручена уповноваженій особі філіалу чи представництва юридичної особи;

5) судова повістка вручена представнику особи, яка бере участь у справі;

6) наявні докази вручення або направлення судової повістки в порядку, встановленому частинами 2 та 3 статті 122 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ТОВ "Судохідно-буксирна компанія "Новофлот" не отримувало копії ухвали про прийняття позовної заяви або заяви до судочинства та відкриття провадження по справі згідно вимог ст.123 АПК Російської Федерації та відповідно не було належним чином повідомлене про судове засідання, призначене на 13 липня 2015 року, у якому було розглянуто позовні вимоги по суті та прийнято рішення. Таке порушення належного повідомлення боржника позбавило його можливості в повному обсязі реалізувати свої права, передбачені ст.41 АПК Російської Федерації, а саме: брати участь у дослідженні доказів; задавати питання іншим учасникам арбітражного процесу, давати пояснення арбітражному суду, приводити свої доводи щодо всіх питань, які виникають в ході судового засідання; знайомитися з клопотаннями, поданими іншими особами, заперечувати проти таких клопотань, доводів інших осіб, які беруть участь у справі. З копій документів, долучених до матеріалів клопотання, не вбачається, що боржник був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи саме на 13 липня 2015 року, та що ним отримано судову повістку про виклик до суду, копію ухвали про прийняття позовної заяви або заяви до судочинства та відкриття провадження по справі.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що боржник не був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 13 липня 2015 року, та не мав можливості брати участь у дослідженні доказів; задавати питання іншим учасникам арбітражного процесу, давати пояснення арбітражному суду, приводити свої доводи щодо всіх питань, які виникають в ході судового засідання; знайомитися з клопотаннями, поданими іншими особами, заперечувати проти клопотань, доводів інших осіб, які беруть участь у справі. Суд, який розглядав справу, не перевірив та не переконався, чи отримано боржником під час розгляду справи судову повістку про виклик до суду копію ухвали про прийняття позовної заяви або заяви до судочинства та відкриття провадження по справі. Суд у судовому засіданні 13 липня 2015 року не забезпечив надання можливості боржнику висловити свої заперечення щодо позовних вимог.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання ВАТ "Флот Новоросійського морського торгового порту" про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення арбітражного суду Краснодарського краю від 13 липня 2015 року у справі №А32-12768/2015 слід відмовити, оскільки боржник ТОВ "Судохідно-буксирна компанія "Новофлот" не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та був позбавлений можливості висловити свої заперечення щодо заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Мінською Конвенцією про правову допомогу та правові відносини по цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, ст.ст.390-396 ЦПК України, -

в с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання відкритого акціонерного товариства "Флот Новоросійського морського торгового порту" (Російська Федерація) про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення арбітражного суду Краснодарського краю від 13 липня 2015 року у справі №А32-12768/2015 за позовом відкритого акціонерного товариства "Флот Новоросійського морського торгового порту" до товариства з обмеженою відповідальністю "Судохідно-буксирна компанія "Новофлот" про стягнення заборгованості у розмірі 69882,55 російських рублів та витрат зі сплати державного мита у розмірі 2795,30 російських рублів - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Великохацька