Справа № 372/2339/15-ц Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/1001/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 24.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановила:

у червні 2015 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося до Обухівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 листопада 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_5, ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, згідно якого останні отримали кредит в сумі 30150 доларів США. З метою забезпечення кредитного договору з відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Відповідачами умови договору не виконуються. Заборгованість за договором становить 325972,04 грн.

Позивач просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідачів солідарно суму боргу та понесені судові витрати.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 листопада 2015 року у задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра» було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 листопада 2015 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що договір переведення боргу №1 за договором «Автопакет» №150/МК/АП27/2007-840 було укладено особою, правоздатність якої була припинена у звязку зі смертю.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обовязки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Посилається на те, що суд першої інстанції не встановив коло правонаступників, та безпідставно відмовив в позові.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 листопада 2007 року між ВАТ «КБ «Надра», ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено Договір «Автопакет» №150/МК/АП27/2007-840. Предметом договору є надання Банком Позичальнику, ОСОБА_5 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 30150 доларів США, в порядку і на умовах визначених договором.

18 липня 2009 року Позичальник, ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть ОСОБА_6 1-ОК №164018. На момент смерті ОСОБА_5 був Позичальником за договором «Автопакет» №150/МК/АП27/2007-840 від 16 листопада 2007 року.

06 жовтня 2010 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено договір переведення боргу №1 за договором «Автопакет» №150/МК/АП27/2007-840.

З договору вбачається те, що він укладений більше ніж через рік після смерті позичальника, проте у вказаному договорі, п. 1 зазначається, що Боржник, ОСОБА_5 переводить борг за кредитним договором №150/МК/АП27/2007-840 від 16 листопада 2007 року, а новий боржник приймає на себе зобовязання.

Договір переведення боргу №1 за договором «Автопакет» №150/МК/АП27/2007-840 було укладено особою, правоздатність якої була припинена у звязку зі смертю.

16 листопада 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_4 поручається перед Кредитором за належне виконання ОСОБА_5 взятих на себе зобовязань. Інших договорів з позивачем ОСОБА_4 не укладалось.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виникли цивільні відносини в порядку спадкування і тому позивачеві спір необхідно вирішувати іншим способом захист своїх прав.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та узгоджуються з вимогами закону з огляду на наступне.

Відповідно до п.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.559 ЦК України, передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно зі зазначеною нормою, порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Матеріали справи не містять а позивачем не надано доказів, щодо поруки ОСОБА_4 за нового боржника.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає обставинам справи, постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді