Справа № 2/593/62/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" січня 2016 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Паньків М.М.

за участі позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Сторони з 5 червня 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 17 грудня 1999 року народився син ОСОБА_4, а 27 січня 2001 року - дочка ОСОБА_5.

Позивач, вказуючи, що сумісне життя з відповідачкою не склалося, звернувся до суду з позовом про розірвання з нею шлюбу.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити, пояснив, що сімя його з відповідачкою розпалася остаточно, відновити її і зберегти вже неможливо, вони з відповідачкою проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки та не бажають миритися, наполягає на задоволенні його позовних вимог без надання терміну для примирення.

Відповідачка позов визнала, на розлучення згідна.

Суд, розглянувши матеріали справи і вислухавши пояснення сторін, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

У відповідності зі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони 5 червня 1999 року зареєстрували шлюб про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-ИД № 010703, видане 5 червня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області. Від даного шлюбу у них 17 грудня 1999 року народився син ОСОБА_4, а 27 січня 2001 року - дочка ОСОБА_5.

Судом також встановлено, що між сторонами часто виникали непорозуміння та сварки, після чергової сварки сторони припинили сумісне проживання, і з тих пір проживають роздільно, шлюбних відносин не підтримують, наміру помиритися та відновити шлюбні відносини не мають, обоє наполягають на розірванні шлюбу так як прийшли до твердого переконання, що збереження їх сімі є вже неможливим.

А оскільки позивач наполягає на задоволенні його позовних вимог, а відповідачка проти цього не заперечує, то суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 слід задоволити і шлюб його з відповідачкою розірвати.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 174, 212-215, 218, 292, 294 ЦПК України та ст. ст.110, 112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 (д.п. Морозко) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що був укладений 5 червня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області (актовий запис № 41).

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_1