Справа № 686/4511/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі :головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі - Слободянюк А.Ю.,

за участі: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування

встановив:

В березні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про його усунення від права на спадкування після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в порядку визначеному ч.5 ст. 1224 ЦК України. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона разом зі своєю матір'ю ОСОБА_5 проживали в квартирі АДРЕСА_1. Мати довгий час хворіла та потребувала допомоги і вона за життя доглядала за нею, готувала їжу, прибирала та надавала їй іншу допомогу, яку вона потребувала. ЇЇ брат під час хвороби матері проживав окремо від неї, не надавав їй допомоги і не давав грошей на придбання необхідних речей. ІНФОРМАЦІЯ_4 року їх мати померла і вона особисто поховала її. Брат не приїжджав на її похорон, хоча був повідомлений. Після смерті матері відкрилась спадщина на належну їй ? частину квартири АДРЕСА_1 і спадкоємцями першої черги за законом є в рівних частках вона та її брат. На початку вересня 2014 року вона звернулась до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, однак її було відмовлено і з відповіді нотаріуса їй стало відомо, що 23.11.2012 року її мати залишила заповіт на ім'я відповідача на вищевказану частку квартири. Про складання заповіту мати ніколи їй не повідомляла. Даним заповітом суттєво порушено її майнові права, оскільки відповідачу її батьки залишили квартиру, яку він продав і цю частку квартири по домовленості з батьком мати мала залишити її. А отже, оскільки відповідач ухилявся від надання матері допомоги, позивач просить усунути його від права на спадкування після смерті матері ОСОБА_5.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Позивач також суду пояснила, що перед смертю матір хворіла і потребувала допомоги, потрібні були кошти на придбання ліків, проте брат будь-якої допомоги матері не надавав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, в результаті його допиту за дорученням суду компетентним судом - окружним судом м.Ройтлінген, суду повідомив, що не погоджується із заявою його сестри, оскільки він підтримував свою матір, коли був в Україні. Потім він також її підтримував: купував речі, передавав через знайомого миючі засоби для неї, а також продукти. Купував побутову техніку, встановив пластикові вікна у квартирі, де жила його матір, та кожного разу коли приїжджав давав їй гроші, скільки міг. Оскільки в нього немає посвідки на постійне проживання в Німеччині, та якщо він не зможе залишитись у Німеччині, його мати хотіла щоб він зміг повернутись в Україну, тому залишила йому квартиру.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги вони не визнають в повному обсязі, посилаючись на те, відповідача не можливо усунути від права на спадкування на підставі ч.5 ст. 1224 ЦК України, оскільки дана стаття може застосовуватись лише у випадку спадкування за законом, а в даному випадку на відповідача було складено заповіт. Окрім наведеного, позивачем не доведено, що її матір через тяжку хворобу була у безпорадному стані та окрім відповідача ніхто не міг їй допомогти. Також в судовому засіданні не доведено, що відповідач, який проживає в іншій державі, ухилявся від надання їй допомоги, та міг надавати таку допомогу, враховуючи, що він знаходиться на соціальному забезпеченні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_5, яка 19.08.2011 року склала заповіт, відповідно до якого вона усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла в рівних частинах ОСОБА_1 та ОСОБА_4. 23.11.2012 року ОСОБА_5 склала інший заповіт, згідно якого належну її на праві власності частку квартири, за АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №38201437 від 22.08.2014 року складені ОСОБА_5 заповіти від 19.08.2011 року та від 23.11.2012 року чинні.

01.03.2014 року ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_5 на кладовищі розміщеному в Раково, що підтверджується свідоцтвом про поховання, договором-замовленням на організацію та проведення поховання №001692.

Померлій ОСОБА_5 на праві приватної власності належала ? частки в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується копією технічного паспорта на вказану квартиру, свідоцтвом про право власності на житло від 25.11.1996 року, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.06.2011 року, витягом про державну реєстрацію прав №30306725 від 15.06.2011 року.

22.08.2014 року ОСОБА_4 звернувся до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини по заповітах від 19.08.2011 року та від 23.11.2012 року, після смерті матері - ОСОБА_5

ОСОБА_1, також після смерті матері - ОСОБА_5, 26.08.2014 року звернулась до Другої Хмельницької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини по заповіту від 19.08.2011 року.

Листом державного нотаріуса Другої Хмельницької державної нотаріальної контори №1126/02-14 від 04.09.2014 року ОСОБА_1 було повідомлено про неможливість видати їй свідоцтво про право на спадщину 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що на день смерті її матері ОСОБА_5 остання залишила на вищевказану частку заповіт на ім'я ОСОБА_4, який на день смерті не було скасовано чи змінено.

Вказані обставини підтверджуються: заповітом від 19.08.2011року, зареєстрованим в реєстрі за №3-1313; заповітом від 23.11.2012 року, зареєстрованим в реєстрі за №3-680; свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 серія НОМЕР_1; матеріалами спадкової справи після смерті ОСОБА_5 №138-2014.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно ч.6 ст. 1224 ЦК України положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що його мати ОСОБА_1 доглядала за бабусею ОСОБА_5, яка хворіла на тромбоз і потребувала догляду та лікування. Мати повідомляла відповідачу про необхідність надання матеріальної допомоги, проте він її не надавав та пояснював, що не має грошей, оскільки живе на соціальну допомогу. Також суду пояснив, що його бабуся ОСОБА_5 до Нового року - 2014 працювала та отримувала пенсію.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що ОСОБА_1 робила ремонт в квартирі разом з матір'ю, а коли вона приходила до них, то бачила, що ОСОБА_1 прала, прибирала. Коли бабуся захворіла, то вони приносили продукти і разом з ОСОБА_1 шукали де б купити медикаменти дешевше. Допомоги відповідача вона не бачила.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він перебував в шлюбі з позивачкою з 1991 року по 1996 рік. В той час його колишня дружина з батьками отримали 3-х кімнатну квартиру, в якій вони спільно робили ремонт, вкладали свої кошти. При цьому батьки його колишньої дружини обіцяли, що ця 3-х кімнатна квартира залишиться ОСОБА_1 Відповідачу батьки залишили стару квартиру та гараж.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона була подругою покійної, донька якої жила з нею та допомагала їй. ОСОБА_5 працювала та отримувала пенсію, а за два місяці до смерті вона захворіла, лежала і потребувала допомоги та їй допомагали донька та друзі, а син її не допомагав.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що ОСОБА_4 підтримував матір, дзвонив їй і в них були добрі відносини. ОСОБА_4 допомагав їм робити ремонт, передавав передачі. Він приїжджав раз в рік та привозив пральний порошок, зубні пасти, приправи, продукти харчування. Допомагав мамі по мірі можливості грошима, купив телевізор, допомагав сплачувати комунальні платежі. Зі слів ОСОБА_4 їй також відомо, що він залишив 1000 євро на пам'ятник, але пам'ятник так і не поставили.

Згідно листа Хмельницької міської поліклініки №1 від 05.11.2015 року № 09/902 ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 спостерігалась у лікарів зі слідуючими діагнозами: наслідки перенесеного церебрального арахноідіта; ішемічна хвороба серця; хронічна серцево-судинна недостатність; церебральний атеросклероз, хронічна судинна мозкова недостатність; гіпертонічна хвороба 2 ст.; хронічний гастродуоденіт; хронічний панкреатит; хронічний холецистит. За останні 10 років зверталась: 02.06.2005 року до окуліста; 06.06.2005 року до гінеколога; 03.06.2006 року до терапевта; 03.03.2009 року до терапевта; 01.04.2009 року до терапевта. 13.01.2014 року зверталась до терапевта, діагноз - склероз судин головного мозку, ішемічна хвороба серця, стенокардія, гіпертонічна хвороба, хронічний холецистит, хронічний панкреатит. Призначено обстеження. 13.01.2014 року також зверталась до хірурга, діагноз - тромбоз лівої гомілки, від госпіталізації відмовилась.

Отже з наведеного вбачається, що померла ОСОБА_5 була пенсіонеркою та отримувала пенсію, з пояснень самої позивачки та свідків вбачається, що ОСОБА_5 також до того як захворіла працювала. Крім того, вона 13.01.2014 року зверталась в поліклініку до хірурга та відмовилась від госпіталізації з власної ініціативи. Догляд за матір'ю під час її хвороби здійснювала її дочка - позивач ОСОБА_1, яка з нею разом проживала.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою суду не надано належних та допустимих доказів, на підтвердження того, що ОСОБА_5 перебувала у безпорадному стані та допомоги, яку вона отримувала від дочки, не було достатньо і була необхідність у наданні допомоги відповідачем, який проживає в Німеччині, та останній свідомо ухилявся від її надання.

Крім наведеного, позивачем не враховано, що згідно ч.5 ст.1224 ЦК України усунути від спадкування можливо лише спадкоємця за законом. В даному випадку ОСОБА_4 є спадкоємцем за заповітом, який на день смерті спадкодавця не було скасовано чи змінено. Правило ч.5 ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

З урахуванням вищевикладеного, встановлених обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.1216,1217,1224 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, відмовити.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: