Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 27 Доповідач Худяков А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 11 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі ПАТ "Дельта Банк") звернулось в суд з даним позовом. В обґрунтування позову позивач зазначав, що 19.08.2008 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 17001 дол.США, а з ОСОБА_2 був укладений договір поруки.

Відповідно до умов договору від 08.12.2011 року ПАТ "УкрСиббанк" відступило ПАТ "Дельта Банк" право вимоги до кредитних договорів, укладених між банком та фізичними особами.

Посилаючись на те, що відповідачі не виконують належним чином умови кредитного договору і взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту та не в повному обсязі вносять платежі, позивач просив стягнути з відповідачів станом на 24.11.2014 року в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в розмірі 16948,66 дол.США, що згідно курсу НБУ є еквівалентом 255861 грн. 04 коп.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 11 вересня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ "Дельта Банк" 16948,66 дол.США заборгованості за кредитним договором, 2558 грн. 61 коп. судового збору, та 420 грн. вартості опублікованого оголошення.

Рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача 16948,66 дол.США заборгованості за кредитним договором, судового збору і вартості опублікованого оголошення ніким не оскаржується, тому його законність й обґрунтованість в цій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні до нього позову. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, вказує, що договір поруки відносно нього припинився, оскільки позивач з даним позовом звернувся до суду лише 17.12.2014 року, тобто після спливу встановленого ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячного строку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст.514,553,554,525,1054 ЦК України та виходив із того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки внаслідок невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором та договором поруки були порушені права позивача, які підлягають судовому захисту шляхом покладення обовязку на відповідачів повернути борг в солідарному порядку.

Проте, повністю з висновком суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по кредитному договору, стягнення судових витрат погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 серпня 2008 року між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 17001 дол.США зі сплатою 14% річних за користування кредитом.

В цей же день ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_2 уклали договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед банком за виконання позичальником своїх обов'язків за кредитним договором.

Відповідно до умов договору від 08.12.2011 року ПАТ "УкрСиббанк" відступило ПАТ "Дельта Банк" право вимоги до кредитних договорів, укладених між банком та фізичними особами.

Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 3.1) про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст. 251 та ч.1 ст.252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором ПАТ "Дельта Банк" відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши 19.10.2012 року вимогу, а 29.11.2012 року позов до Корольовського районного суду м.Житомира про дострокове повернення всієї суми кредиту та відсотків за користування кредиту.

Таким чином, ПАТ "Дельта Банк" змінило строк виконання основного зобов'язання пред'явленням вказаного позову до позичальника та поручителя про дострокове повернення кредиту по тому ж самому кредитному договору №0 від 19.08.2008 року.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 11 квітня 2013 року (справа №2-3910/12) позовна заява ПАТ "Дельта банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором залишена без розгляду.

Дана ухвала суду від 11 квітня 2013 року набрала законної сили, є чинною, а відтак строк виконання зобов'язання за кредитним договором настав 11 квітня 2013 року, і саме з цього моменту почався перебіг позовної давності. Тобто, у позивача виникло право пред'явити вимогу до поручителя, починаючи з 11 квітня 2013 року.

Крім того, чинне законодавство не передбачає переривання перебігу спеціального шестимісячного строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України.

Суд першої інстанції вирішуючи спір, на вказані обставини уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку про наявність підстав щодо стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором №0 від 19.08.2008 року.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості за кредитним договором і судових витрат не відповідає вимогам закону, воно відповідно до

ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у вказаній частині.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,314-316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 11 вересня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №0 від 19.08.2008 року і судових витрат - скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді