Провадження № 522/6003/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі : головуючого судді Ільченко Н.А .

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ :

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давність на квартиру № 2, що знаходиться у будинку № 27-б по проспекту Шевченка в м. Одесі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що, по-перше, право власності на згадану квартиру набули її батько ОСОБА_4 та відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1994 р. за № 8-273, але відповідачі понад з 2005 року не проживають в цій квартирі та не беруть участі у її утриманні; по-друге, 05 лютого 2015 року помер її батько ОСОБА_4, та лише після цього вона довідалася, що співвласниками спірної квартири є відповідачі; і, по-третє, до смерті свого батька ОСОБА_4 вона безперервно проживала разом з ним у спірній квартирі на протязі 10-ти років, та після смерті батька продовжує проживати в цій квартирі понад 1-го року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представники ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підтримали позов.

Направлена судом судова повістка відповідачу ОСОБА_2, за останньою відомою судові адресю її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, була повернута судові з поміткою пошти про те, що остання за такою адресою більше не проживає, що підтверджується поштовою накладною № 103965 від 21.11.2016 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців, надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідач ОСОБА_3, місце проживання якого позивачеві невідоме та у встановленому законом порядку не зареєстроване, був викликаний до суду через оголошення у пресі, що відповідає положенням ч. 9, 10 ст. 74 та ч. 9 ст. 76 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та її представників і допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Судом установлено, що ОСОБА_4, який помер 05 лютого 2015 року, його колишня дружина - відповідачі ОСОБА_2 та їх син - відповідач ОСОБА_3 набули право власності на квартиру № 2, що знаходиться у будинку № 27-б по проспекту Шевченка в м. Одесі, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1994 року за № 8-2731, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження органу приватизації від 26.04.1994 року за № 38209.

Померлий ОСОБА_3В, залишив заповіт на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_10, який охоплює усе спадкове майно. Цей заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11 25 листопада 2013 року.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одесі від 19 жовтня 2015 року у справі № 522/18088/15-ц (провадження № 2/522/9025/15), яке набрало законної сили 03 листопада 2015 року, за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/3 ч. квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, який помер 05 лютого 2015 року.

Як вбачається з довідки (виписки з будинкової книги про склад сімї і прописку) № 142 від 05.02.2016 р., виданої дільницею КП «ЖКС «Фонтанський», відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживають у вищевказаній квартирі з 2005 року.

Допитані судом свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, які є мешканцями будинку № 27-б по проспекту Шевченка в м. Одесі, підтвердили, що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 понад 10-ти років не проживають у квартирі № 2 цього будинку, а також пояснили, що їм невідомо чи зберігаються у цій квартирі будь-які речі відповідачів.

Відповідно до розяснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року № 5, при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Однак і померлий ОСОБА_4 завжди знав і позивач ОСОБА_1 знає про те, що відповідачі є власниками 2/3 ч. спірної квартири та про відсутність у них підстав для набуття права власності на це майно.

Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги, що, по-перше, померлий ОСОБА_4 і відповідач ОСОБА_2 є колишнім подружжям, отже факт непроживання відповідачів в спірній квартирі вочевидь повязаний з тим, що сімейне життя між цим подружжям не склалось; і, по-друге, у 2005 році відповідачу ОСОБА_3 виповнилося лише 16-ть років, тому в силу свого віку на той час він не міг будь-яким чином вплинути на рішення своїх батьків щодо окремого проживання, тому не заслуговують на увагу суду доводи позивача про те, що її померлий батько ОСОБА_4 відкрито заволодів та користувався належною його синові ОСОБА_3 часткою у спірній квартирі, зокрема до 2007 року, тобто до досягнення повноліття відповідачем ОСОБА_3

За приписами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦК України на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

З огляду на наведене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову ОСОБА_1

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

В задовленні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2016 року.

Суддя Н.А.Ільченко