Справа № 459/982/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Кріль М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді Львівської області подання державного виконавця відділу ДВС Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України,

В С Т А Н О В И В:

30.03.2016 року державний виконавець звернулася в суд з даним поданням. В поданні послалася на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження ВП 50528758 щодо виконання постанов № 163/1760/15 виданих 15.10.2015 року Волинською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_2 штрафу в сумі 3 743,60 грн. Так як протягом усього часу перебування виконавчого провадження у відділі ДВС Червоноградського МУЮ на виконанні, рішення суду не виконано, просить, відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК України, тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання покладених на нього боргових зобовязань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявилася

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали подання суд прийшов до слідуючого.

15.10.2015 року суддею Любомльського районного суду Волинської області було винесено постанову про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 3 500 грн. з конфіскацією в дохід держави товару: «начіпної фрези для розпушування землі модель RS 1300 С № 10948» - 1 шт., бувша у вжитку вагою 149 кг вартістю 3500 грн., а також про стягнення з ОСОБА_2 на користь Волинської митниці ДФС України 249 грн. 40 коп. витрат по справі на зберігання товарів, а також про стягнення 243 грн. 60 коп. судового збору.

11.12.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49619235, копію постанови було скеровано сторонам для відома, боржнику було надано термін для добровільного виконання рішення суду по 18.12.2015 року.

Крім того, 02.03.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50373347, копію постанови було скеровано сторонам для відома, боржнику було надано термін для добровільного виконання рішення суду по 09.03.2016 року.

16.03.2016 року державним виконавцем було винесено постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження якими виконавчі провадження № 49619234 та № 50373347 було приєднано до виконавчого провадження № 50528758.

10.03.2016 року та 21.12.2015 року державним виконавцем було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії постанов було направлено сторонам для відома.

17.02.2016 року та 16.03.2016 року державним виконавцем були винесені постанови про примусовий привід боржника на 29.02.2016 року та 23.03.2016 року, відповідно.

21.01.2016 року та 05.02.2016 року державним виконавцем здійснювався вихід на дільницю, за місцем проживання ОСОБА_2, однак за адресою: вул. Ст. Бандери, 49/41 в м. Червонограді 21.01.2016 року дверей квартири ніхто не відчинив, а 05.02.2016 року двері квартири відчинила ОСОБА_3, яка повідомила, що боржник за вказаною адресою не проживає 11 років.

Протягом усього часу перебування виконавчого провадження у відділі ДВС Червоноградського МУЮ Львівської області на виконанні, рішення суду не виконано.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

В обґрунтування свого подання державний виконавець посилається на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, слід встановити, оскільки таке передбачене ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України".

На думку державного виконавця доказами ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а також обов'язків, які зазначені для боржника є:

- постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.12.2015 року та від 02.03.2016 року;

- постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.12.2015 року та від 10.03.2016 року;

- акти державного виконавця від 21.01.2016 року, та від 05.02.2016 року;

- постанови про примусовий привід боржника від 16.03.2016 року та від 17.02.2016 року;

- рапорт працівника поліції.

Частиною 6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов'язки боржника, а саме: утримуватися від дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно належні боржникові від інших осіб.

В матеріалах справи відсутні докази, які можна було б визнати належними і допустимими, про те, що ОСОБА_2, отримував постанову про відкриття виконавчого провадження та ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, а також обовязків, які визначені для боржника ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням державним виконавцем не представлено, а судом не здобуто.

За таких обставин, суд вважає, що державним виконавцем не обґрунтовано та не підтверджено доказами необхідності застосування до боржника тимчасового обмеження у виїзді за межі України, у зв'язку із чим не має правових підстав для обмеження боржника ОСОБА_2 у його конституційному праві вільно залишати територію України та встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: М. Д. Кріль