Справа № 301/2123/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Власова С.О., Дроботя В.В.,

секретарі: Рогач О.Я.,

за участі представника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2015 року у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та моральної шкоди.

Рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, якою просить: скасувати рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушеннями норм матеріального та процесуального права, неповно та неправильно встановивши обставини, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, вказує на те, що судові витрати, які були стягнуті з ОСОБА_3 відповідно до рішення Іршавського районного суду від 26 лютого 2015 року є грошовим зобов'язанням. На даний момент воно не виконане і підлягає стягненню разом з моральною шкодою.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено в судовому засіданні - рішенням Іршавського районного суду від 26 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено та виключено з актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості з актового запису від 05 серпня 2013 року №56 відомості про ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як батька дитини. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Ю.Д. судові витрати в сумі 5057,60 гривень.

Рішення суду від 26.02.2015 року набрало законної сили 11 березня 2015 року.

На примусове виконання рішення Іршавський районний суд 07 квітня 2015 року видав виконавчий лист, а постановою від 18 травня 2015 року старшого державного виконавця ВДВС Іршавського районного управління юстиції ВП 47533614 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа та надано боржнику ОСОБА_3 строк на добровільне виконання виконавчого документа до 25 травня 2015 року.

На виконання постанови відділу ДВС Іршавського РУЮ про відкриття виконавчого провадження №47533614, щодо стягнення судових витрат в сумі 5057,60 грн. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, відповідачкою сплачено:

- по квитанції № 13 від 03.12.2015 судові витрати в сумі 2000,00 грн;

- по квитанції №118 від 23.12.2015 судові витрати в сумі 3057,60 грн і виконавчий збір та витрати, пов'язані з провадженням виконавчих дій в сумі 629,36грн.

Відділом ДВС Іршавського РУЮ 29.12.2015 сума 5057,60 грн. перерахована на картковий рахунок ОСОБА_2.

Тобто, на момент розгляду справи в апеляційній інстанції рішення Іршавського районного суду від 26 лютого 2015 року є виконаним.

Крім цього, позивачем у позовній заяві невірно застосовано поняття «грошове зобовязання», «позика».

Ст.ст.509,526,598,599 ЦК України стосуються виключно «зобовязань». Відповідно до рішення Іршавського районного суду від 26.02.2015 року, ухвали Іршавського районного суду від 04.06.2015 року, ухвали апеляційного суду Закарпатської області від 05.10.2015 року та постанови від 18.05.2015 року ВДВС Іршавського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження №47533614, мова йде щодо стягнення судових витрат в сумі 5057,60 грн. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2

Посилання позивача на завдану йому майнову шкоду, у відповідності до ст. 1166 ЦКУ, є безпідставними, так як судові витрати не являються майновою шкодою, завданою неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Однак, керуючись Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014, судові витрати не являються збитками.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія, вірно прийшов до висновку, що несплата судових витрат не нанесла позивачу фізичної болі та душевних страждань у розумінні статті 23 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи викладені в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами не доведені, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 09 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді