Номер провадження: 22-ц/785/4536/16
Головуючий у першій інстанції Нікітішин В. П.
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів - Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 квітня 2016р. по справі за позовом ОСОБА_3 до Котовської державної адміністрації Одеської області та ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Держгеокадастру у Котовському районі Одеської області про визнання розпорядження частково недійсним, визнання недійсним державного акту на земельну ділянку, -

встановила:

24 лютого 2016р. ОСОБА_3 звернувся з позовом, який остаточно уточнив просив суд:

-визнати недійсним розпорядження голови Котовської райдержадміністрації №29/05 від 29 січня 2005р. «Про видачу державних актів на території Старокульнянської сільської ради» в частині внесення змін в додаток до розпорядження голови Котовської райдержадміністрації N136/04 від 12 квітня 2004р. та видачі державного акта на право власності на землю згідно додатку №1, 2, а саме ОСОБА_2 на земельну ділянку НОМЕР_1, площею 2,9563 га, яка розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського і району Одеської області;

-визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю, на земельну ділянку НОМЕР_1, площею 2,9563 га, яка розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, виданий на ім'я ОСОБА_2, анулювати його та зо6ов'язати реєстраційну службу по м. Котовськ та Котовському районі Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області зняти з реєстрації даний акт.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказав, що йому на праві приватної власності, відповідно до розпорядження Котовської райдержадміністрації №136/04 від 12 квітня 2004р. належить земельна ділянка 2,9564га, яка розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданим на його ім'я 15 листопада 2005р.

Позивач зазначив, що йому було відмовлено у реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2,9564га, оскільки розпорядженням голови Котовської райдержадміністрації №29/05 від 29 січня 2005р. були внесені зміни в додаток до Розпорядження Котовської райдержадміністрації №136/04 від 12 квітня 2004р. та видано державний акт на право власності на землю згідно додатку №1,2, саме ОСОБА_2 на земельну ділянку НОМЕР_1, площею 2,9563га, яка розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області.

Позивач послався на те, що відповідно до норм чинного Земельного кодексу України, державний акт на право власності та право постійного користування земельною ділянкою видається на одну земельну ділянку. Згідно розпорядження голови Котовської райдержадміністрації №136/04 від 12 квітня 2004р. йому, передано у приватну власність земельну ділянку НОМЕР_1, площею 2,9564га, яка розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області. Дане розпорядження чинне, не скасоване, спірна земельна ділянка НОМЕР_1 у нього не вилучалася, належить йому на праві приватної власності з 2004р.

Тому позивач вважав надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проектно-технічної документації на спірну земельну ділянку є незаконним.

Представник Котовської районної державної адміністрації позов ОСОБА_3 визнав, пояснив, що спірний державний акт на землю відповідачу ОСОБА_2 був виданий попередньою райдержадміністрацією у наслідок помилки при складанні земельно-технічної документації.

Представник відповідача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_4 позов не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_2 належним чином набув своє право власності на спірну земельну ділянку і ніяких протиправних дій з цього приводу не вчиняв.

Представник Управління Держгеокадастру у Котовському районі Одеської області за довіреністю Сікорський В.В. позов підтримав, оскільки першим згідно розпайовки землі цю земельну ділянку НОМЕР_1 отримав саме позивач ОСОБА_3, як член КСП і саме він рахується по всім первинним документам на цю земельну ділянку.

Рішенням Котовського міськрайонного суду від 06 квітня 2016р. позов ОСОБА_3 задоволено частково (а.с.50-51).

Суд визнав недійсним розпорядження голови Котовської районної державної адміністрації Одеської області №29/05 від 29 січня 2005року «Про видачу державних актів на території Старокульнянської сільської ради» в частині внесення змін в додаток до розпорядження голови Котовської районної державної адміністрації Одеської області №136/04 від 12 квітня 2004року та видачі державного акту на право власності на землю згідно додатку № 1, 2, а саме ОСОБА_2 на земельну ділянку № 511 площею 2,9564га, яка розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області.

Суд визнав недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ОД № 008941 на земельну ділянку площею 2,9563га, яка розташована на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області, виданий на ім'я ОСОБА_2 та скасував реєстрацію прав власності на цю земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2 згідно даного державного акту.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03 серпня 2016р. було виправлено описку, і суд вказав замість помилково вказаної в рішенні суду дати прийняття розпорядження Котовської районної державної адміністрації № 29/05 від 29 січня 2005року, правильним читати - розпорядження Котовської районної державної адміністрації № 29/05 від 24 січня 2005року (а.с.114).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_3, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, постановлено з порушенням норм матеріального права та процесуального права, без урахування усіх обставин по справі. Судом не було надано відповідну оцінку тому, що спірна земельна ділянка належала ще його матері на підставі сертифікату, та після смерті матері, за ним відповідно до рішення Котовського міськрайонного суду від 02 липня 2004р. було визнано право власності у порядку спадкування на сертифікат на земельний пай, в подальшому він законно отримав 23 вересня 2005р. державний акт на земельну ділянку (а.с.52-55).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, представника апелянта, представника позивача, особисто позивача, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольнивши частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов до висновку, що розпорядження голови Котовської райдержадміністрації №29/05 від 24 січня 2005р. «Про видачу державних актів на території Старокульнянської сільської ради» в частині внесення змін в додаток до розпорядження Котовської райдержадміністрації N136/04 від 12 квітня 2004р. стосовно ОСОБА_2, є незаконним, оскільки це розпорядження порушило права позивача мати у власності земельну ділянку, яка була надана йому у ще в 2004р. і підстав для припинення цього права повністю або частково не було.

Судова колегія не може повністю погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції, які не відповідають матеріалам справи та обставинам по справі.

Відповідно до вимог ст.21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» та відповідно до ст. 17 Земельного кодексу України розпорядження землями державної власності за межами населених пунктів віднесено виключно до компетенції районної державної адміністрації.

Згідно ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб встановлено ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 2005р. на ім'я позивача ОСОБА_3 на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації № 136/04 від 12 квітня 2004р. був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,9563га, розташовану на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області (а.с.5). Вказаний державний акт належним чином не зареєстрований.

23 вересня 2005р. на ім'я відповідача ОСОБА_2 на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації № 29/05 від 24 січня 2005р. також був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,9563га, розташовану на території Старокульнянської сільської ради Котовського району Одеської області (а.с.40). Вказаний державний акт належним чином зареєстрований, що підтверджується Витягом від 19 серпня 2014р. на а.с.68.

Суд першої інстанції передчасно, без урахування обставин по справі і без належної оцінки зробив висновок про те, що позивач ОСОБА_3 на законних правах отримав право на земельну ділянку, та його право порушено тим, що на вказану земельну ділянку було видано державний акт і на ім'я ОСОБА_2

Судом не надано відповідну оцінку тому, що відповідач ОСОБА_2 також на законних підставах отримав державний акт на спірну земельну ділянку.

Так, згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2004р. за ОСОБА_2 було визнано право власності на спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. матері - ОСОБА_6, в тому числі і на сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) НОМЕР_3 в розмірі 3,48 умовних кадастрових га із земель колишнього КСП «Старокульнянське», виданого на підставі рішення Котовської держадміністрації за № 263/96 від 12 серпня 1996р. (а.с.34-35).

Вказане рішення суду набрало законної сили і не скасовано на даний час.

На підставі вказаного рішення суду ОСОБА_2 було виготовлено технічну документацію на земельну ділянку, на яку він отримав державний акт 23 вересня 2005р.

Судом першої інстанції передчасно зроблений висновок про те, що державний акт на ім'я ОСОБА_2 був виданий помилково, оскільки вказаний акт був виданий ОСОБА_2 на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації № 29/05 від 24 січня 2005р., з якого чітко вбачається, що вказаним розпорядженням були внесені зміни до розпорядження Котовської районної державної адміністрації № 136/04 від 12 квітня 2004р., та відповідно до додатку № 2 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,9563га після спадкодавця, якого вилучено із списку за відповідним сертифікатом НОМЕР_4.

Судом першої інстанції не встановлено на яку саме земельну ділянку було видано державний акт як на ім'я ОСОБА_3 так і на ім'я ОСОБА_2

Так, судом не звернуто увагу на те, що згідно рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 02 липня 2004р. за ОСОБА_2 було визнано право власності на спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. матері - ОСОБА_6, в тому числі і на сертифікат на право власності на земельну ділянку (пай) НОМЕР_3, а згідно розпорядження Котовської районної державної адміністрації № 29/05 від 24 січня 2005р. та додатку до нього № 2 вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,9563га був виданий після спадкодавця, якого вилучено із списку за відповідним сертифікатом НОМЕР_4. Даний сертифікат НОМЕР_5 належав ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та після якої відповідач ОСОБА_2 отримав 06 травня 2000р. свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Суд першої інстанції вказав, що оспорюваний державний акт на право приватної власності на землю виданий у наслідок помилки яку було допущено при складані земельно-технічної документації на спірну земельну ділянку.

Дійсно державний акт на право власності на земельну ділянку видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акту безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано.

Суд першої інстанції пославшись на те, що державний акт на право приватної власності на землю виданий ОСОБА_2 у наслідок помилки яку було допущено при складані земельно-технічної документації на спірну земельну ділянку, взагалі не встановив які саме були допущені порушення при прийнятті розпорядження Котовської районної державної адміністрації №29/05 від 24 січня 2005р.

Тому не може бути прийнято до уваги як доказ про таку нібито помилку без надання відповідних доказів, надані пояснення представником Котовської районної державної адміністрації, що державний акт на землю відповідачу ОСОБА_2 був виданий попередньою райдержадміністрацією внаслідок помилки, а також пояснення представника Управління Держгеокадастру у Котовському районі Одеської області про те, що нібито першим згідно розпайовки землі земельну ділянку НОМЕР_1 отримав саме позивач ОСОБА_3

Докази на підтвердження вищевказаних пояснень представників в матеріалах справи відсутні.

При цьому згідно схем, підписаних головою Старокульнянською сільської ради та землевпорядником, земельна ділянка НОМЕР_1 площею 2,9564 поле 23-26 виділена ОСОБА_3 - а.с.60, а також земельна ділянка НОМЕР_1 площею 2,9564 поле 23-26 виділена ОСОБА_2 - а.с.62, та земельна ділянка №512 належала ОСОБА_6, та виділена ОСОБА_2 - а.с.61, 63.

Твердження позивача ОСОБА_3 про те, що він набув право власності на земельну ділянку у зв'язку з тим, що користувався вказаною земельною ділянкою на підставі договору оренди, також не є підставою для задоволення його позову, та позивач не надав суду першої та суду апеляційної інстанції відповідні допустимі докази на підтвердження своїх позовних вимог про порушення його права на земельну ділянку.

Суд першої інстанції не надав оцінку наявним доказам з врахуванням їх належності, допустимості, достовірності, з врахуванням їх достатності та взаємного зв'язку в їх сукупності, та не повно з'ясував обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, і дійшов не вірного висновку про задоволення позову ОСОБА_3, оскільки при вищевказаних обставинах неможливо вважати, що ОСОБА_2 отримав державний акт безпідставно та внаслідок помилки.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_3 у зв'язку з його недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 06 квітня 2016р. -скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволені позову ОСОБА_3 до Котовської державної адміністрації Одеської області та ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Держгеокадастру у Котовському районі Одеської області про визнання розпорядження частково недійсним, визнання недійсним державного акту на земельну ділянку - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: С.О. Погорєлова

Т.В. Цюра