Справа № 536/1/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року. Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Кузнецова А.В.

при секретарі Стрижак С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції, третя особа ОСОБА_2 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Відділу ДВС Кременчуцького РУЮ, третя особа ОСОБА_2 про скасування арешту на належний йому автомобіль КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_1 накладений постановою держвиконавця, мотивуючі, що арешт було накладено в зв'язку з виконанням постанови ДАЇ про стягнення з нього штрафу в сумі 510 грн. в листопаді 2011 року, однак у 2012 році на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» постанова ДАЇ була повернута стягувачу і до цього часу повторно для виконання не пред'являвся.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги і просив суд зняти арешт та заборону на відчуження з належного ОСОБА_1 автомобіля КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_1 та зняти арешт та заборону на відчуження з усього майна, що належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності, накладений постановою держвиконавця Відділу ДВС Кременчуцького РУЮ від 24.07.2015 року по виконавчому провадженню №44027940, обґрунтовуючи наступним, що в зв'язку з виконанням виконавчого листа №2-253 виданого 21.03.2012 року Кременчуцьким райсудом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, держвиконавцем була винесена зазначена постанова, в зв'язку з виниклою заборгованістю, але на даний час борг повністю погашений, має місце навіть переплата аліментів, ОСОБА_1 працевлаштувався, тому необхідність в арешті майна відпала.

Представник відповідача ВДВС Кременчуцького РУЮ позов визнає частково, вважає, що арешт та заборону на відчуження з належного ОСОБА_1 автомобіля КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_1 необхідно зняти, оскільки провадження закінчене 28.11.2012 року і ВДВС самостійно не може скасувати постанову від 01.11.2011 року, а щодо скасування постанови від 24.07.2015 року заперечує, посилаючись, що арешт був накладений в зв'язку з несплатою ОСОБА_1 аліментів протягом трьох місяців, і не зважаючи на повне погашення боргу на даний час, виконавче провадження по стягненню аліментів відноситься до категорії проваджень, які закінчуються при досягненні дитиною повноліття і звернення стягнень на заробітну плату боржника не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.

Третя особа ОСОБА_2 заперечую проти скасування арешту на майно, пояснюючі, що на даний час є такими що набрали чинності рішення Автозаводського райсуду м. Кременчука від 09.07.2015 року та Ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 18.08.2015 року про стягнення на її користь з ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину в сумі 4000 грн., 1500 грн. пені за прострочення сплати аліментів та 495 грн. судових витрат, і вона має намір звернутись до виконавчої служби з виконання цих рішень.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З'ясовано, що 01.11.2011 року держвиконавцем Відділу ДВС Кременчуцького РУЮ була винесена постанова про накладення арешту на належний ОСОБА_1 автомобіль КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_1, в зв'язку з виконанням постанови ДАЇ про стягнення з нього штрафу в сумі 510 грн. 28.11.2012 року виконавчій документ було повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» і до цього часу повторно для виконання не пред'являвся.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, постанова ДАЇ про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 510 грн. є такою, що не може бути пред'явлена до виконання, тому позов в частині скасування арешту та заборони на відчуження належного ОСОБА_1 автомобіля КІА CERATO, д.н.з. НОМЕР_1, накладеного постановою держвиконавця Відділу ДВС Кременчуцького РУЮ від 01.11.2011 року підлягає до задоволення.

Вирішуючи позовні вимоги в частині скасування арешту та заборони на відчуження з усього майна, що належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності, накладений постановою держвиконавця Відділу ДВС Кременчуцького РУЮ від 24.07.2015 року в зв'язку з виконанням виконавчого листа №2-253 виданого 21.03.2012 року Кременчуцьким райсудом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, суд враховує, що дане провадження закінчуються при досягненні дитиною повноліття, на даний час є такі що набрали чинності рішення Автозаводського райсуду м. Кременчука від 09.07.2015 року та Ухвала Апеляційного суду Полтавської області від 18.08.2015 року про стягнення на її користь з ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину в сумі 4000 грн., 1500 грн. пені за прострочення сплати аліментів та 495 грн. судових витрат.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином на даний час позивач ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконав рішення Автозаводського райсуду м. Кременчука від 09.07.2015 року з змінами внесеними Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 18.08.2015 року, виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-253 виданого 21.03.2012 року Кременчуцьким райсудом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку не завершено, тому суд вважає, що позов в частині скасування арешту на майно накладеного в зв'язку забезпеченням реального виконання рішення, до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 180 СК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 79, 84, 88, 119, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати арешт майна та заборону на його відчуження і розшук майна, який був накладений постановою Відділу державної виконавчої служби Кременчуцького районного управління юстиції від 1 листопада 2011 року по виконавчому провадженню №26643244 з примусового виконання постанови №25925 виданої 13.04.2011 року ВДАЇ Кременчуцького РВ УКМВС України в Полтавській області.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. В. Кузнецов