Справа № 181/549/15-ц
Провадження № 2/181/101/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2016 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Літвінової Л.Ф.,

за участю секретаря Васільєвої І.С.,

відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «КБ «Надра» звернулось до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 829741/ФЛ від 26 червня 2008 року у сумі 8 314.15 Доларів США по тілу та процентам; 20 347.79 грн. по пені.

Позовна заява подана до суду уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» - ОСОБА_3.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 26 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 829741/ФЛ, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 24 989.58 доларів США, з виплатою процентної ставки 16.00 % річних. Відповідно до п.1.4. кредитного договору, позичальник повинен виконати свої зобовязання по поверненню у повному обсязі суми використаного ліміту за договором в термін не пізніше 19 червня 2016 року.

В липні 2010 року ПАТ КБ «Надра» до кредитного договору № 829741/ФЛ від 27.06.2008 року було погоджено провести реструктуризацію кредитної заборгованості. 30 липня 2010 року між банком та позичальником відбулися зміни, а саме: була укладена додаткова угода № 1 по кредитному договору № 829741/ФЛ від 27.06.2008 року. Банк виконав свої зобовязання перед відповідачем. Попри взяті на себе зобовязання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Так, починаючи з лютого 2014 року почалась систематична несплата позичальником щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту і, як наслідок, порушення умов кредитного договору.

Станом на 05.06.2015 року заборгованість позичальника перед банком складає 9 282.46 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату складання розрахунку заборгованості за курсом 1 долар США дорівнює 21.013713, скаладає 195 058.95 грн., а саме:

-заборгованість за сумою кредиту 6 752.64 дол. США, що складає 141 898.04 грн.;

-заборгованість за відсотками 1 561.51 дол. США, що складає 32 813.12 грн.;

-пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 968.31 дол. США, що складає 20 347.79 грн..

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 27 червня 2008 року було укладено договір поруки між банком та ОСОБА_2. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання останнім свого обовязку. Відповідно п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконаня зобовязань, вказаних в п.1.1 договору поруки повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Представник позивача у судове засідання не зявився, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проти позову не заперечують, але посилаються на матеріальне становище, яке не дає змоги виплатити заборгованість за кредитним договором. Крім того, зазначають, що 20 жовтня 2014 року ОСОБА_1 було сплачено 1507.50 грн. для поповнення поточного рахунку для подальшої конвертації для погашення валютного кредиту № 829741/ФЛ, але зазначена сума не врахована позивачем при розрахунку заборгованості. Прохають суд при винесенні рішення врахувати дану суму.

Вислухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 26 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра») та ОСОБА_1 було укладено договір «Автопакет» № 829741/ФЛ, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 24 989.58 доларів США, з виплатою процентної ставки 16.00 % річних. Відповідно до п.1.4. кредитного договору, позичальник повинен виконати свої зобовязання по поверненню у повному обсязі суми використаного ліміту за договором в термін не пізніше 19 червня 2016 року (а.с.13-18).

30 липня 2010 року між банком та позичальником була укладена додаткова угода № 1 по договору «Автопакет» № 829741/ФЛ від 27.06.2008 року (а.с.20-28).

Банк виконав свої зобовязання перед відповідачем. Попри взяті на себе зобовязання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Так, починаючи з лютого 2014 року почалась систематична несплата позичальником щомісячних платежів в рахунок погашення кредиту і, як наслідок, порушення умов кредитного договору.

Станом на 05.06.2015 року заборгованість позичальника перед банком складає 9 282.46 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату складання розрахунку заборгованості за курсом 1 долар США дорівнює 21.013713, скаладає 195 058.95 грн., а саме:

-заборгованість за сумою кредиту 6 752.64 дол. США, що складає 141 898.04 грн.;

-заборгованість за відсотками 1 561.51 дол. США, що складає 32 813.12 грн.;

-пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 968.31 дол. США, що складає 20 347.79 грн. (а.с.39-42).

В даному розрахунку заборгованості ОСОБА_1 не враховано сплачену останнім 20.10.2014 року суму в розмірі 1507.50 грн., що підтверджується квитанцією № 1 від 20.10.2014 року, копія якої долучена до матеріалів справи.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 27 червня 2008 року було укладено договір поруки між банком та ОСОБА_2 (а.с.12). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання останнім свого обовязку. Відповідно п.1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право кредитора вимагати виконаня зобовязань, вказаних в п.1.1 договору поруки повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умоввідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст.ст.1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст. 549, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.

Згідно з ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частинами 1, 2 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Зазначене кореспондується в п.3.2.2. договору «Автопакет», відповідно до якого, відповідальність поручителя і боржника є солідарною (а.с.15).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Надра» підлягають частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за договором «Автопакет» № 829741/ФЛ від 27 червня 2008 року станом на 05.06.2015 року у розмірі 193 551.45 грн. (195 058.95 грн. (нарахована сума заборгованості у гривневому еквіваленті на дату складення розрахунку заборгованості) - 1 507.50 грн. (сплачена позичальником сума, яка не врахована при складенні розрахунку заборгованості).

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З урахуванням того, що позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», у редакції яка діяла на час подання позовної заяви, стягненню з відповідачів на користь держави підлягає судовий збір в сумі 2903.27 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 215, 294 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 549, 553, 554, 559, 610-612, 625, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (04053 м. Київ вул. Артема,15, ) заборгованість за договором «Автопакет» № 829741/ФЛ від 26 червня 2008 року станом на 05.06.2015 року у розмірі 193 551.45 (сто девяносто три тисячі пятсот пятдесят одна гривня 45 копійок).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь держави судовий збір у розмірі 2903.27 (дві тисячі девятсот три гривні 27 копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_4