Справа № 199/3559/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18 березня 2016 рокуАмур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г..

секретарі Голубніченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Амур-Нижньодніпровська районна у м. Дніпропетровську рада, Виробничо-ремонтне житлово експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, про визнання наймачем житлового приміщення та визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У травні місяці 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , треті особи: Амур-Нижньодніпровська районна у м. Дніпропетровську рада, Виробничо-ремонтне житлово експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, про визнання наймачем житлового приміщення та визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначила, що разом зі своєю матірю, ОСОБА_4 та дідом, ОСОБА_2 вона проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2009 році її мати, ОСОБА_4 померла.

Відповідно до рішення виконавчого комітету АНД районної у м. Дніпропетровську ради № 67/1 від 19.03.2010 року «Про надання неповнолітній дитині ОСОБА_1, 15.05.1995 року статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та призначення піклувальника, було визначено її місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та визначено її право користування житлом.

Крім неї, в квартирі зареєстровані ще дві особи: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, 1988 року.

ОСОБА_2 є наймачем вказаної вище квартири, проте тривалий час в квартирі не проживає, жилою площею квартири не користується, ОСОБА_1 змушена нести тягар утримання квартири.

ОСОБА_3 був засуджений та відбував покарання в місцях позбавлення волі, проте в 2013 році з місць позбавлення волі звільнився, з того часу додому не зявлявся, жилою площею квартири не користується.

Так, як відповідачі більше 6 місяців в квартирі не проживають, позивач просить їх визнати такими, що втратили право користування жилою площею квартири АДРЕСА_1, визнати себе наймачем зазначеної квартири.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник ОСОБА_2 просив в позові відмовити. Суду пояснив, що ОСОБА_2 дійсно не проживає у спірній квартирі, оскільки позивач чинить йому перешкоди у володінні та користуванні нею: до квартири не впускає, створює перешкоди у володінні та користуванні жилим приміщенням. Наразі відповідач проживає у своєї сестри, яка за ним доглядає.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки судові не повідомив.

Амур-Нижньодніпровська районна у м. Дніпропетровську рада в судове засідання свого представника не направила, направленим до суду листом просила розглядати справу у його відсутність.

Виробничо-ремонтне житлово експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська свого представника в судове засідання не направила, про день та час розгляду справи була належним чином повідомлена.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету АНД районної у м. Дніпропетровську ради № 67/1 від 19.03.2010 року «Про надання неповнолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 статусу дитини , позбавленої батьківського піклування та призначення піклувальника, було визнано право користування ОСОБА_1 квартирою № 2 в будинку № 6 по вул.. Михайлівська у м. Дніпропетровську.

Відповідно до довідки КЖЕП № 19 від 08.12.2014 року № 3998, в квартирі АДРЕСА_2 крім ОСОБА_1 зареєстровані ще дві особи: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Мати позивача - ОСОБА_4, яка була зареєстрована у вказаному вище приміщенні померла 08.06.2009 року.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 несе всі обовязки наймача квартири: здійснює поточні ремонти, сплачує за комунальні послуги.

Вказана обставина підтверджується показами свідків: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Свідки зазначили, що ОСОБА_2 добровільно виселився зі спірної квартири в 2002 році, за комунальні послуги не сплачує. проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, в будинку, який йому залишився в спадок після померлих батьків. Що стосується позивача, то на підставі рішення виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, за нею була закріплена квартира АДРЕСА_2, як за дитиною, позбавленою батьківського піклування. Неповнолітня ОСОБА_7 була зареєстрована разом з матірю у вказаній вище квартирі, де проживала разом з нею до дня її смерті. Після смерті матері у 2009 році, місце проживання ОСОБА_1 було визначено разом з піклувальником, ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3. Наразі ОСОБА_1 проживає у спірній квартирі, сплачує комунальні послуги.

Що стосується ОСОБА_3. то їм відомо, що він був засуджений, відбував покарання в місцях позбавлення волі, додому не повертався.

Свідки : ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 суду пояснили, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі, оскільки його туди не впускає онука, ОСОБА_1 та іншого житла у нього немає.

ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_2 доводиться їй рідним братом. В 2002 році її брат, ОСОБА_2 разом з дочкою, ОСОБА_4 та онукою, ОСОБА_1 тимчасово переїхали до ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 для того, щоб зробити ремонт у спірній квартирі. В 2009 році ОСОБА_4 померла, піклувальником ОСОБА_1 було визначено ОСОБА_8 Відразу після смерті дочки, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 вигнали з квартири ОСОБА_2 та зараз він змушений проживати у своїх родичів, де його приймуть, власного житла не має.

Відповідно до ч.ч. 1ст.64 ЖК України, члени сімї наймача , які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобовязаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їхні діти і батьки. Членами сімї наймача можу бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї , які проживають разом з ним, вселити в займане приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням , якщо при вселенні між цими особами , наймачем та членами його сімї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України , вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен зясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сімї наймача, чи приписані вони в даному житловому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлено угодою між цими особами, наймачем і членами сімї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обовязки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сімї наймача ( ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР).

Статтею 65 ЖК України встановлено, що особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сімї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сімї , які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_7, після смерті своєї матері з 2009 року виконувала обовязки наймача квартири.

Відповідно до ст. 71 ЖК України. при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї , за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Та обставина, що позивач не впускає ОСОБА_2 до житлового приміщення спірної квартири чи чинить йому перешкоди в користуванні квартирою, не підтверджується жодними доками.

Так, як ОСОБА_2 з 2002 року ( більше шести місяців) не проживає на житловій площі квартири АДРЕСА_2, суд вважає його таким, що втратив право користування жилою площею квартири.

Згідно п.7 ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сімї понад шість місяців у разі взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі на певний строк чи довічне позбавлення волі- протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання . якщо в цьому будинку (квартирі) залишилися проживати інші члени сімї.

Відповідно до довідки Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 30.10.2015 року № 5/4354, ОСОБА_3 притягувався до кримінальної відповідальності та був засуджений до 5 років позбавлення волі 11.07.2008 року та відбував покарання в Божівській виправній колонії, звідки вибув по місцю проживання 04.02.2013 року.

Відповідно до показів свідків ОСОБА_1, ОСОБА_12С, їхній брат, ОСОБА_3 з часу його засудження додому не зявлявся, квартирою не користується, за комунальні послуги не сплачує.

Оскільки ОСОБА_3 більше шести місяців не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7, суд вважає його таким, що втратив право користування жилим приміщенням вказаної квартири.

Оскільки відповідачі втратили право користування жилим приміщенням, суд вважає, що договір найму слід змінити, визнавши ОСОБА_1 наймачем квартири АДРЕСА_2. а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 64, 65, 71, 72 ЖК України, ст.ст.215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Амур-Нижньодніпровська районна у м. Дніпропетровську рада, Виробничо-ремонтне житлово експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська, про визнання наймачем житлового приміщення та визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_5;

Визнати ОСОБА_1 наймачем приміщенням квартири АДРЕСА_5.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Г.Скрипник