Провадження №2/521/1080/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення порядку користування приміщеннями, за зустрічним позовом ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину домоволодіння,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення порядку користування приміщеннями, уточнивши який просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 якій відображений у технічному паспорті під літерою АІ, загальною площею - 47,1 кв.м, житловою площею - 28,4 кв.м, яка складається з двох кімнат, кухні, двох коридорів, санвузлу, літньої кухні, гаражу, вбиральні та сараю під літерою «Г», розташований на загальній земельній ділянці площею 491 квадратних метрів, який належав на праві приватної власності її батьку ОСОБА_3 на підставі рішення Малиновської районної ради м. Одеси №567 від 16.07.1993 року а також встановити порядок користування житлового будинку АДРЕСА_2 згідно з яким їй, ОСОБА_1 виділити в користування наступні приміщення: житлову кімнату площею - площею 11,4 квадратних метрів, коридор площею - 7,3 квадратних метрів, сарай під літерою «Г» - 5,0 кв.м; ОСОБА_2 виділити в користування у житловому будинку АДРЕСА_3 житлову кімнату площею - 17,0 квадратних метрів; коридор площею - 3,3 квадратних метрів; залишити в загальному користуванні приміщення кухні, літньої кухні, санвузлу, гаражу, вбиральні.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що ОСОБА_3 є батьком позивачки та відповідачки, який ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер. При житті ОСОБА_3 був власником домоволодіння АДРЕСА_4 згідно договору дарування від 20 вересня 1961 року за яким брат покійного ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подарував покійному 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_2 яку покійний ОСОБА_3 зареєстрував в КП БТІ ОМР 30.09.1961 року в реєстраційній книзі 24 стр. 108, р.№ 4949 (1837), а іншу частину залишив собі - ОСОБА_4 16 липня 1993 року згідно заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розподіл домоволодіння АДРЕСА_2 було постановлено рішення №567 виконкому Малиновської райради народних депутатів м. Одеси за яким домоволодіння АДРЕСА_5 поділено на два самостійних домоволодіння та визнано право власності за покійним ОСОБА_3 на домоволодіння АДРЕСА_2, яке складається з літ. АІ з земельної ділянки площею 491 кв.м, а також замість старих правовстановлюючих документів видати нові свідоцтва про право власності та внести зміни в ОМБТІ. Після смерті батька протягом встановленого законом строку позивачка та відповідачка подали до Сьомої одеської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини до майна ОСОБА_3, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено у зв'язку з тим, що у позивачка та відповідачка не надали до нотаріальної контори правовстановлюючі документи на одиницю вищезазначеного будинку, яке належало покійному після розділу домоволодіння, з реєстрацією права власності на його ім'я, в порядку встановленому законом. Посилаючись на викладене позивачка вимушена звернутись з наступним позовом до суду. Відповідачка ОСОБА_2 не заперечуючи проти основного позову, надала до суду зустрічний позов в якому просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину зазначеного домоволодіння, не заперечуючи проти встановлення порядку користування приміщеннями цього будинку, як запропонувала позивачка за основним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутністю. Позивачка ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена, подала заяву в якій просила розглянути справу в її відсутності, позов підтримала.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу в її відсутності, просила позови задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дочками ОСОБА_3.

Судом встановлено, що 20.09.1961 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір дарування за яким ОСОБА_4 подарував ОСОБА_3 половину домоволодіння, що розташоване а АДРЕСА_2 Даний договір був посвідчений нотаріусом П'ятої Одеської Державної Нотаріальної контори та зареєстрований по реєстру № 9623.

З виписки з рішення Виконкому Малиновської райради народних депутатів №567 від 16.07.1993 року «Про розподіл домоволодіння АДРЕСА_2 на самостійні домоволодіння» вбачається, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3, прийнято рішення про розподіл домоволодіння АДРЕСА_2 на два самостійні домоволодіння. Вказаним рішенням: 1. Визнано право власності на новоутворені: а. домоволодіння АДРЕСА_5, яке складається з житлового будинку літ. А з земельною ділянкою пл. 478 кв.м за ОСОБА_4 - ціле домоволодіння; б. домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку літ. АІ з земельною ділянкою пл. 491 кв.м за ОСОБА_3 - ціле домоволодіння. 2. Видати вищезазначеним громадянам в обмін старих правовстановлюючих документів, Свідоцтва про право приватної власності на нові домоволодіння. 3. ОМБТІ внести відповідні зміни.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - ОСОБА_3, про що 12.06.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис №5844. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 яке складається з житлового будинку літ. АІ з земельною ділянкою пл. 491 кв.м. Однак ОСОБА_3 не зареєстрував у відповідному органі Державної реєстрації рішення Малиновської районної ради на житловий будинок АДРЕСА_3.

Як то передбачено ст. 1270 ЦК України, в шестимісячний термін, відповідно до ст. 1269 ЦК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 подали до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини до майна, у зв'язку з чим було заведено спадкову справу за № 54952304 та зареєстрована в реєстрі № 602/2013 нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори м. Одеси.

05 червня 2015 року державний нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, Михальова Л.І., розглянувши заяву № 893 від 05.06.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на домоволодіння АДРЕСА_5 яке належало ОСОБА_3, остання реєстрація місця проживання: АДРЕСА_2, вивчивши подані документи та інші документи, які зберігається в спадковій справі № 602/2013 до майна ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, встановила, що 31.08.2013 року до Сьомої одеської державної нотаріальної контори звернулися із заявами до майна ОСОБА_3 - дружина спадкодавця ОСОБА_6 про відмову від прийняття спадщини за № 1350, дочки спадкодавця ОСОБА_2 за № 1349, ОСОБА_1 за № 1351 про прийняття спадщини. Аналізуючи документи, подані спадкоємцями для видачі свідоцтв про право на спадщину законом на 1/2 частку вищезазначеного домоволодіння виявлено наступне. Згідно договору дарування, посвідченого державним нотаріусом П'ятої державної нотаріальної контори 20.09.1961 року, ОСОБА_3 належала 1/2 частка домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_5 право власності на яке зареєстроване Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 30.09.1961 року в реєстрі за № 4949 ( 1837) на сторінці 108 кн.24. Згідно листа № 426823.69.13, виданого КП « Бюро технічної інвентаризації Одеської міської Ради 12.09.2013 року, зазначено, що 1/2 частка вищевказаного домоволодіння зареєстрована за ОСОБА_3 та 1/2 частка вищевказаного домоволодіння за ОСОБА_4. Згідно рішення виконкому Малиновської районної ради народних депутатів за № 567 від 16.07.1993 року домоволодіння під АДРЕСА_5 було розділено на два самостійних домоволодіння, кожен з яких окремо складає одиницю. В п.2 вищезазначеного рішення виконкому про розподіл домоволодіння АДРЕСА_5 на самостійні домоволодіння зазначено про необхідність переоформлення співвласниками правовстановлюючих документів у відповідності до діючого законодавства, а саме отримати свідоцтва про право власності на нові домоволодіння замість старих та внести відповідні зміни до ОМБТІ. Оскільки, державному нотаріусу не надано до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на одиницю вищевказаного домоволодіння, яке належало ОСОБА_3 після розділу домоволодіння, з реєстрацією права власності на його ім'я в порядку вставленому законом, державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на домоволодіння під АДРЕСА_5

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, передбачає право на ефективне мирне володіння майном.

За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.3.1.Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звернув увагу судів, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Таким чином з врахуванням вимог законодавства України, обставин даної справи, суд вважає, що права позивачів по справі підлягають захисту в судовому порядку, а саме за ОСОБА_2 необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 якій відображений у технічному паспорті під літерою АІ, загальною площею - 47,1 кв.м, житловою площею - 28,4 кв.м, яка складається з двох кімнат, кухні, двох коридорів, санвузлу, літньої кухні, гаражу, вбиральні та сараю під літерою «Г», розташований на загальній земельній ділянці площею 491 квадратних метрів. Суд також вважає, що за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 якій відображений у технічному паспорті під літерою АІ, загальною площею - 47,1 кв.м, житловою площею - 28,4 кв.м, яка складається з двох кімнат, кухні, двох коридорів, санвузлу, літньої кухні, гаражу, вбиральні та сараю під літерою «Г», розташований на загальній земельній ділянці площею 491 квадратних метрів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу є визнання права.

Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставами для державної реєстрації прав є рішення суду,що набрало законної сили.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Права власника визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. За положеннями ч. 1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.319 ЦК України). Отже враховуючи, положення передбачені ст.ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст.150 ЖК Української РСР, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Враховуючи, що порядок користування спірним житловим приміщенням підтверджено сторонами по справі, шляхом домовленості між ними порядку користування приміщеннями житлового будинку, суд вважає за необхідне також задовольнити і позовні вимоги про встановлення порядку користування житловим будинком АДРЕСА_1 виділивши ОСОБА_1 в користування наступні приміщення будинку АДРЕСА_1 а саме: житлову кімнату площею - площею 11,4 квадратних метрів, коридор площею - 7,3 квадратних метрів, сарай під літерою «Г» - 5,0 кв.м. ОСОБА_2 слід виділити у користування наступні приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 а саме: житлову кімнату площею - 17,0 квадратних метрів; коридор площею - 3,3 квадратних метрів. Залишити в загальному користуванні приміщення кухні, літньої кухні, санвузлу, гаражу, вбиральні та вхід у житловий будинок АДРЕСА_5

Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268- 1270 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення порядку користування приміщеннями - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину домоволодіння - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 якій відображений у технічному паспорті під літерою АІ, загальною площею - 47,1 кв.м, житловою площею - 28,4 кв.м, яка складається з двох кімнат, кухні, двох коридорів, санвузлу, літньої кухні, гаражу, вбиральні та сараю під літерою «Г», розташований на загальній земельній ділянці площею 491 квадратних метрів.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 якій відображений у технічному паспорті під літерою АІ, загальною площею - 47,1 кв.м, житловою площею - 28,4 кв.м, яка складається з двох кімнат, кухні, двох коридорів, санвузлу, літньої кухні, гаражу, вбиральні та сараю під літерою «Г», розташований на загальній земельній ділянці площею 491 квадратних метрів.

Визначити порядок користування житловим будинком АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Виділити ОСОБА_1 у житловому будинку АДРЕСА_3 в користування житлову кімнату площею - площею 11,4 квадратних метрів, коридор площею - 7,3 квадратних метрів, сарай під літерою «Г» - 5,0 кв.м.

Виділити ОСОБА_2 у житловому будинку АДРЕСА_3 у користування житлову кімнату площею - 17,0 квадратних метрів; коридор площею - 3,3 квадратних метрів.

Залишити в загальному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приміщення кухні, літньої кухні, санвузлу, гаражу, вбиральні та вхід у житловий будинок АДРЕСА_5

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області на протязі десяти днів.

Головуючий: