Апеляційний суд Житомирської області

Категорія 60 Доповідач Косигіна Л. М.

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області
в складі: головуючої судді Косигіної Л.М.
суддів: Худякова А.М., Григорусь Н.Й.
при секретарі Гайдамащук Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 2005 р.н. до ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю
за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2016 року
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просила встановити факт її постійного проживання з сином в квартирі АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_3 .
В обґрунтування позову посилалася на те, що 22.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №0503/0808/45-019, на підставі якого ОСОБА_3 отримав у кредит 50520 доларів США зі сплатою 12,5% річних на строк до 21.08.2038 року. Починаючи з серпня 2008 року та до цього часу вона разом з сином і чоловіком проживають у вищевказаній квартирі, яка була передана Банку в іпотеку. Разом з тим вона та син не можуть зареєструватися у даному житлі без згоди Банку. Встановлення факту проживання необхідно їй для здійснення реєстрації місця проживання в іпотечній квартирі.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 13.10.2016 року позов задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 .
В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у позові відмовити.
Розглянувши справу в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 03.02.2005 року, під час якого народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4).
ОСОБА_1 до 16.12.2009 року працювала вчителем у Коднянській ЗОШ І-Ш ступенів (а.с. 11), з 17.12.2009 року працює у дошкільному навчальному закладі № 56 м. Житомира (а.с. 11-12). ОСОБА_5 навчається у Житомирській загальноосвітній школі І-Ш ступенів № 33 з 01.09.2011 року (а.с. 5). Позивачка та її син проживають у квартирі АДРЕСА_1 , отримують необхідну медичну допомогу за місцем проживання (а.с. 5 зворот, 13-16).
21.08.2008 року між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №0503/0808/45-019, відповідно до якого позичальник отримав у кредит 50520 доларів США зі сплатою 12,5% річних на строк до 21.08.2038 року (а.с. 36-39). Кошти були призначені для здійснення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (п. 1.4 Договору).
Відповідно до п. 5.8. цього договору позичальник зобов`язувався без попередньої письмової згоди Банку не укладати правочинів щодо розпорядження належним йому нерухомим майном.
Згідно з п. 5.11. позичальник зобов`язувався не допускати протягом дії цього договору випадків набуття дитиною права користування об`єктом нерухомості. Якщо протягом дії цього договору дитина набуває право власності або користування квартирою, позичальник зобов`язувався протягом двадцяти календарних днів з дня настання такого факту отримати згоду органу опіки та піклування на вчинення щодо об`єкту нерухомості, як предмету іпотеки, будь-яких дій, передбачених законодавством, іпотечним договором, зазначеним у п. 2.1. цього договору, а також протягом зазначеного строку надати оригінал такої згоди до Банку.
В цей же день між ВАТ «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_3 укладено іпотечний договір №0503/0808/45-019-Z-1, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.2008 року (а.с. 40-41).
Під час укладення цього договору позивачка надала відповідачу нотаріально посвідчену згоду на його вчинення (а.с. 43).
Відповідно до п. 9.1. договору іпотеки, іпотекодавець зобов`язувався не відчужувати предмет іпотеки, будь-яку його частину, не передавати його в оренду, найом, користування на інших підставах іншим особам без попередньої письмової згоди іпотекодержателя.
За розрахунками Банку, станом на 25.02.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить1788291 грн. 05 коп. (а.с. 44-45).
Встановлено, що в провадженні Корольовського районного суду м. Житомира з 2015 року знаходиться справа за позовом ПАТ «Дельта Банк`Банку до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки (296/10214/15-ц). З пояснення сторін по справі вбачається, що розгляд вищевказаної справи зупинено до розгляду іншої справи про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки (№296/12623/15ц).
Перелік фактів, що мають юридичне значення, визначений в ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, що встановлення факту «її постійного проживання з неповнолітнім сином ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 разом з чоловіком ОСОБА_3 » необхідно їй для здійснення реєстрації місця проживання у вищевказаній квартирі, яка передана в іпотеку Банку.
Разом з тим, відповідно до ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу).
Іпотекодавець має право одержувати від предмета іпотеки продукцію, плоди і доходи, якщо інше не встановлено іпотечним договором. Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.
Іпотекодавець має право заповідати передане в іпотеку нерухоме майно. Правочин, який обмежує право іпотекодавця заповідати передане в іпотеку нерухоме майно, є нікчемним.
Отже, у вищевказаному переліку відсутня обов`язкова згода банку для реєстрації місця проживання в іпотечний квартирі тих чи інших осіб, якщо це звісно не погіршить стан житлового приміщення та не знизить його вартості, про що зобов`язаний дбати іпотекодавець, оскільки така процедура не порушує та не змінює права Банку на предмет іпотеки.
Крім того, відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Статтею 6 цього Закону передбачено, що для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).
Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів.
Згідно ст. 15 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади,
посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

Також, пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМ України № 207 від 02.03.2016 року передбачено, що для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:
1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;
2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження;
3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);
4) документи, що підтверджують право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);
5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);
6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).
Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.
Згідно п. 11 цим Правил, орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.
З довідки Кропивнянської сільської ради від 14.08.2008 року за № 699 вбачається, що ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 2005 р.н. зареєстровані в с. Ступник Хмельницького району Вінницької області (а.с. 42). Проте, згідно даних адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України, станом на 29.11.2015 року ОСОБА_1 взагалі не рахується зареєстрованою за жодною адресою (а.с. 19).
Слід зазначити що, позивачкою не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідними органами їй було відмовлено у реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з ненаданням Банком згоди на вчинення таких дій, або на підтвердження того, що ПАТ «Дельта Банк» відмовився надати таку згоду.
Під час апеляційного розгляду відповідач пояснив, що він не заперечує щодо реєстрації його дружини та сина в іпотечній квартирі, що належить йому на праві власності. У свою чергу, представник позивачки зазначив, що ОСОБА_1 до реєстраційних органів з цього приводу не зверталася, з попереднього місця реєстрації не знималася.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність заявленого ОСОБА_1 позову, оскільки від встановлення такого факту не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових позивачки. За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у позові. Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь апелянта судовий збір в сумі 606 грн. 32 коп. за подання апеляційної скарги (а.с. 81).
Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів
в и р і ш и л а :
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.
Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 606 грн. 32 коп. судового збору.
Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.
Головуюча Судді