РІШЕННЯ

іменем України

15 листопада 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Подосокорської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області про усунення перешкод власнику, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути йому перешкоди як власнику 29/100 частин житлового будинку № 16 по вулиці Артилерійській м. Харкова в користуванні та розпорядженні майном, скасувати арешт на все належне йому на праві власності майно зі зняттям заборони здійснювати відчуження будь якого майна належного йому, які накладені на підставі постанови від 24.01.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем Зозуля Р.В. органу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області по виконавчому провадженню № 37099915.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.05.2016 року він є власником в порядку спадкування за законом 29/100 частин житлового будинку № 16 по вулиці Артилерійській в м. Харкові. Право власності на вказану частину зареєстровано за ним в Єдиному реєстрі на нерухоме майно приватним нотаріусом ОСОБА_3 08.06.2016 року за № 14960805. При реєстрації права власності дізнався, що на його майно накладено арешт державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції. Він звернувся до Чугуївської виконавчої служби і зясував, що дійсно на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 24.01.2014 року накладено арешт на все його майно, як боржника по невиплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 51709,46 грн. Оскільки за спеціальністю він будівельник, то працював на різних будівництвах не тільки в Україні, а і за її межами, тому щомісячно сплачувати аліменти не мав можливості, у звязку з чим сплачував аліменти періодично, але значними сумами про що ОСОБА_2 складені розписки. В листопаді 2007 року він сплатив аліментів на суму 17000 грн., в грудні 2013 року 21000 грн., в червні 2016 року 14000 грн. Однак, вирішити питання про скасування арешту у відділі виконавчої служби він не встиг, оскільки 24.06.2016 року виконавчий лист повернуто стягувачу ОСОБА_2 Враховуючи викладене, а також те, що наявність арешту на майно порушує права власника у звязку з чим він звернувся до суду з даним позовом за захистом прав.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, повідомила про відсутність заборгованості у позивача зі сплати аліментів на утримання сина, який на теперішній час є повнолітнім.

Представник відповідача відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, повідомивши про те, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/6-648/2000, який видано 24.02.2000 року Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.02.2000 року та до повноліття дитини. У боржника виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 51709,46 грн., з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем 24.01.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення. Нарахування аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно виконавчого листа припинилось у звязку з досягненням повноліття.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/6-648/2000, виданого 24.02.2000 року Червонозаводським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10.02.2000 року та до повноліття дитини.

У боржника виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 51709,46 грн., з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем 24.01.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення.

Нарахування аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно виконавчого листа припинилось у звязку з досягненням повноліття. Постановою державного виконавця від 24.06.2016 року зазначений виконавчий лист повернуто стягувачу.

Факт відсутності заборгованості зі сплати аліментів у ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 підтверджується розписками останньої про отримання грошових коштів в якості аліментів на утримання сина, а також визнаний сторонами у справі, а тому не підлягає доказуванню.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Дослідивши докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача відсутня заборгованість перед відповідачем зі сплати аліментів, повернення виконавчого листа про стягнення аліментів стягувачу, наявна постанова державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що перешкоджає власнику такого майна реалізовувати право власності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст.6,8,10,60,208,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.321,391 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області про усунення перешкод власнику задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди як власнику 29/100 частин житлового будинку № 16 по вулиці Артилерійській в м. Харкові в користуванні та розпорядженні майном.

Скасувати арешт на все належне ОСОБА_1 на праві власності майно зі зняттям заборони здійснювати відчуження будь якого майна належного останньому, які накладені на підставі постанови від 24.01.2014 року про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем Зозуля Р.В. органу державної виконавчої служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області по виконавчому провадженню № 37099915.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий