Справа № 610/3932/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2016 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Соколової К.А., при секретарі Виноградській О.В., за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Балаклія Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову зазначає, що з 07.09.1991 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від шлюбу мають двох дітей. 23.09.2013 року шлюб між ними розірвано. Перебуваючи у шлюбі в 2011 році вони за сумісні кошти придбали автомобіль марки КІА Sorento, 20.11.2011 року випуску , який був зареєстрований за ОСОБА_3 В 2013 році ОСОБА_3 зняв з обліку вказаний автомобіль та здійснив його відчуження. Згідно норм сімейного законодавства майно, набуте подружжям в період шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. ОСОБА_3, вудчуджуючи автомобіль, не спитав її згоди на це та вона не отримала від нього половину вартості автомобіля, чим її права були порушені, тому вона просить суд вищезазначений автомобіль визнати спільною сумісною власністю подружжя та стягнути з ОСОБА_3 на її користь ? частину вартості автомобіля, а саме 235843-35 грн., а також судові витрати на її користь. Із зустрічним позовом ОСОБА_3 вона не згодна, так як житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1, вона отримала у спадщину. У реконструкції цього будинку ОСОБА_3 ніякої участі не приймав.

В судовому засіданні позивачка та її представник свої позовні вимоги підтримали, просять їх задовольнити, визнати автомобіль KIA Sorento спільною сумісною власністю з ОСОБА_3 , та стягнути з відповідача вартість 1/2 частини автомобіля, а також судові витрати. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 просять відмовити.

Представник позивачки позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив позов задовольнити вважаючи, що спірний автомобіль ОСОБА_3 продав без її згоди, чим порушив її права, а також вважає, що зустрічний позов ОСОБА_3 є таким, що задоволенню не підлягає, оскільки у судовому засіданні було встановлено, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями належить на праві приватної власності ОСОБА_1, а що стосується уточнених позовних вимог ОСОБА_3 щодо визнання самочинно реконструйованого домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя, визнання за ним права спільної сумісної власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 Харківської області та стягненню грошової компенсації за частку у спільній сумісній власності подружжя у розмірі 242485 грн. задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 Харквської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.12.2005 року.

ОСОБА_3 та його представник з позовом ОСОБА_1 не згодні, вважають , що автомобіль КІО Sоrento був придбаний та відчужений в період спільного подружнього проживання, кошти за відчуження автомобіля були витрачені на потреби спільного побуту до розірвання шлюбу. Крім того, ОСОБА_3, уточнюючи свої позовні вимоги, просить суд визнати самочинно реконструюване домоволодіння об»єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за ним право спільної сумісної власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 Харківської області, а також стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію за частку у спільній сумісній власності подружжя у сумі 242485 грн. в рахунок компенсації вартості фактично виконаних робіт та використаних матеріалів для будівництва, ремонту, реконструкції будівель та споруд домоволодіння, а також судові витрати..

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, хоча і повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, допитавши свідків суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. Зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст.10,11.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд розглядає цивільні справи не інакше яз за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

У судовому засіданні встановлено, що сторони з 07.09.1991 року перебували в зареєстрованому шлюбі, мають двох повнолітніх дітей . Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 23.09.2013 року шлюб між сторонами був розірваний ( а.с.8).

Як вказує позивачка ОСОБА_1 10 березня 2011 року на підставі договору купівлі-продажу в період спільного проживання ними був придбаний автомобіль КІО Sorehto, 2011 року випуску. ОСОБА_3 без її згоди здійснив відчудження вказаного автомобіля, позивачка вважає, що ОСОБА_3 зобов»язаний відшкодувати на її користь вартістьть1/2 частини вартості автомобілю, оскільки вони придбали вказаний автомобіль перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, та він є спільною сумісною власністю подружжя.

Позивача ОСОБА_1 та її представник просять її позовні вимоги задовольнити та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, оскільки житловий будинок їй належить на праві свідоцтва про право власності за заповітом.

Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Частина 4 ст.65 СК України передбачає, що договір укладений одним із подружжя в інтересах сім»ї, створює обов»язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім»ї.

Із матеріалів справи вбачається, та не спростовується сторонами, що автомобіль КІО SORENTO сторони придбали в 2011 році, коли перебували в шлюбі, шлюб між ними було розірвано 23.09.2013 року, спірний автомобіль ОСОБА_3 зняв з обліку 15.06.2013 року та 18.09.2013 року він був зареєстрований на іншого власника, тобто в період зареєстрованого шлюбу між сторонами а.с.35.

Оскільки у судовому засіданні ОСОБА_1 не спростувала доводів ОСОБА_3 про те що, кошти одержані від відчуження автомобіля були використані в інтересах сім»ї, а також зважаючи на те, що відчуження автомобіля було здійснено в період зареєстрованого шлюбу сторін, суд вважає, що підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 вартості 1/2 частини спірного автомобіля, відсутні.

Посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що в період відчуження ОСОБА_3 автомобіля КІО SORENTO вони однією сім»єю не проживали, спільного господарства не вели, згоди на продаж автомобіля вона не надавала та коштів від ОСОБА_3 не отримувала судом визнаються необґрунтованими, так як належних доказів на підтвердження вищезазначених обставин ОСОБА_1 суду не надала та її доводи спростовуються встановленими судом обставинами про те, що спірний автомобіль сторонами був, як придбаний , так і відчуджений в період зареєстрованого шлюбу за згодою подружжя.

Що стосується уточнених позовних вимог ОСОБА_3 в частині визнання самочинно реконструйованого домоволодіння по АДРЕСА_1 об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнання за ним права спільної сумісної власності на ? частину домоволодіння та стягнення грошової компенсації, суд вважає, що ці позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 27 грудня 2005 року та зареєстрованого в реєстрі за №1-2623 ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 ( а.с.93).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Однак судом встановлено, що під час спільного проживання сторін у зареєстрованому шлюбі ними були самочинно виконані роботи з ремонту, реконструкції житлового будинку літер А-1 з прибудовою літер А та будівництво прибудови літер а-1, сараю літер Е, гаражу з льохом літер Б., що підтверджується висновком судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 6659/9631 від 26.10.2015 року ( а.с.139 - 199 ).

Відповідно до ст..62 Сімейного Кодексу України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об»єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №659/9631 від 26.102015 року а.с.159-200. та поясненням експерта у судовому засіданні, що у зв»язку з реконструкцією спірного житлового будинку , в процесі фактичного виконання робіт та використання матеріалів для будівництва,ремонту, реконструкції будівель та споруд домоволодіння істотно збільшилась його вартість,що вбачається з висновку вищезазначеної експертизи, суд вважає, що є підстави для визнання самочинно реконструйованого домоволодіння об»єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання за ОСОБА_3 права спільної сумісної власності на ? частину спірного домоволодіння, а також стягнення з відповідачки грошової компенсації.

Оскільки за розрахунками експерта судової будівельно-технічної експертизи компенсація ? частини вартості майна,набутого подружжям в результаті виконаних робіт з будівництва та реконструкції будівель та споруд домоволодіння одному із подружжя складає 218236,50 грн., суд вважає, що ця сума повинна бути стягнута з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3

Посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що ОСОБА_3 не приймав участі в реконструкції житлового будинку та надвірних будівель судом визнаються такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки у судовому засіданні., шляхом вивчення матеріалів судової будівельно-технічної експертизи та поясненнями експерта ОСОБА_5, було встановлено, що вартість майна подружжя, тобто житлового будинку з надвірними будівлями, істотно збільшилась у своїй вартості.

Суд також вважає, що посилання ОСОБА_1 на ті обставини, що спірний автомобіль ОСОБА_3 продав хоча і перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, але вони вже не підтримували сімейних відносин, судом не враховується, оскільки з матеріалів справи та пояснення сторін убачається, що в листопаді 2012 року у зв»язку з погіршенням стосунків з чоловіком ОСОБА_1 зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, але потім вона відкликала свій позов, посилаючись на обов»язки ОСОБА_3 змінити свою поведінку, а потім вже ОСОБА_3 сам звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу є безпідставними. Тобто суд прийшов до висновку, що сімейні стосунки між сторонами продовжувалися до моменту розірвання шлюбу судом. А тому суд вважає, що спірний автомобіль був придбаний та відчужений подружжям за їх спільною згодою, які перебували в зареєстрованому шлюбі, як стверджує ОСОБА_3 кошти від продажу автомобіля були витрачені на потреби сім»ї та на повернення боргу ОСОБА_6., а ОСОБА_1 не надала суду доказів, які б підтверджували факт відчуження автомобіля без її згоди.

Суд вважає за необхідне на підставі ст..88 ЦПК України стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.10,11,60,88,212-215,209 ЦПК України, ст..ст.57,60,62,63,65,70 СК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 вартості 1/2 частини автомобіля КІО Sarento, 2011 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності подружжя та стягнення грошової компенсації задовольнити частково.

Визнати самочинно реконструйоване домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 об»єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на 1/2 частину самочинно реконструйованого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за частку у спільній сумісній власності подружжя за 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1 Харківської області у сумі 218236 грн. 50 коп. в рахунок компенсації вартості фактично виконаних робіт та використаних матеріалів для будівництва, ремонту, реконструкції будівель та споруд домоволодіння.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 4428 грн.

Повний текст рішення буде виготовлено на протязі 5 днів з дня закінчення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

СУДДЯ