АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №2-24/11 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/491/614/12 Філатов К.Б.
Категорія - 46 Суддя-доповідач - Барильська А.П.
УХВАЛА

Іменем України

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Барильської А.П.,

суддів Братіщевої Л.А., Михайлів Л.В.,

секретар Чубіна А.В.,

за участю: позивача за основним позовом ОСОБА_3, відповідача за основним позовом ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі заяву ОСОБА_3 про роз'яснення рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 1997 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 16.07.1977 року по 04.12.1995 рік. В період шлюбних відносин на спільні сімейні кошти ними було побудовано двоповерховий будинок АДРЕСА_1.

У зв'язку із тим, що сім'я розпалась та згоди по вирішенню питання про розподіл спільного майна подружжя сторони не дійшли, після неодноразових змін, уточнень та доповнень позовних вимог, в остаточній редакції від 25.03.2011 року ОСОБА_3 просила суд:

Визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного домоволодіння, присудити їй частину житлового будинку, на суму 105000 грн., передати у власність три житлові кімнати, які розташовані на другом поверсі будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 19,5 кв.м, 19,9 кв.м, 8,4 кв.м та балкон 1,2 кв.м, усього площею 49 кв.м - загальною вартістю 96361,93 грн.; присудити їй частину господарських будівель , а саме: душ "Б", загальною площею 1,22 кв.м, вартістю - 275 грн., туалет "В", загальною площею 1,21 кв.м, вартістю - 318 грн., 1/2 частину замощення, вартістю - 248 грн., 1/2 частину парканів № 1-4, вартістю - 619,50 грн.; покласти на відповідача ОСОБА_4 обов'язок компенсувати їй різницю у вартості рівних часток сумісного домоволодіння в сумі 3341,73 грн.

Зобов'язати відповідача ОСОБА_4 компенсувати їй частку в автомобілі ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1 у сумі 5000 грн. Визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки 193 кв.м.

Визнати за відповідачем ОСОБА_4 право власності в сумісно нажитому майні в сумі 114154,07 грн., а саме: визнати за відповідачем право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка складається з сіней загальною площею 5,1 кв.м, кухні загальною площею 1,4 кв.м, ванної кімнати площею 2,6 кв.м, жилої кімнати 19,6 кв.м, льох прощею 8,7 кв.м, усього загальною площею 52 кв.м на загальну суму 103638,39 грн.

Визнати за відповідачем ОСОБА_4 право власності на частину господарських будівель: літню кухню "Е", загальною площею 10,25 кв.м, вартістю 923,00 грн., сарай "Г" загальною площею 21,59 кв.м, вартістю 3256 грн., сарай "Д", загальною площею 10,02 кв.м, вартістю 322 грн., сарай "Ж" загальною площею 4,05 кв.м, вартістю 147 грн., 1/2 частину замощення, вартістю 248 грн., 1/2 частину парканів № 1-4 , вартістю 619,50 грн. Присудити відповідачу автомобіль ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1 вартістю 10000 грн.

У листопаді 2003 році ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Після уточнень, доповнень позовних вимог ОСОБА_4, в остаточній редакції просив суд: виділити йому домоволодіння АДРЕСА_1, визнавши за ним право власності на нього, стягнути з нього на користь ОСОБА_3 вартість 1/2 частини цього домоволодіння у сумі 72379 грн.; виділити йому автомобіль ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1, стягнувши з нього на користь ОСОБА_5 1/2 частину його вартості 2400 грн. та стягнути судові витрати.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 вартість її частки домоволодіння АДРЕСА_1 в сумі 72739 грн., вартість частки автомобіль ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1 в сумі 2400 грн., а всього стягнути на її користь 75139 грн. В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовлено.

Позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 і на автомобіль ВАЗ 21013, державний номер НОМЕР_1.

Додатковим рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2012 року доповнено резолютивну частину рішення абзацом наступного змісту: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 1350 грн.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2012 року рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 22 листопада 2011 року в частині часткового задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл домоволодіння та в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл домоволодіння, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розподіл домоволодіння та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розподіл домоволодіння задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 23/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 77/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1.

В іншій частині цих позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1084,76грн. за розгляд справи у суді першої інстанції та 150 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18 липня 2012 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2012 року залишено без змін.

23 лютого 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про роз'яснення рішення апеляційного суду, в якій просила роз'яснити резолютивну частину вказаного рішення суду, а саме: які саме об'єкти сумісно нажитого майна належать позивачу та яка саме площа об'єктів сумісно нажитого майна, належить позивачу, оскільки їй було відмовлено державним реєстратором в реєстрації права власності за рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2012 року, відповідно до Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141.

Вислухавши сторони щодо можливості роз'яснити резолютивну частину рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2012 року, перевіривши матеріали справи, колегія дійшла висновку про можливість задовольнити частково заяву ОСОБА_3 та роз'яснити резолютивну частину рішення апеляційного суду Дніпропетровської від 23 лютого 2012 року, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі (справа «Скопелліті проти Італії» від 23 листопада 1993 року), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа «Папахелас проти Греції» від 25 березня 1999 року)

Таким чином, згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду, завершальною стадією судового провадження. У зв'язку із цим під час розгляду питань про відстрочку, розстрочку, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, а також під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби судам необхідно дотримуватися вимог Конвенції щодо виконання судового рішення упродовж розумного строку (справи «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Ромашов проти України» від 27 липня 2004 року, «Дубенко проти України» від 11 січня 2005 року, «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та інші).

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2012 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 23/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, а за ОСОБА_4 визнано право власності на 77/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1. (том 4, а.с.196-199)

Відповідно до технічного паспорту НОМЕР_2 (том 4, а.с.64-67), домоволодіння АДРЕСА_1 в цілому складається з житлового будинку «А-2», загальною площею 85,1 кв.м, житловою площею 58,2 кв.м, душу «Б», вбиральні «В», літньої кухні «Е», сараю «Д», сараю «Г», сараю «Ж», замощення «І», паркану №1-4, гаражу «З».

Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції №5418023 від 29 серпня 2013 року (том 5, а.с.32) відмовлено ОСОБА_3 в реєстрації права власності на 23/100 частин спірного домоволодіння за рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2012 року, у зв'язку з тим, що у рішенні суду не зазначено необхідні відомості щодо об'єкта нерухомого майна, відповідно до Порядку ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141.

Враховуючи те, що під час судового розгляду апеляційним судом досліджувався технічний паспорт на спірне домоволодіння та встановлювались відповідні обставини справи, а не зазначення у рішенні апеляційного суду всіх необхідних відомостей щодо об'єкта нерухомого майна перешкоджає позивачу за основним позовом ОСОБА_3 зареєструвати своє право власності на належне їй нерухоме майно, що може призвести до невиконання рішення суду протягом розумного строку, колегія суддів приходить до висновку про можливість частково задовольнити заяву ОСОБА_3 та роз'яснити четвертий, п'ятий абзац рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2012 року наступним чином: за ОСОБА_3 визнано право власності на 23/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, а за ОСОБА_4 визнано право власності на 77/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке в цілому складається з житлового будинку «А-2», загальною площею 85,1 кв.м, житловою площею 58,2 кв.м, душу «Б», вбиральні «В», літньої кухні «Е», сараю «Д», сараю «Г», сараю «Ж», замощення «І», паркану №1-4, гаражу «З».

Керуючись ст.ст. 221, 303, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_3 про роз'яснення рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Роз'яснити, що четвертий, п'ятий абзац рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2012 року слід розуміти наступним чином: за ОСОБА_3 визнано право власності на 23/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, а за ОСОБА_4 визнано право власності на 77/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке в цілому складається з житлового будинку «А-2», загальною площею 85,1 кв.м, житловою площею 58,2 кв.м, душу «Б», вбиральні «В», літньої кухні «Е», сараю «Д», сараю «Г», сараю «Ж», замощення «І», паркану №1-4, гаражу «З».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Л.А.Братіщева

Л.В. Михайлів