Провадження номер 2/741/379/16
Єдиний унікальний номер 741/832/16
РІШЕННЯ

іменем України

24 червня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 подав до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву до Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21 червня 2015 року помер його батько ОСОБА_3. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок по вул. Лосинівська, 4 у с. Відрадне Носівського району Чернігівської області, який відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів у вищевказаному будинку були зареєстровані батьки позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка померла 30 вересня 2008 року. Батько позивача прийняв спадщину після смерті матері позивача, оскільки проживав разом з померлою. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, який заповідав усе своє майно позивачеві. Спадщину позивач прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Він також звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але отримав відмову у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Саме тому ОСОБА_2 звернувся до суду та просив судовим рішенням визнати за ним право власності на житловий будинку в порядку спадкування після смерті батька.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача, Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області, у судове засідання не зявився. Сільський голова направив до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 4 по вул. Лосинівська у с. Відрадне Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується довідкою Степовохутірської сільської ради Носівського району Чернігівської області № 192 від 18 травня 2016 року (а. с. 6).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ розяснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало по 1/2 частини житлового будинку № 4 по вул. Лосинівська у с. Відрадне Носівського району Чернігівської області як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 8).

30 вересня 2008 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 5).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 80).

У судовому засіданні встановлено, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв ОСОБА_3 як спадкоємець першої черги за законом, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Степовохутірської сільської ради № 185 від 12 травня 2016 року (а. с. 44).

А, отже, ОСОБА_3 успадкував після смерті дружини ОСОБА_4 1/2 частини житлового будинку № 4 по вул. Лосинівська у с. Відрадне Носівського району Чернігівської області.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

21 червня 2015 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 4).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 за життя склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів синові ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту (а. с. 11).

З копії спадкової справи № 101/2015 до майна померлого ОСОБА_3 (а. с. 54-78) убачається, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті батька, подавши заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, немає.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок, оскільки на нього відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 350/02-31 від 27 травня 2016 року (а. с. 15).

Матеріали справи підтверджують, що на будинок № 4 по вул. Лосинівська у с. Відрадне Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а. с. 12-14).

Ринкова вартість житлового будинку №4 по вул. Лосинівська у с. Відрадне Носівського району Чернігівської області станом на 20.05.2016 р. становить 46807 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна №160520-001 ТОВ «Київський інститут оціночної діяльності» (а. с. 16-43).

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 21 червня 2015 року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований у с. Відрадне Носівського району Чернігівської області по вул. Лосинівська, 4, який складається з власне житлового будинку «А», веранди «а», крильця «а1», веранди «а2», веранди «а3», сараю «Б», сараю «Ж», сараю «Ж1», гаража «Д», гаража «Г», навісу «б», літньої кухні «В», сараю «в», бані «Л», погреба «П», вбиральні «У», криниці «К», огорожі №1-2, загальною площею 79,3 кв. м житловою площею 33 кв. м ринковою вартістю станом на 20.05.2016 р. 46807 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий