Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/345/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Чельник О. І.
РІШЕННЯ

іменем України

17.02.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Сукач Т.О.

при секретареві: Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 04.08.2014 року із відповідача на її користь стягнуто аліменти на її утримання в сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 19.06.2014 року до досягнення сином - ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до 04.06.2016 року. Незважаючи на наявність виконавчого провадження зі стягнення аліментів відповідач їй кошти не сплачує у встановлені рішенням суду строки, внаслідок чого станом на 01.06.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 17025 грн. 00 коп. За таких обставин позивач просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.06.2015 року у розмірі 17025 (сімнадцять тисяч двадцять пять) грн. 00 коп. та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 31901 (тридцять одна тисяча девятсот одна) грн.25 коп. станом на 01.07.2015 року.

Заочним рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість по сплаті аліментів у сумі 17025 (сімнадцять тисяч двадцять пять) грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 31901 (тридцять одна тисяча девятсот одна) грн. 25 коп. Додатковим рішенням від 18 грудня 2015 року вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що судом не було враховано того, що вимоги ст.ст.194, 196 СК України на дані правовідносини не розповсюджуються, оскільки вказана стаття розповсюджується лише на ті правовідносини, що регулюють стягнення аліментів на дітей, тобто главою 15 СК України.

ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися. Про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Позивач направила заперечення на апеляційну скаргу та просила суд відмовити у її задоволенні. Колегія суддів ухвалила слухати справу без участі належним чином повідомлених сторін на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Судом встановлено, що 04.08.2014 року рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області з відповідача було стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 19.06.2014 року до досягнення сином - ОСОБА_4 трирічного віку, тобто до 04.06.2016 року.

Даних про те, що шлюб між сторонами розірвано, матеріали справи не містять.

Відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі зазначеного рішення суду, відділом ДВС Голованівського РУЮ було відкрите виконавче провадження (а.с-6).

Розрахунком заборгованості по аліментам, виконаним державним виконавцем Голованівського ВДВС ОСОБА_5, встановлено, що заборгованість по стягнутим на користь позивача на її утримання аліментам станом на 01.06.2015 року складає 17025 грн.00 коп. (а.с-8).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів на дружину, яка є непрацездатною, та яка має бути стягнута відповідно до вимог ст.194 СК України, а у звязку з виниклою заборгованістю має бути стягнута також пеня згідно з вимогами ст.196 СК України.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з такого.

Статтею 194 СК України передбачено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш ніж за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що положення частин першої-третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Дана норма передбачена главою 15 СК України, яка регулює правовідносини щодо обов'язку матері, батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття та, відповідно до ст.201 СК України, може бути застосована також до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина (глава 16 СК України), а також відповідно до ст.274 СК України до відносин щодо обовязку по утриманню інших членів сім'ї та родичів (глава 22 СК України).

Разом з тим, відносини щодо обов'язку чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років та його виконання регулюються главою 9 СК України, у якій на відміну від глави 15 СК України, відповідальність у вигляді неустойки за прострочення сплати на утримання дружини не передбачає.

Таким чином, правила про стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за ними, що встановлені ч.ч.1-3 ст.194 СК, а також правила, закріплені статтями 195-197 СК, застосовуються також до стягнення аліментів на повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також на інших членів сім'ї та родичів, визначених нормами СК.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що у разі виникнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання позивача вказана заборгованість стягується державним виконавцем у порядку, передбаченому ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, вирішуючи спір, суд першої інстанції неправильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, та дійшов невірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів на утримання позивача за минулий період та пені за прострочення сплати аліментів на її утримання, оскільки норми ст.ст.194, 196 СК України до даних правовідносин не застосовуються.

За таких обставин заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 26 серпня 2015 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті на утримання позивача та неустойки (пені) за прострочення сплати на утримання відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: