Справа № 445/641/15 Головуючий у 1 інстанції: Савчак А.В.
Провадження № 22-ц/783/4382/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Копняк С.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю ОСОБА_3 і ОСОБА_4 представників позивачки ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 та апеляційною скаргою ОСОБА_6, представника ОСОБА_7, на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, у якому в кінцевій редакції позовних вимог просила суд зобовязати відповідачку:

- демонтувати (знести) зведені фундамент під огорожу та металеві стовпці на ньому вздовж межі «ГА» земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0018 на відрізках 9,55 м, 10,82 м, 7,56 м та відновити на цих відрізках межу згідно земельно-кадастрової документації земельної ділянки і межову споруду у вигляді прозорої металевої сітки;

- демонтувати (знести) зведені фундамент під огорожу, металеві стовпці на ньому та закладену бруківку вздовж межі «ГА» земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0018 на відрізках 7,76 м, 6,69 м, 5,31 м, 2,51 м та відновити межу на цих відрізках згідно земельно-кадастрової документації. Межову споруду на цих відрізках межі встановлювати за погодженням з власником ділянки кадастровий номер :02:004:0018 на відстані не менше 1 м до стіни господарської будівлі;

- демонтувати зведені фундамент під огорожу та металеві стовпці на ньому вздовж межі «ГА» земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0018 на відрізках 14,86 м, 20,23 м.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачкою на підставі договорів дарування від 11.12.2014 року, укладених з ОСОБА_8, було набуто у власність житловий будинок з приналежними господарськими будівлями і спорудами по вул .Шашкевича, 61 в місті Золочеві та земельну ділянку площею 0,10 га кадастровий номер :02:004:0018 для обслуговування вказаного будинку. Право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №8041252. Право власності ОСОБА_8 (ОСОБА_9І.) на земельну ділянку виникло на підставі державного акта серії ЯД № 449791. Земельна ділянка позивачки межує з земельною ділянкою відповідачки ОСОБА_7, яка 12.10.2012 року отримала в дар від ОСОБА_10 (своєї матері) 393/1000 частин житлового будинку та земельну ділянку площею 0,10 га кадастровий номер :02:00:0017 по вул. Шашкевича, 61 «а» у м. Золочеві. Право власності ОСОБА_10 на дану земельну ділянку підтверджується Державним актом серії ЯД № 449790 з відміткою про перехід права власності на відповідачку. Межа між земельними ділянками сторін спору визначалась частково по огорожі у вигляді прозорої металевої сітки. Такий вид огорожі запобігає затінюванню, забезпечує належну інсоляцію та провітрюваність обох земельних ділянок. Відповідачка без погодження з позивачкою самостійно демонтувала частину прозорої металевої сітки та залила на власний розсуд бетонний фундамент шириною 25-40 см під нову огорожу, чим втрутилась у право власності позивачки, зокрема:

- була змінена відстань від стіни будинку позивачки до нової огорожі, яка скоротилась на ширину фундаменту (0,30м): була 1,10 м, а стала 0,8м (на відрізку межі АГ між точками 16, 17);

- змінила визначену державними актами спільну межу та додатково захопила частину сусідньої ділянки площею 0,0007 га і заклала її бруківкою (на відрізку межі АГ між точками 9-13);

- на відрізку межі АГ точки 7-9 довжиною 35,09 м відповідачкою встановлено бетонний фундамент шириною 0,25 м із залізними стовпами висотою 3,0 м, чим спричинено нахил старої межової споруди (прозорої металевої сітки). Оскільки, спільна межа знаходиться з південної сторони її ділянки, встановлення відповідачем дерев'яного щитового паркану такого ж вигляду і форми, що і по периметру ділянки відповідача, призведе до затінення городніх насаджень (а.с. 2-6, 137-138, 169-170).

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року (у якому ухвалою згаданого суду від 04 травня 2016 року виправлено описку) позов задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_7 відновити межу земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0018 вздовж межі від літ. "Г" до літ. "А" згідно земельно-кадастрової документації на спірному відрізку до таких розмірів: 7.76; 6.69; 5.31; 2.51.

У задоволені решти позову відмовлено (а.с. 210-213, 219).

Додатковим рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 22 липня 2016 року вирішено питання судових витрат (а.с. 234-235).

Дане рішення оскаржили, як позивачка, так і представник відповідачки.

ОСОБА_5 у поданій нею апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення «про задоволення позовних вимог» та «виключити з мотивувальної частини рішення суду (аркуш 3 рішення) абзац зі слів «В технічному паспорті на житловий будинок…» до «…і вимагати внесення відповідних змін до земельно-кадастрової документації», покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що суд не надав оцінки незаконним діям відповідачки по ліквідації нею на спільній межі ГА прозорої металевої сітки, що призвело до захоплення частини земельної ділянки позивачки.

Вважає, що суд самоусунувся від встановлення обставин здійснення відповідачкою самочинного будівництва по всій довжині спільної межі ГА - з заступом на ділянку позивачки, не застосував до спірних правовідносин ст.ст. 375-377 ЦК України, що призвело до відмови у задоволенні позовних вимог про демонтаж незаконно збудованого і відновлення металевої сітки.

Вважає, що суд не взяв до у ваги і те, що відповідач будує нову межову споруду без дозволу суміжного землевласника на забудову його ділянки, будівництво здійснюється з порушенням правил благоустрою населених пунктів, без дозволу органу місцевого самоврядування та з порушенням ДБН.

Зазначає, що на плані ділянки позивачки вказано, що фундамент під огорожу має ширину 0,30 м, ширина фундаменту з дашком 0,38 м, однак суд не взяв до уваги, що фактично спільна межа на місцевості тепер визначена фундаментом з дашком і відстань від стіни будинку позивачки до фундаменту вже дорівнює не 1,1 м (як до старої огорожі у вигляді сітки), а дорівнює в точках ВГ - 0,86 м, а в точках ДЕ - 0,90 м, а відтак межа ГА в цій частині ділянки змістилась в бік будинку позивачки на 0,19 м (а не на 4 см, як порахував суд).

Вважає, що без демонтажу збудованої на ділянці позивача споруди неможливо відновити межу згідно земельно-кадастрової документації, оскільки цьому перешкоджає залитий фундамент і зведені на ньому стовпці (а.с. 221-224).

Представник відповідачки ОСОБА_6 у поданій ним апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові в повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального права.

Зазначає, що із наданої позивачем суду технічної документації не вбачається, що внаслідок дій відповідачки відбулись зміни у фактичному і юридичному розмірі земельної ділянки, який становить 0,10 га. (а.с. 225-226).

Відповідачка ОСОБА_7 і її представник ОСОБА_6, будучи своєчасно (25.10.2016 року) повідомленими про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 252, 253), в судове засідання не зявилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивачки на підтримання доводів поданої нею апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивачки підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга представника відповідачки до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Лише часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_5 суд мотивував тим, що „на даний час між стовпцями немає жодної загороди і яка вона буде суду невідомо, а відтак визнав позовні вимоги в частині вимоги демонтажу зведеного фундаменту під огорожу та металевих стовпців такими, що не підлягають до задоволення, як передчасні.

Колегія суддів вважає, що вище наведені висновки зроблені за неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, а відтак такі не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається сторонами спору, що позивачка і відповідачка є власниками будинку (позивачка з 11.12.2014 року) та частини будинку (відповідачка з 12.10.2012 року), які розташовані на суміжних земельних ділянках № 61 (позивачка) та № 61-а (відповідачка) на вулиці Шашкевича у м. Золочеві Львівської області, власниками яких вони є (а.с. 7, 39, 56).

Судом також встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається сторонами спору, що межа між вище згаданими суміжними земельними ділянками по Акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 12-15) була узгодженою ще у 2008 році між попередніми власниками цих земельних ділянок ОСОБА_9 (№ 61) та ОСОБА_10 (№ 61-а) і ця межа проходила по існуючій огорожі (металева сітка), а також по умовній лінії (від В до Г, а також частково від Б до В).

Статтею 108 Земельного кодексу (ЗК) України встановлено, що у випадках, коли сусідні земельні ділянки відокремлені (зокрема) стіною, парканом або іншою спорудою, то власники цих ділянок мають право на їх спільне використання, якщо зовнішні ознаки не вказують на те, що споруда належить лише одному з сусідів (ч.1). Власники сусідніх земельних ділянок можуть користуватися межовими спорудами спільно за домовленістю між ними. До того часу, поки один із сусідів зацікавлений у подальшому існуванні спільної межевої споруди, вона не може бути ліквідована або змінена без його згоди (ч.2).

Як встановлено судом, в порушення вище наведених вимог ст. 108 ЗК України відповідачка ОСОБА_7 без згоди позивачки, як власника суміжної земельної ділянки, ліквідувала спільну межеву споруду у вигляді прозорої металевої сітки: доказів про згоду позивачки на таку ліквідацію згаданої межевої споруди відповідачкою до суду подано не було.

Натомість відповідачкою - також без погодження з позивачкою, як власником суміжної земельної ділянки, - було зведено бетонний фундамент з металевими стовпцями під встановлення нової огорожі, який (як вбачається з долучених до матеріалів справи фотографій) має характер капітальної споруди (а.с. 156, 194-195, 258-261), який зведено з відступами від меж суміжних земельних ділянок, які встановлені чинною земельно-кадастровою документацією цих земельних ділянок, що в результаті призвело до захоплення відповідачкою 0,0007 га земельної ділянки позивачки (а.с. 174-175). Вище наведені обставини відповідачкою належними та допустимими доказами не спростовано.

За вище наведених обставин колегія суддів проходить до висновку про те, що позовні вимоги в частині вимог про демонтаж зведених фундаментів під огорожу та металевих стовпців на цьому фундаменті підлягають до задоволення, так само, як позовні вимоги в частині відновлення на певних відрізках межі згідно земельно-кадастрової документації земельної ділянки, в тому числі - і шляхом відновлення межової споруди у вигляді прозорої металевої сітки.

В той же час, оскільки межа між суміжними земельними ділянками підлягає відновленню згідно земельно-кадастрової документації земельної ділянки, то колегія суддів приходить до висновку про те, що позовна вимога про встановлення межової спорудина відрізках 7,76 м, 6,69 м, 5,31 м, 2,51 м „на відстані до стіни господарської будівлі не менше 1 м, як така, що заявлена передчасно (без зясування відстаней між межею земельної ділянки та стіною господарської будівлі в натурі), до задоволення не підлягає.

Як стверджується всіма матеріалами справи, предметом спору є межа між суміжними земельними ділянками, які на праві власності належать сторонам даного спору, і всі позовні вимоги є похідними від згаданого предмета спору.

Факт того, що у фактичному користуванні позивачки залишається земельна ділянка, яка за площею не є меншою від площі земельної ділянки, яка на праві власності належить позивачці (на твердження представника відповідачки, яке міститься у поданій ним апеляційній скаргі), аж ніяк не може бути правовою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, які повязані з відновленням межі земельної ділянки згідно земельно-кадастрової документації на неї, а тому вище згадані доводи апеляційної скарги представника відповідачки до уваги прийматися не можуть.

Керуючись 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 1, 3 і 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, представника ОСОБА_7, відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5задовольнити частково.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 21 квітня 2016 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_7:

- демонтувати (знести) зведені фундамент під огорожу та металеві стовпці на ньому вздовж межі «ГА» земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0018 на відрізках 9, 55 м, 10,82 м, 7,56 м та відновити на цих відрізках межу згідно земельно-кадастрової документації земельної ділянки і межову споруду у вигляді прозорої металевої сітки;

- демонтувати (знести) зведені фундамент під огорожу, металеві стовпці на ньому та закладену бруківку вздовж межі «ГА» земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0018 на відрізках 7,76 м, 6,69 м, 5,31 м, 2,51 м та відновити межу на цих відрізках згідно земельно-кадастрової документації.

- демонтувати зведені фундамент під огорожу та металеві стовпці на ньому вздовж межі «ГА» земельної ділянки кадастровий номер :02:004:0018 на відрізках 14,86 м, 20,23м.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: