Справа № 307/473/16-ц
Провадження № 2/307/1013/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 жовтня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Ніточко В.В., при секретарі Фера В.В., з участю представника позивача ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_5, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача Дубівська селищна рада Тячівського району Закарпатської області, про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5, де третя особа на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача Дубівська селищна рада Тячівського району Закарпатської області, про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги (уточнені від 17 жовтня 2016 року) мотивує тим, що йому згідно договору купівлі-продажу від 13 січня 2012 року належить земельна ділянка, площею 0,0836 га, яка розташована в смт. Дубове, вул. Набережна, 28, Тячівського району, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку. По периметру даної земельної ділянки був встановлений паркан із металевих стовпців та металевої сітки. Однак, в ніч з 09 жовтня 2014 року на 10 жовтня 2014 року ОСОБА_3, який є його сусідом, скориставшись його відсутністю, самовільно демонтував паркан - 9 металевих стовпців (діаметр труби 60 мм.), між якими були заварені 8 металевих рам із сіткою (кутник 40х40 мм., сітка оцинкована, діаметром 3,5 мм) та вбиральню (дошки обрізні, 25 мм., 0,7 м.куб., брус 0,35 м.куб., цвяхи 5 кг., 2 м.кв. жесті, петлі, замок). Загальна вартість завданої йому матеріальної шкоди - матеріалів та відновлювальних робіт паркану та вбиральні становить 8 651 грн. 00 коп. Окрім цього, зазначає, що в результаті неправомірних дій відповідача ОСОБА_3 щодо знищення його огорожі та вбиральні, йому завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних переживаннях, пов'язаних з приводу пошкодження майна та неодноразовими викликами до міліції з цього ж приводу. Моральну шкоду оцінює в розмірі 15 000 грн. Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 в його користь 8 651 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, 15 000 грн. моральної шкоди, 3240 грн. витрат за надання правової допомоги та судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що раніше був власником земельної ділянки яка розташована в смт. Дубове, вул. Набережна, 28, Тячівського району, і яку в нього купив позивач. На дану земельну ділянку є виготовлений Державний акт, тобто є чітко встановлені її межі. Крім цього пояснив, що дана земельна ділянка була ним загороджена, а саме металевою сіткою, яка кріпилася до металевих секцій, які в свою чергу були приварені до металевих стовбців, які були забетоновані в землю.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засідання позовні вимоги не визнали, та ОСОБА_3 пояснив, що він дійсно в ніч з 09 жовтня 2014 року на 10 жовтня 2014 року, демонтував огорожу, що належить позивачу, оскільки вважає, що вона знаходиться на його земельній ділянці. Також пояснив, що пересунув в інше місце вбиральню позивача, оскільки теж вважає, що вона знаходиться на його земельній ділянці. На даний час, він поставив на місце огорожу, а саме, позапихав в землю металеві стовпці та приклав до них рамки з сіткою. Крім цього вважає, що у позивача відсутні будь-які документи на земельну ділянку.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 441976 від 28 вересня 2009 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки розміром 0,0836 га, яка розташована в смт. Дубове, вул. Набережна, 28, Тячівського району, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :06:005:0018 (а.с.6).

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 13 січня 2012 року, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_5 купив земельну ділянку розміром 0,0836 га, яка розташована в смт. Дубове, вул. Набережна, 28, Тячівського району, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :06:005:0018 (а.с.7).

Згідно кошторису по будівельних роботах паркану та вбиральні за адресою: смт. Дубове, вул. Набережна, 28, вартість матеріалів, транспортних витрат та робіт по відновленню паркану становить 3 341 грн. 00 коп., а вартість матеріалів, транспортних витрат та робіт по відновленню вбиральні становить 5 310 грн. 00 коп., всього 8 651 грн. 00 коп. (а.с.213).

Із висновку за заявою ОСОБА_5 від 05 листопада 2014 року по факту пошкодження майна вбачається, що ОСОБА_3 дійсно самовільно демонтував огорожу та надвірну споруду, що належала ОСОБА_5 (а.с.44).

Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 78 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч.1.ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що ОСОБА_3 самовільно демонтував огорожу та вбиральню позивача ОСОБА_5.

А тому, суд приходить до висновку, що позовна вимога про відшкодування матеріальної шкоди підлягає до задоволення, і з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 слід стягнути 8 651 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження огорожі та вбиральні.

Також відповідачем ОСОБА_3 має бути відшкодована і моральна шкода, яка мала вираз у негативних психічних переживаннях позивача, викликаних неправомірними діями ОСОБА_3, тривалому дискомфорті, порушенні нормального, звичного способу життя, необхідності вживати суттєвих зусиль з відновлення стану, що існував до вчинення неправомірних дій відповідача, відволікання матеріальних ресурсів сім'ї від нагальних потреб, що також негативно позначилось на психологічному стані позивача. Визначаючи розмір відшкодування, суд враховує характер правопорушення, яке відзначається умисною формою вини, ступінь вини відповідача, суттєвість порушення нормального, звичного способу життя позивача. Також, судом враховуються вимоги справедливості та розумності, визначені ч.3 ст.23 ЦК України. З рахуванням всіх обставин справи та на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди частково і визначає розмір відшкодування у сумі 500 грн..

Відповідно до вимог ст.10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 1 102 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 3 240 грн. 00 коп..

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 130, 174, 213-215 ЦПК України, ст.ст.78, 125 ЗК України, ст.ст. 16, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 8 651 (вісім тисяч шістсот п'ятдесят один) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди та 3240 (три тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 сплачений ним судовий збір в сумі 1 102 (одну тисячу сто дві) гривні 40 копійок.

В інших позовних вимогах відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В. Ніточко