У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гулько Б.І., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційного банку «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 29 квітня 2008 року між відкритим акціонерним товариством комерційного банку «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 75 245 грн зі сплатою 15,8 % за користування ним та кінцевим терміном повернення - 26 квітня 2013 року. Цього ж дня між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким вона зобов'язались відповідати за порушення умов кредитного договору перед банком солідарно з позичальником.

Оскільки ОСОБА_2 взяті на себе кредитні зобов'язання у строк не виконав, на вимоги банку ні позичальник, ні поручитель не реагували, ПАТ КБ «Надра» просило суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором, яка станом на 1 квітня 2015 року складає 30 255 грн 59 коп.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2015 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 22 731 грн 09 коп., яка складається із заборгованості по кредиту - 12 989 грн 70 коп., несплачених відсотків - 5 028 грн 55 коп., несплаченої пені - 4 712 грн 84 коп. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року рішення районного суду в частині відмови у стягненні з ОСОБА_2 штрафу скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ПАТ КБ «Надра» про стягнення штрафу задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» штраф за кредитним договором від 28 квітня 2008 року у розмірі 7 524 грн 50 коп. В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні вимог до ОСОБА_3 скасувати й ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ПАТ КБ «Надра» задовольнити у повному обсязі.

Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте заявником подано клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк.

Наведені в клопотанні доводи свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень слід задовольнити.

Проте у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із оскаржуваних судових рішень, доданих до скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності.

Суди відмовляючи в позові до поручителя ОСОБА_3, вірно виходили з того, що банк пропустив передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк пред'явлення вимог до поручителя, оскільки звернувся до суду з позовом у травні 2015 року, а строк пред'явлення вимог до поручителя з урахуванням умов кредитного договору щодо кінцевого терміну повернення кредиту - 26 квітня 2013 року обчислюється шістьма місяцями після цієї дати (п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»).

Крім того, такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах № 6-48цс11 від 21 травня 2012 року та № 6-33цс12 від 23 травня 2012 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Посилання касаційної скарги на те, що договір поруки діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором є безпідставні, оскільки сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в :

Клопотання публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити публічному акціонерному товариству комерційного банку «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» строк на касаційне оскарження рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 20 жовтня 2015 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Б.І. Гулько