Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1693/15-ц
Провадження № 2/674/126/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

про визнання права власності на земельну ділянку

(ціна позову 40303 грн.)

В С Т А Н О В И В :

01 грудня 2015 року позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що відповідно до рішення Дунаєвецького районного суду від 02.04.2013 року за позивачем визнано право власності на: сарай розміром 61,3 кв.м. літ. «Е», вбиральню літ. «З» та частину огорожі літ. «Н», розташованих по вул. Набережній, №107 в м.Дунаївцях Хмельницької області та визнано частково недійсним договір купівлі продажу садиби по вул. Набережній, № 107 в м.Дунаївцях, посвідченого приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу, 01.06.2012 року №1094 в частині сараю літ. «Е» та вбиральні літ. «З» та частини огорожі літ. «Н», укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується копією рішення Дунаєвецького районного суду.

Однак оформити у власність земельну ділянку, на якій розташовані належні позивачу споруди він не може, оскільки власником земельної ділянки розташованої по вул. Набережній, №107 в м.Дунаївцях Хмельницької області була ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу, яка померла, а її спадкоємцем являється ОСОБА_3, яка подала заяву про прийняття спадщини, тому позивач змушений звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила і згідна на виділення з земельної ділянки, яка належала її матері ОСОБА_5 і знаходиться по вул. Набережній, 107 в м. Дунаївцях 0,0386 га земельної ділянки у власність позивача,оскільки на даній земельній ділянці знаходяться його будівлі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, відповідачку, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02 квітня 2013 року визнано за позивачем ОСОБА_2 право власності на: сарай розміром 61,3 кв.м. літ. «Е», вбиральню літ. «З» та частину огорожі літ. «Н», розташованих по вул. Набережній, 107 в м. Дунаївці Хмельницької області та визнано частково недійсним договір купівлі продажу садиби по вул. Набережній, 107 в м.Дунаївці, посвідченого приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу 01.06.2012 року за №1094 в частині сараю літ. «Е», вбиральні літ. «З» та частини огорожі літ. «Н», укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується копією відповідного рішення.

Згідно повідомлення відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дунаєвецького РУЮ від 17.02.2016 року видно, що відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» № 1952-1У від 01.07.2004 року, не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження окремо на споруди, що не є приналежністю головної речі або складовою частиною речі. Проведення державної реєстрації можливе, якщо у позивача буде знаходитись у власності земельна ділянка і стане можливим проведення реконструкції належного сарая площею 61,3 кв. м в житловий будинок.

Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення; у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Аналіз змісту норм ст. 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти.

Дана правова позиція висвітлена в постанові від 11.02.2015 року у справі за № 6-2 цс15, Верховним Судом України, яка в силу частини першої статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України є обовязковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,10 га, яка знаходиться в м.Дунаївці по вул. Набережній,107 і на якій розміщенні будівлі та споруди ,що належать позивачу, перебуває у власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.2012 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Дунаєвецького районного нотаріального округу ОСОБА_7 за №1094, і який зареєстрований в Поземельній книзі 07.07 2012 р. управління Держкомзему Дунаєвецького району, що підтверджується копією вищевказаного договору купівлі-продажу.

19 липня 2013 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Встановлено, що після смерті 19.07.2013 року ОСОБА_5 відповідачка по справі ОСОБА_3, яка є донькою померлої, прийняла спадщину і успадкувала земельну ділянку площею 0,10 га, що знаходиться по вул. Набережній, 107 в м. Дунаївці Хмельницької області, однак спадщину на дане майно не оформила, що підтверджується копією спадкової справи №347-2013 р., заведеної після смерті ОСОБА_5

Згідно наданого сертифікованим інженером землевпорядником ОСОБА_8 ситуаційного плану розташування земельної ділянки ,яка проектується для виділення ОСОБА_2 у зв'язку з переходом права власності на нерухоме майно у м. Дунаївці, вул.Набережна, 107 видно, що розмір земельної ділянки, на якій розміщенні : сарай розміром 61,3 кв.м. літ. «Е», вбиральня літ. «З» та частина огорожі літ. «Н» становить - 0,0386 га, що підтверджується доданим до матеріалів справи ситуаційним планом.

Враховуючи викладене та норми ст.120 ЗК України, суд дійшов висновку,що позивачу як власнику споруд: сарая розміром 61,3 кв.м. літ. «Е» , вбиральні літ. «З» та частини огорожі літ. «Н», переходить право власності на земельну ділянку площею 0,0386га в м.Дунаївці, вул.Набережна, 107 Хмельницької області ,на якій розміщені дані споруди, а тому заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 377 ЦК України, ст.ст.120, 125 ЗК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,0386 га, розташовану за адресою: м.Дунаївці, вул. Набережна, 107 Хмельницької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду В. М. Артемчук