Справа № 307/665/13-ц
Провадження № 6/307/84/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю державного виконавця Леспух М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів подання державного виконавця Тячівського районного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцю м. Тячів, вул. Партизанська 3,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Леспух М.І. звернулася у суд з вищевказаним поданням.

Посилається на те, що 09.07.2013 р. заступником начальника відділу ДВС ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 307/665/13-ц від 30.04.2013 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 14804 грв. заборгованості та 229.4 грв. судових витрат.

10.07.2013 р. копію вказаної постанови було направлено сторонам виконавчого провадження, а для боржника також було встановлено термін для самостійного виконання рішення суду у строк до 16.07.2013 р.

Однак, ОСОБА_2 у визначений строк не надав відділу ДВС доказів про виконання рішення суду.

Державним виконавцем було накладено арешт на рухоме і нерухоме майно боржника, що стверджується витягами про реєстрацію в Державних реєстрах обтяжень рухомого та нерухомого майна за № 42521691 від 13.11.2013 р. та № 10495386 від 21.07.2015 р.

Відповідно до довідок Держземагенства у Тячівському районі № 916 від 24.06.2015 р., Держтехнагляду у Тячівському районі від 26.06.2015 р. та відповідей бази даних АІС "Автомобіль" № 10.5-06/266 від 25.06.2015 р., Державної податкової служби України № НОМЕР_1 від 20.09.2016 р., № НОМЕР_2 від 21.09.2016 р., Управління пенсійного фонду у Тячівському районі № НОМЕР_3 і № НОМЕР_4 від 20.09.2016 р. за боржником не зареєстроване рухоме та нерухоме майно, у нього відсутні відкриті розрахункові рахунки, як пенсіонер на обліку не перебуває, жодних відрахувань до Пенсійного Фонду з заробітних плат або інших доходів з боржника не проводиться.

Станом на 05.12.2016 р. ОСОБА_2 рішення суду не виконав та ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

Державний виконавець Леспух М.І. у судовому засіданні подання підтримала посилаючись на обставини викладені у поданні.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що у задоволенні подання слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судовому засіданні встановлено, що 15.04.2013 р. Тячівським районним судом було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 14804 грв. та 229.4 грв. судових витрат.

30.04.2013 р. Тячівським районним судом стягувачу було видано виконавчий лист про стягнення заборгованості, а заступником начальника відділу ДВС ОСОБА_3 09.07.2013 р. на його підставі було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 р. регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 489/208021 від 02.04. 2012 р. зазначено, що про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника.

Доказів такого повідомлення боржника державний виконавець суду не надав.

Абзацом другим п. 7 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 р. розяснено, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов'язань, відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, покладається в даному випадку на державного виконавця, який звертається до суду із відповідним поданням.

Як вбачається з матеріалів подання, постановою державного виконавця від 09.07.2013 року відкрито виконавче провадження.

В матеріалах подання відсутні будь-які дані які б свідчили про ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення Тячівського районного суду, а сама по собі заборгованість за виконуваним рішенням не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Також, в поданні не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що обмеження боржника ОСОБА_2 у виїзді за кордон яким-небудь чином вплине на виконання боржником судового рішення і буде сприяти погашенню ним заборгованості, і не зазначено фактів та конкретних доказів, які б підтверджували те, що боржник дійсно ухилявся від зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням.

За таких обставин, керуючись Законом України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Законом України "Про виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання державного виконавця Тячівського районного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_2 за кордон відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: Гримут В.І.