АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/183/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Клочко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоТрюхана Г. М.
суддівМіщенка С. В. , Сіренка Ю. В.
при секретаріКолеснику Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , третя особа - орган опіки та піклування м.Черкаси про усунення перешкод у спілкуванні, визначення способу участі у вихованні дитини, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2015 року ОСОБА_8 звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_6., посилаючись на те, що на початку 2010 року він мав цивільні стосунки з відповідачкою та намір спільно народити та виховувати дитину, а 14 квітня 2010 року уклали шлюб за місцем його роботи у м. Умань.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина - донька ОСОБА_9.

Після народження дитини відповідачка звинуватила його в тому , що в неї з його вини склались передчасні пологи, відмовилась жити з ним та обмежила його спілкування з дитиною.

Згодом ОСОБА_6. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ним, який було розірвано без його участі 27 грудня 2011 року, копію рішення суду він отримав 1 жовтня 2012 року.

Після цього відповідачка ще більше обмежила його спілкування з дитиною.

З 2013 року він проживає разом із своєю дружиною ОСОБА_10. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_11.

В грудні 2013 року відповідачка дізнавшись про те, що його дружина вагітна, взагалі заборонила йому спілкуватися з їхньою спільною дитиною ОСОБА_9 та стала переховувати її від нього.

У квітні 2014 року він втратив останню можливість спілкуватись з дитиною навіть у дитячому садочку (відповідачка виключила дитину з дитячого садочка після його відвідин дитини у садочку) та звернувся до органу опіки та піклування м.Черкаси з заявою про порушення права дитини на безперешкодне спілкування з батьком та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

4 червня 2014 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради було винесено рішення №553 про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, де зазначено час для систематичних зустрічей без присутності матері.

Рішення органів опіки ґрунтувалось на поступовому подальшому збільшенні часу участі у вихованні батька аби створити дитині найбільш сприятливі умови для розвитку.

З таким рішенням він погодився та незважаючи на нього, відповідачка не надавала йому можливості навіть побачити дитину.

Після двох місяців безрезультатних намагань зустрітись з дитиною він знову звернувся до органів опіки та піклування м.Черкаси з відповідною заявою. Після цього його та відповідачку було викликано на засідання комісії на якому відповідачка обіцяла більше не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною.

Так, дійсно відповідачка надала йому змогу два рази зустрітись з дитиною, але на цьому все скінчилось та вона знову стала переховуватись, не відповідати на телефонні дзвінки та не відчиняла двері квартири за місцем проживання.

Наприкінці серпня, в час визначений для зустрічі з дитиною, він прийшов до місця проживання відповідачки, яка відчинила двері та в присутності свідків на його прохання про зустріч з дитиною, відреагувала брудною лайкою та кинулась на нього з бійкою, чим нанесла йому легкі тілесні ушкодження.

Через деякий час вийшла мати відповідачки та вони вигнали його та двох свідків з під'їзду, доньку він так і не побачив.

Після зазначеної ситуації він знову неодноразово звертався до служби у справах дітей з відповідною заявою та відповідь звідти була весь час однаковою, що з відповідачкою проведена бесіда і більше нічого вони вдіяти не можуть.

В процесі розгляду справи, після прийняття комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради рішення за № 14/24 від 18 листопада 2015 року, просив суд зобов'язати ОСОБА_6. усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною - донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання можливостей для спілкування з дитиною.

Також, просив суд визначити спосіб участі ОСОБА_8 у вихованні та спілкуванні з дитиною - донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: перші та треті вихідні місяця з 17.00 год. п'ятниці (забирає дитину із дитячого навчального дошкільного закладу) до 15.00 години неділі, два тижні влітку під час відпустки батька, новорічні свята - з 10.00 години 31 грудня (останній день грудня) до 17.00 год. 5 січня - без присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 листопада 2015 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_6. усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_8 з дитиною - донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання можливостей для спілкування з дитиною. Визначено спосіб участі ОСОБА_8 у вихованні та спілкуванні з дитиною - донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: перші та треті вихідні місяця з 17.00 год. п'ятниці (забирає дитину із дитячого навчального дошкільного закладу) до 15.00 години неділі, два тижні влітку під час відпустки батька, новорічні свята - з 10.00 години 31 грудня (останній день грудня) до 17.00 год. 5 січня - без присутності матері дитини - ОСОБА_6. та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Стягнуто з ОСОБА_6. на користь ОСОБА_8 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6. - ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність фактичних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити спосіб участі ОСОБА_8 у вихованні та спілкуванні з дитиною без присутності її матері ОСОБА_6.: перші та треті вихідні місяця з 17:00 год. п'ятниці (забирає дитину із дитячого навчального дошкільного закладу) до 15:00 год. неділі, новорічні свята - з 10:00 годин 2 січня до 17:00 години 3 січня - без присутності матері дитини - ОСОБА_6. та з урахуванням обставин, що можуть виникнути.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо визначення періоду часу спілкування позивача з дитиною, суд першої інстанції встановив за можливе скористатись рішенням комісії з питань захисту прав дитини за №14/24 від 18 січня 2015 року, з'ясував позицію сторін, з обоав'язковою участю батьків та з урахуванням їхніх рекомендацій побажань та врахував інтереси дитини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6, 14 квітня 2010 року уклали шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дитина - донька ОСОБА_9

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27 грудня 2011 року шлюб між сторонами розірвано.

Фактично з часу розірвання шлюбу спілкування позивача з донькою було обмежено.

З 2013 року ОСОБА_8 проживає разом із своєю дружиною ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька ОСОБА_11.

З грудня 2013 року ОСОБА_6. ще більше обмежила можливість спілкування з дитиною ОСОБА_9., посилаючись на різні обставини: хворобу дитини, своє захворювання, стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_8, тощо.

У квітні 2014 року ОСОБА_8 звертався до органу опіки та піклування м.Черкаси з заявою про порушення права дитини на безперешкодне спілкування з батьком та визначення способу участі у вихованні та спілкування з дитиною.

Рішенням виконавчого комітету від 4 червня 2014 року № 553 «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_8 з малолітньою ОСОБА_9», батькові, ОСОБА_8, визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_9, щонеділі з 10-00 до 13-30, без присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

15 липня 2015 року, за заявою матері дитини, комісія з питань захисту прав дитини повторно розглянула питання про визначення способу участі батька у вихованні дитини, та ухвалила рішення залишити в силі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 4 червня 2014 року № 553.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради від 18 листопада 2015 року № 14/24 визначено батькові ОСОБА_8 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_9, перші та треті вихідні місяця з 17:00 п'ятниці (забирає дитину із дитячого навчального дошкільного закладу) до 15:00 неділі; два тижні влітку під час відпустки батька; новорічні свята; без присутності матері дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

У своїй позовній заяві громадянин ОСОБА_8, вказує, що у квітні 2014 року він втратив останню можливість спілкуватися із донькою, оскільки колишня дружина ОСОБА_6. перестала водити дитину до дитячого садочка, дізнавшись, що він приходить туди до доньки.

Статтею 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкод тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкування з дитиною та її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Після прийняття органом опіки та піклування м.Черкаси рішення про визначення ОСОБА_8 способу участі у вихованні доньки, ОСОБА_6. продовжувала чинити перешкоди у зустрічах батька з дитиною та не відповідала на його телефонні дзвінки. Про що він н6еодноразово звертався до служби у справах дітей та правоохоронних органів.

Висновком по проведеній перевірці Придніпровським РВ в м.Черкаси УМВС України в Черкаській області від 6 вересня 2014 року, встановлено, що на прохання ОСОБА_8 забрати доньку на прогулянку, ОСОБА_6. побачитися йому із донькою не дозволила та повідомила, що зустрічатися із донькою вона йому в подальшому забороняє, оскільки після останнього їхнього побачення донька сильно хворіла і вона непокоїться за стан її здоров'я.

Перешкоди, які чинить відповідач позивачеві у спілкуванні з дитиною не забезпечують інтересів дитини та порушують права позивача, які підлягають судовому захисту.

Крім того, з акту обстеження умов проживання № 404 від 14 вересня 2015 року вбачається, що ОСОБА_8 проживає у власній чотирикімнатній квартирі АДРЕСА_1 та у вказаній квартирі створені належні умови для перебування малолітньої ОСОБА_9

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Проаналізувавши всі обставини справи, врахувавши інтереси сторін та малолітньої дитини, колегія суддів вбачає, що передбачених законом підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає..

За таких обставин, суд першої інстанції, врахувавши рішення № 14/24 від 18 листопада 2015 року комісії з питань захисту прав дитини від 18 листопада 2015 року, інтереси дитини та сторін по справі, прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_8, зобов'язавши відповідачку не чинити йому перешкоди в спілкуванні з дитиною та визначив спосіб участі у вихованні дитини.

При визначені способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною суд врахував вік дитини, прихильність дитини до батька, права та бажання батька підтримувати постійний контакт з малолітньою дочкою, бажання та можливість піклування про здоров'я дитини обох батьків і такий порядок не порушує ніяким чином права дитини.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору всебічно і повно з'ясував та перевірив всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінив докази та дав їм належну правову оцінку, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, правильно визначив норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняв обґрунтоване і законне судове рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 26 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , третя особа - орган опіки та піклування м.Черкаси про усунення перешкод у спілкуванні, визначення способу участі у вихованні дитини - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :