6/225/22/2016
225/1330/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Андреєва В.В.,

за участю секретаря Петрової С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Торецька подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2016 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні в ВДВС Дзержинського МУЮ знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-2065 від 02.11.2012 року, виданого Дзержинським міським судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей. 13.11.2012 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Станом на 01.01.2016 рік заборгованість по аліментам складає 22173,25 грн., з метою повного, всебічного та своєчасного виконання рішення суду, державний виконавець просив подання задовольнити.

Представник відділу ДВС у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд зазначає, що порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері, регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

У відповідності до вимог ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань при наявності у нього паспорту громадянина України для виїзду за кордон.

Частиною першою цієї статті передбачено, у разі відсутності у громадянина України, який ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, паспорту громадянина України для виїзду за кордон, йому може бути тільки тимчасово відмовлено у видачі такого документа.

Законом не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець має зазначити у поданні.

Встановлено, що до подання не додано ніяких матеріалів, якими державний виконавець обґрунтовує свої вимоги, відсутні документи, що об'єктивно підтверджують факт навмисного ухилення ОСОБА_1 від виконання судового рішення та неможливості примусового виконання рішення суду, а також того, що рішення не виконується саме з вини боржника. Строк на який боржника має бути обмежено у праві виїзду за межі України в поданні не зазначено. Також зі змісту подання державного виконавця не вбачається, що боржник на час розгляду подання має паспорт для виїзду за кордон або отримує такий паспорт, що є необхідною умовою для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, виходячи зі змісту ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що представником відділу ДВС не надано доказів на підтвердження наміру боржника виїхати за кордон, а також, що наявність невиконаних зобовязань не є беззаперечною підставою для задоволення такого подання, суд вважає, що воно задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дзержинського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: