н/п 2/490/1099/2016 Справа № 490/375/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 березня 2016 р. Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Гудковій Є.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія » про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, а також судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05 грудня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода з вини водія ОСОБА_2 , в результаті чого пошкоджено належний йому автомобіль «ЗАЗ Ланос», державний номер НОМЕР_1, а він зазнав тілесних ушкоджень . Крім того йому було заподіяно значну матеріальну шкоду як і у звязку з пошкодженням автомоібля, так і витрат на лікування , а також внаслідок пошкодження здоровя і тривалого лікування він зазнав значної моральної шкоди . Цивільно-правова відповідальність водія, винного у вчиненні ДТП і який загинув н на місці пригоди, застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія », проте страхова компанія не в повному обсязі виплатила страхове відшкодування та відмовила у відшкодуванні моральної шкоди та витрат на евакуювання пошкодженого автомобіля та проведення експертного дослідження. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити позов та стягнути з страхової компанії 50 000 грн. завданої майнової шкоди, 30 000 грн за завдану шкоду здоровю , витрати на евакуацію автомобіля у розмірі 1930 грн, витрати на проведення оцінки пошкодженого автомобіля у розмірі 1000 грн, а також 15 000 грн. моральної шкоди.

У судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність та просив про задоволення позову.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, надав суду письмові заперечення проти позовних вимог.

Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Автомобіль марки «ЗАЗ Ланос», р/н ВЕ 2045 ВН, 2008 року випуску, належить на праві власності ОСОБА_1

Згідно Ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 березня 2015 року, кримінальее провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України закрито у звязку з його смертю.

Як вбачається з даної ухвали суду, 05 грудня 2014 року близько 20.35 год. на 55км автодороги Покровка-Веселінове і сталася дорожньо-транспортна пригода , а саме водій ОСОБА_2М, , перебуваючи у стані алкогольного спяніння, рухаючись на автомобілі ВАЗ 21061 порушив вимоги ПДР , допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Ланос», р/н ВЕ 2045 ВН, під керуванням водія ОСОБА_1 В результаті ДТП водій ОСОБА_2М, від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди. Водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до міської лікарні швидкої медичної допомоги .

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 180 від 20.02.2015 року ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, закритої черепно -мозкової травми з струсом головного мозку, відкритого перелому нижньої щелепи, травмуючу екстракцію 1,2 різця нижньої щелепи зліва, багато численних забійних поранень обличчя, перелому плечової кістки зі зміщенням, травматичного ушкодження променевого нерву зліва, відкритого перелому багатоосколкового лівого ліктьового відростку зі зміщенням, багато забійних ссадин тулуба та кінцівок . Дані тілесні ушкодження відносяться дор категорії середнього ступіня тяжкості .

Згідно договору № АІ-1041273 від 27 квітня 2014 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , ОСОБА_2 , як власник автомобіля марки ВАЗ 2106, д/н ВЕ2831АЕ, застрахував свою відповідальність у страховика ПрАТ УТСК . Розмір безумовної франшизи становить 1000 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майно 50000 грн., за шкоду, заподіяну здоров'ю- 100 000 грн.

06 грудня 2014 року повідомлено страховика про страховий випадок, 12 грудня 2014 року позивачем на ім'я відповідачів надане письмове повідомлення потерпілого про подію, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу, де зазначено, що водій отримав тілесні ушкодження та доставлений до лікарні, та заява про отримання страхового відшкодування, прийнята уповноваженим представником страхової компанії.

Позивачем направлялися численні скарги до відповідача та Нацкомфінпослуг на тривалу невиплату страхового відшкодування .

За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1194 цього кодексу передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Відповідно до положень ст.ст.28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( далі Закон ) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це в тому числі шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до Звіту № 59/06/15 про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу, складеної 08 червня 2015 року на замовлення відповідача ФОП ОСОБА_3, вартість відновлювального ремонту 96 388,34 грн . пошкоджень перевищує ринкову вартість автомобіля НОМЕР_2 на момент пошкодження, яка дорівнює 68 278,70 грн., а вартість аварійно пошкодженого КТЗ з врахуванням ПДВ та інших загальнодержавних податків і зборів складає 39 405,34 грн.

Згідно наданих відповідачем копій платіжних лоручень 05-06 січня 2016 року позивачеві виплачено страхове відшкодування згідно Акту № 365-1-15 від 05.01.2016 року у загальній сумі 27 873 ,36 грн. , а також 537,61 грн. пені в звязку з затримкою страхової виплати.

Як вбачається з пояснень відповідача, страхове відшкодування обраховане відповідно до ст. 30 ЗУ Про обовязкове страхування ... , що у разі тотального знищення ТЗ потерпілому відшкодовується різниця між вартістю ТЗ до та після ДТП, а отже 68278,70 грн-39405,34 грн. - 1000 грн франшизи=27873,36 грн.

Також відповідачем не заперечується, що позивачем надано копій чеків та інших фінансових документів на придбання ліків та медичних товарів та послуг на суму близько 30 000 грн.

Разом з тим, на замовлення ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_4А, складено Звіт № 017/03-2015 від 08 квітня 2015 року проведення оцінки автомобіля ЗАЗ Ланос, д/н ВЕ 2045 ВН, 2008 р.випуску, згідно якого визначено, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу, таким чином вартість матеріального збитку визначається рівною вартості ринкової автомобіля і дорівнює 98 494,61 грн. Відповідно до рахунку № 017 від 21.03.2015 року та квитанції від 09.04.2015 року, вартість проведення незалежної оцінки автомобіля сплачена ОСОБА_1, становить 1000 грн.

Медичними документами, наявними в матеріалах цивільної справи , підтверджуєтьсящо позивач з 05.12 2014 року перебував на стаціонарном улікуванні з приводу отриманої в ДТП політравми до 24.12.2014 року в травматологічному відділенні ЛШМД, а з 24.12.2014 року по 08.01.2015 року у відділенні плстичної хірургії 4-ї міської лікарні м.Миколаєва , з 09.01.2015 року по 02 квітня 2015 року перебував на амбулаторному лікуванні у лікаря-хірурга та травматолога ВМС СБУ.

З 23 квітня 2015 року по 07 травня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у обласній лікарні відновного лікування з приводу реабілітації піся тяжкої політравми внаслідок ДТП.

З 25 травня 2015 року по 04 червня 2015 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології та ортопедії 3-ї міської лікарні з приводу оперативного втручання з видалення металевих фіксаторів зросшегося переламу лівого плеча як наслідок політравми 05.12.2014 року.

Внаслідок отриманих травм визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку т визнано інвалідом третьої групи..

Копіями квитанцій та інших платіжних документів, наданих позивачем, підтверджується ,що у вказаний період ним витрачено на лікування: придбання протезно-ортопедичних виробів 12 530 грн. , та придбання лікарських препаратів , які відповідають медичним призначенням лікарів, на загальну суму 14 702,46 грн., витрати на стоматологічні послуги в розмірі 2381,98 грн. ( лікування травмованих зубів) , а всього в загальному розмірі 29 614,44 грн.

Залишки конструктивно знищеного автомобілю, як вбачається з позовної заяви позивача знаходяться у нього.

Страховиком складено страховий Акт № 365-1-15 та розрахунок страхового відшкодування, згідно якого сума страхового відшкодування власникові пошкодженого т/з ОСОБА_1 ( при цьому зазначено, що тілесні ушкодження відсутні) становить 27 873,36 грн. ( дійсна вартість ТЗ- 1000 грн франшизи 39405,34 грн вартості залишків у разі повного конструктивного знищення ТЗ).

Згідно ст. 988 ЦК України, страхова виплата за договором страхування відповідальності не може перевищувати розмір реальних збитків. Відповідно до вимог ст.32 Закону, страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду

транспортного засобу.

З Звіту № 59/06/15, а також Акту огляду транспортного засобу вбачається, що автомобіль позивача мав такі механічні пошкодження, внаслідок чого не міг рухатися .

Квитанцією від 05 грудня 2014 року та квитанцією від 24.02.2015 року підтверджуються витрати позивача на евакуацію автомобіля НОМЕР_3 у розмірі 1380 грн. та 550 грн. (на вул. 7 Поперечна,1 в м.Миколаєві) відповідно.

Проте, відшкодуванню підлягають лише витрати на евакуацію автомобіля , у розмірі 1378 грн. - за евакуацію з місця пригоди 05 грудня 2014 року, адже стосовно витрат у розмірі 550 грн. 24 лютого 2015 року то їх необхідність позивачем не доведено достеменними докаамит та не обгрунтовано.

За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, підлягає з'ясуванню, що стало причиною пошкодження автомобіля позивача, вина особи, тобто в результаті чиїх дій це сталося, причинний зв'язок, розмір збитків.

Згідно ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

На підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Ст. 1194 цього кодексу передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

За такого, виходячи з загальних принципів деліктної цивільно-правової відповідальності, згідно яких діє принцип обовязковості причинно-наслідкового звязку між діями винної особи та збитками (пошкодженням майна, тощо), що настали, а також обовязковості та вимушеності витрат , що понесла потерпіла сторона внаслідок завдання такого пошкодження , при визначенні розміру матеріальної шкоди суд виходить з того, що витрати у сумі 1378 грн. на евакуацію пошкодженого автомобіля позивача ( що підтверджується вищезазначеними квитанціями ) є вимушеними витратами, а отже є прямими збитками, спричиненими внаслідок ДТП, і підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, отже такі витрати у зазначеному розмірі 1378 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується стягнення матеріальних збитків ,завданих транспортному засобу, то відповідно до ч.1 ст. 30 цього Закону , автомобіль позивача важається фізично знищеним, оскільки його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Так, згідно і аварійного сертифікату, звіту про оцінку, виконаним оцінювачем відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

За такого, відповідно до ч.2 ст. 30 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, суд вважає за обгрунтоване прийняти до уваги вартість автомобіля позивача до ДТП, визначену саме за Звітом № 017/03-2015 від 08 квітня 2015 року проведення оцінки автомобіля ЗАЗ Ланос, д/н ВЕ 2045 ВН, 2008 р.випуску, згідно якого визначено, що ринкова вартість автомобіля дорівнює 98 494,61 грн. По-перше, така оцінка проведена оцінювачем, який перебуває в м.Миколаєві, при безпосередньому огляді автомобіля і з урахуванням відповідності звичному розміру вартості аналогічних транспортних засобів в м. Миколаєві за зазначений період.

Разом з тим, оскільки інших доказів суду не надано, то суд приймає визначену відповідно до Звіту № 59/06/15 про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу, складеної 08 червня 2015 року на замовлення відповідача після ДТП у розмірі 39 405,34 грн.

За такого, розмір страхового відшкодування власникові пошкодженого т/з ОСОБА_1 повинна становити 58 089,27 грн. (98 494,61 грн.( дійсна ринкова вартість ТЗ) -1000 грн франшизи 39 405,34 грн. вартості залишків у разі повного конструктивного знищення ТЗ).

За такого, з урахуванням ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 22 126,64 грн ( 50 000 грн.- 27 873,36 грн.сплачених під час розгляду справи).

Також позивачем понесені документально підтверджені витрати на лікуванн внаслідок ДТП, що є підставою для стягнення відповідно до положень ст.ст. 23 та 24 вказаного Закону з відповідача страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю потерпілого, у загальному розмірі 29 614,44 грн.

Так, відповідно до ст. 23 названого Закону, шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, повязана з лікуванням потерпілого; шкода, повязана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, повязана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Відповідно до ст. 24 названого Закону у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Крім того, позивачу завдана шкода, повязана з моральним стражданням з приводу перенесення фізичного болю та тривалого лікуванням від завданих тілесних ушкоджень, які призвели до втрати ним роботи та встановленням групи інвалідності.

Відповідно до ст. 26-1 названого Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Враховуючи обставини, за яких завдано шкоду, встановлення вини водія ОСОБА_2 у скоєнні ДТП, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає розумною компенсацію моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача з відповідача - 5000 грн. , що дорівнює 5% від можливої страхової виплати за шкоду,заподіяну життю і здоров'ю особи відповідно до умов Договору страхування.

Також, відповідно до ст. 34 цього Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

За такого, оскільки навіть з наданого відповідачем звіту вбачається, що він складений 08.06.2015 року, і про його складання позивача не повідомлялося, відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону , з відповідача на користь позивача слід стягнути 1000 грн. витрати на проведення дослідження визначення вартості матеріального збитку , завданого пошкодженому автомобілю.

Виходячи з наведеного, за ст.ст. 84,88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню судовий збір , сплачений при подачі позову, у сумі 980 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія » 22 126,64 грн. страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну; 29 614,44 грн. страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров'ю; 2378 грн. майнової шкоди, 5000 грн. компенсації моральної шкоди, 980 грн. судового збору , а всього в загальному розмірі 60 098 (шістдесят тисяч девяносто вісім) грн. 88 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.