Номер справи 623/2939/16-ц
Номер провадження 2-о/623/284/2016
РІШЕННЯ

іменем України

12 грудня 2016 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника Максименка Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Ізюмська міська рада Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа -

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 вересня 2002 року, виданого їй державним нотаріусом Живолуп І.В., згідно якого вона є спадкоємцем частини квартири АДРЕСА_1, яка була у власності померлої ОСОБА_4. Заявник вказує, що її прізвище ОСОБА_2. Це підтверджується паспортом громадянина України, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру та пенсійним посвідченням, виданими на прізвище ОСОБА_2.

З тексту свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2002 року, виданого заявнику державним нотаріусом Живолуп І.В., вбачається, що замість букви «є» у тексті свідоцтва була використана буква «е», а саме у прізвищі заявниці «ОСОБА_2» та словах «складаеться» та «зареестрованого», що дало підставу заявнику припустити, що буква «є» у друкуючому пристрої була відсутня.

Встановлення факту належності свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.09.2002 року необхідно їй для можливості вільно розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримала та просила її задоволити.

Представник зацікавленої особи у судове засідання не з'явився, письмово просить суд розглянути справу за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Ізюмським МРВ УМВС України в Харківській області 10 червня 1997 року, копія якого долучена до матеріалів справи, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року.(а.с.4)

Однак, у свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому державним нотаріусом державної нотаріальної контори Живолуп І.В. від 03 вересня 2002 року, прізвище заявника вказане «ОСОБА_2» (а.с.6)

Згідно з вимогами ч.1 п.6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Таким чином суд встановив факт, що має юридичне значення, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 03 вересня 2002 року державним нотаріусом державної нотаріальної контори Живолуп І.В. на ім'я ОСОБА_5, яка мешкає в АДРЕСА_2 дійсно належить ОСОБА_2, яка мешкає в АДРЕСА_2.

Встановлений факт необхідний заявнику для можливості вільно розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Таким чином є підстави для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, передбаченого п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 256 ч.1 п. 6, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 03 вересня 2002 року державним нотаріусом державної нотаріальної контори Живолуп І.В. на ім'я ОСОБА_5, яка мешкає в АДРЕСА_2 дійсно належить ОСОБА_2, яка мешкає в АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий : суддя-