Справа № 134/1353/15-ц Провадження № 22-ц/772/1136/2016Головуючий в суді першої інстанції Зарічанський В. Г.
Категорія 54Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Чорного В.І.,

при секретарі: Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.02.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до відділу освіти Крижопільської райдержадміністрації, Крижопільського районного методичного центру закладів освіти про визнання наказів про звільнення незаконними, поновлення на роботі та оплату заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивач звернулась в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що наказом №6 від 10.01.1993 року вона була прийнята на роботу на посаду методиста райметодкабінету. Відповідно до наказу №104-к/тр-к від 29.05.2015 року її звільнено з роботи з посади методиста районного методичного кабінету відділу освіти Крижопільської райдержадміністрації з 06.07.2015 року у зв'язку зі скороченням штату працівників та припиненням діяльності районного методичного кабінету відділу освіти Крижопільської райдержадміністрації, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, тобто відповідачем зазначено дві підстави звільнення її з роботи, які суперечать одна одній. Наказом №121-к/тр-к від 16.07.2015 року дата її звільнення була змінена на «16.07.2015 року».

Як підставу для звільнення відповідач посилається на наказ відділу освіти Крижопільської РДА від 31.03.2015 року «Про припинення діяльності районного методичного кабінету відділу освіти Крижопільської РДА», в якому вказано, що він виданий «... на підставі п. 12 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 року № 76-8 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», на виконання рішення 24 сесії Крижопільської районної ради 6 скликання від 31.03.2015 року «Про створення комунальної установи «Крижопільський районний методичний центр закладів освіти» Крижопільської районної ради». Пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України від 28.12.2014 року №76-8 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», на який посилається відповідач, визначено: «Обласним, Київській міській державним адміністраціям здійснити заходи щодо удосконалення мережі районних (міських) методичних кабінетів галузі освіти та скорочення видатків на їх утримання», тобто про ліквідацію методичного кабінету взагалі не вказується. Районною радою створений методичний кабінет з аналогічною структурою і саме на виконання рішення 24 сесії Крижопільської районної ради 6 скликання від 31.03.2015 року «Про створення комунальної установи «Крижопільський районний методичний центр закладів освіти» Крижопільської районної ради» був виданий наказ про її звільнення. Таким чином змінився власник існуючого методичного кабінету, змінилася форма власності, змінилося фінансування, що не є ліквідацією методичного кабінету взагалі. Ніякими додатковими законодавчими актами питання трудових відносин з працівниками методичного кабінету не врегульовано, а тому відповідач у даному випадку, мав керуватися виключно трудовим законодавством України.

Позивач вважає звільнення її з роботи незаконним, а тому з урахуванням уточених позовних вимог, просила визнати наказ відділу освіти Крижопільської РДА №104-к/тр-к від 29.05.2015 року про звільнення її з роботи з посади методиста районного методичного кабінету відділу освіти Крижопільської райдержадміністрації з 16.07.2015 року у зв'язку із скороченням штату працівників та припиненням діяльності районного методичного кабінету відділу освіти Крижопільської райдержадміністрації, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України та наказ №121-к/тр-к від 16.07.2015 року про зміну дати звільнення, незаконними та скасувати їх; поновити її на роботі на посаді методиста Крижопільського районного методичного центру закладів освіти з 16.07.2015 року та стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.02.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали з посиланням на викладені в ній обставини.

Представники відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації та Крижопільського районного методичного центру закладів освіти в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вказавши на її безпідставність і законність та обґрунтованість рішення суду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що при звільненні позивача з роботи норми чинного законодавства не були порушені, оскільки займана нею посада скорочена, діяльність районного методичного кабінету припинено, посада методиста відсутня і від запропонованої іншої посади, остання відмовилась, при цьому згоду на звільнення надано профспілковою організацією.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом №6 по Крижопільському районному відділу освіти від 10.01.1993 року ОСОБА_2 переведено на посаду методиста райметодкабінету з 10.01.1993 року.

Відповідно до наказу №104-к/тр-к від 29.05.2015 року ОСОБА_2 звільнено з роботи з посади методиста районного методичного кабінету відділу освіти Крижопільської райдержадміністрації з 06.07.2015 року у зв'язку зі скороченням штату працівників та припиненням діяльності районного методичного кабінету відділу освіти Крижопільської райдержадміністрації, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наказом №121-к/тр-к від 16.07.2015 року внесено зміни до наказу відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації від 29.05.2015 року №104-к/тр-к і дата звільнення ОСОБА_2 була змінена з «06.07.2015 року» на «16.07.2015 року».

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Наказом відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації №76 від 31.03.2015 року з 01.06.2015 року вирішено припинити діяльність районного методичного кабінету відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації як структурного підрозділу відділу освіти та скоротити штат районного методичного кабінету відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації.

Даним наказом попереджено працівників про звільнення у зв'язку із скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України з 01.06.2015 року, зокрема і ОСОБА_2, проте остання відмовились від ознайомлення із наказом, про що свідчить акт №3 від 01.04.2015 року.

01.04.2015 року відділом освіти Крижопільської районної державної адміністрації ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 49-2 КЗпП України і відповідно до наказу відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації від 31.03.2016 року №76 ОСОБА_2 повідомлено про звільнення та у зв'язку з тим, що посада методиста районного методичного кабінету відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації з 01.06.2015 року підлягає скороченню, запропоновано посаду вчителя англійської мови НВК «ЗНЗ І-ІІ ст. - ДНЗ» с. Зеленянка Крижопільського району.

Відповідно до акта №3 від 01.04.2015 року ОСОБА_2 відмовилась від переведення на запропоновану вакантну посаду, а також відмовилась від підписання вказаного акта.

Згідно протоколу зборів первинної профспілкової організації відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації №3 від 08.04.2015 року дано згоду на звільнення методиста районного методичного кабінету відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації ОСОБА_2 за скороченням штату відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України з наданням їй гарантій, передбачених чинним законодавством.

Крім того, 01.04.2015 року відділом освіти Крижопільської районної державної адміністрації було направлено голові районної ради профспілки працівників освіти і науки подання з проханням надати згоду на скорочення штату районного методичного кабінету відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації, зокрема і стосовно ОСОБА_2 за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Також, у поданні зазначено, що працівникам запропоновано переведення на наявні в навчальних закладах Крижопільського району посади.

13.11.2015 року відділом освіти Крижопільської районної державної адміністрації було повторно направлено голові районної ради профспілки працівників освіти і науки подання з проханням надати згоду на скорочення методиста районного методичного кабінету відділу освіти ОСОБА_2.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 03.12.2015 року зобов'язано Крижопільську районну організацію профспілки працівників освіти і науки України розглянути на засіданні комітету з додержанням вимог ст.ст. 43, 252 КЗпП України питання про надання або відмову в наданні згоди на звільнення методиста РМК ОСОБА_2 згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Із протоколу №7 засідання ради профспілки від 15.12.2015 року вбачається, що районна рада профспілки працівників освіти і науки надала згоду на звільнення ОСОБА_2 за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відбулось припинення діяльності районного методичного кабінету, посада позивача була скорочена, при цьому порядок попередження про звільнення та попередня згода первинної профспілкової організації стосовно ОСОБА_2 були проведені у повній відповідності до вимог діючого трудового законодавства, а тому видаючи наказ про її звільнення, начальником відділу освіти вимоги закону були дотримані.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо наявності підстав для відмови у задоволенні заявленого позову.

Щодо посилань позивача на те, що вона являється членом виборного профспілкового органу та була відсутня згода вищого виборного органу цієї профспілки, а саме Крижопільської районної організації профспілки працівників освіти і науки України, на її звільнення, то в даному випадку судом першої інстанції було зроблено відповідний запит і згідно протоколу №7 засідання ради зазначеної профспілки від 15.12.2015 року, була надана згода на звільнення ОСОБА_2.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що Крижопільський районний методичний центру закладів освіти є новоствореною юридичною особою, яка заснована на комунальній власності і підпорядкована Крижопільській районній раді, з якою ОСОБА_2 не перебувала в трудових відносинах і відповідно вимога позивача про поновлення її на посаді методиста у вказаній установі є безпідставною.

В апеляційній скарзі позивачем заявлено вимогу про поновлення на попередній посаді, однак крім встановлених у справі обставин дотримання вимог закону при її звільненні, судова колегія звертає увагу на те, що таке поновлення є неможливим, оскільки районний методичний кабінет відділу освіти Крижопільської районної державної адміністрації є організацією, що припинила свою діяльність.

З приводу викладених в апеляційній скарзі доводів про те, що позивачу не було видано трудову книжку, то дані доводи, не заслуговують на увагу, оскільки вимога про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу обґрунтована незаконністю звільнення з роботи, а не допущеними порушеннями при видачі трудової книжки.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.02.2016 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ В.І. Чорний

Згідно з оригіналом: