У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., за участю позивача, представника позивача адвоката ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду від 24 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до обласного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Рівне, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Рівненська обласна рада, про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И Л А :

23 квітня 2015 року ОСОБА_3 звернувся в Рівненський міський суд з позовом до обласного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Рівне в обґрунтування якого вказував, що згідно контракту №240/26-2013 від 16 вересня 2013 року його було призначено на посаду директора обласного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Рівне на термін з 16.09.2013 року по 15.09.2016 року. Розпорядженням голови обласної ради №10 від 22.01.2015 року з ним достроково припинено контракт з 23.01.2015 року та звільнено з посади директора згідно наказу №3 від 26.01.2015 року.

В порушення ст. 116 КЗпП України остаточний розрахунок з ним був проведений 17.04.2015 року, а тому відповідач повинен був виплатити йому середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку згідно ст. 117 КЗпП України, в розмірі 46886,39 грн..

__________________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/677/2016 Головуючий у 1 інстанції : Кухарець В.М.

Доповідач : Григоренко М.П.

Із цих підстав просив стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 46886,39 грн. та 2000 грн., в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Рівненського міського суду від 24 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Судові витрати віднесено на рахунок держави.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

Вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що не встановлено вини підприємства у невиплаті звільненому працівникові ОСОБА_3 розрахункових сум.

Зазначає, що відповідачем не заперечується, що виплата заробітної плати (остаточний розрахунок) була проведена частково 18 лютого і повністю виплачена лише 17 квітня 2015 року.

Твердження відповідача про те, що позивач не звертався з вимогою про розрахунок не відповідає дійсності та суперечить фактичним обставинам.

Неодноразові вимоги позивача про розрахунок та необхідність додержання вимог ст. 116 КЗпП України адміністрацією аеропорту були проігноровані, за винятком виплати в розмірі 1 000 грн. (оплата лікарняного листа), що були переказані на його рахунок 18.02.2015 року. 31 березня позивач звернувся з письмовим зверненням до адміністрації аеропорту про надання довідки щодо заборгованість по заробітній платі на час звільнення, після чого, 17 квітня йому було перераховано 4432,93 грн., що підтверджено випискою з банківського рахунку.

Також вказує, що жоден працівник не може залишатися байдужим до порушення роботодавцем його права на оплату праці, а тому встановлені порушення трудових прав повязані з певними душевними стражданнями і справедливою компенсацією завданої йому моральної шкоди позивач вважає 2000 грн.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В ході апеляційного розгляду справи позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що заявлені позовні вимоги є безпідставними.

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків оскаржуваного рішення.

Частиною 1 статті 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

По справі встановлено і це підтвердив сам позивач в ході апеляційного розгляду справи, що у звязку із накладенням органами Державної виконавчої служби арешту на рахунки обласного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Рівне, всі виплати по заробітній платі на вказаному підприємстві здійснювались у спеціальному порядку, який полягав у тому, що спочатку комісія по трудовим спорам вказаного підприємства, за зверненням працівника або адміністрації цього підприємства, видавала посвідчення про виплату тому чи іншому працівнику заробітної плати, яке мало статус виконавчого документа, а потім із цим посвідченням працівник мав звернутись до державної виконавчої служби із відповідною заявою про здійснення перерахунку належних йому грошових коштів на його картковий рахунок.

З наявних в матеріалах справи вбачається, що в день звільнення з роботи позивач перебував на лікарняному, а із заявою про виплату розрахункових коштів у передбаченому вище порядку останній звернувся лише 09 квітня 2015 року.

Будь-які докази, які б свідчили про те, що позивач після звільнення з роботи раніше також звертався до комісії по трудовим спорам обласного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Рівне із відповідною заявою про виплату йому належних сум у звязку із звільненням з роботи і йому в цьому було відмовлено, в матеріалах справи відсутні.

В ході апеляційного розгляду справи, ОСОБА_3 також підтвердив ту обставину, що раніше, ніж 09 квітня 2015 року, будь-яких заяв на адресу комісії по трудовим спорам обласного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Рівне про виплату йому належних сум у звязку із звільненням з роботи він не подавав.

Посилання позивача на те, що комісія по трудових спорах могла прийняти відповідне рішення про виплату йому розрахункових і за зверненням адміністрації обласного комунального підприємства „Міжнародний аеропорт Рівне, а тому вина відповідача є доведеною щодо затримки розрахунку при його звільненні з роботи, на увагу не заслуговують, оскільки навіть у цьому разі вказані виплати відповідач також не зміг би самостійно здійснити, так як для цього повинна була бути ще і особиста заява ОСОБА_4 на імя державного виконавця, яку, як про це вже вказано вище, той подав лише 09 квітня 2015 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення Рівненського міського суду від 24 лютого 2016 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 24 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.М. Ковальчук

ОСОБА_5