Справа № 180/874/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем Завадською А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що 17 лютого 2006 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1048/1 про надання кредиту на споживчі цілі у національній валюті України на суму 5000 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% річних зі строком повернення кредиту не пізніше 16 лютого 2008 року. Банк зобовязався надати позичальнику на умовах цього договору кредит у розмірі 5000 грн. на придбання музичного центру Alisse, телевізора Soni, DVD Soni, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит у розмірі 5000 грн. Однак, відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, нараховані за користування кредитними коштами відсотки у встановлені кредитним договором терміни не сплачує. Заборгованості ОСОБА_1 перед банком станом на 05 квітня 2016 року становить 3984,86 грн. На час звернення до суду кредитна заборгованість відповідачем не погашена, тому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 3984,86 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі й просив його задовольнити.

Відповідач в судовое засідання не зявилася, надала суду копію свідоцтва про шлюб серії І-КИ №325168 від 11.11.2015 року, за яким її прізвище змінено на «Реброву» та заяву, за якою просила застосувати позовну давність до спірних правовідносин та відмовити позивачу у позові з цих підстав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, що 17 лютого 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником прав та обов'язків якого єПублічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1048/1, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі у національній валюті України у сумі 5000 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% річних зі строком повернення кредиту не пізніше 16 лютого 2008 року (а.с.7-8).

Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.5) заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору № 1048/1 станом на 05 квітня 2016 року становить 3984,86 грн., а саме:

- 3165,61 грн. прострочена заборгованість за кредитом;

- 749,25 грн. прострочена заборгованість по відсоткам;

- 70,00 грн. комісія.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Пунктом 1.4 кредитного договору № 1048/1 визначено, що останнє погашення повинно бути здійснене не пізніше 16 лютого 2008 року.

Статтями 256 та 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 та ч.5 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як встановлено судом, наданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості не дає суду інформації про факти здійснення відповідачем платежів за кредитним договором № 1048/1 від 17 лютого 2006 року, якщо такі були, а також про останню дату сплати, що виключає для суду можливість встановити початок та закінчення строку позовної давності.

З інших документів, наданих до позовної заяви, вбачається, що строк позовної давності для вимог про стягнення заборгованості за вказаним договором сплив.

Згідно з положеннями ч.3 та ч.4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач ОСОБА_1 просила застосувати позовну давність до спірних правовідносин, про що надала суду заяву від 24.06.2016 року.

Кредитний договір № 1048/1 від 17 лютого 2006 року не містить умов щодо збільшення строку позовної давності, тому суд застосовує загальну позовну давність у три роки.

Отже, оскільки у договорі кредиту чітко встановлено остаточний термін повернення коштів 16 лютого 2008 року, позивач звернувся з даним позовом 23 травня 2016 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, і відповідач ставить питання про застування строків давності, тому суд вважає за необхідне відмовити у позові Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» у звязку зі спливом строку позовної давності.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.256, 257, 530 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Нанічкіна