БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/154/16, cправа № 361/5772/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» березня 2016 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

при секретарях: Хорошун К.О., Мельник А.С., Харченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, третя особа: публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовується тим, що 01 листопада 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі АКІБ «УкрСиббанк») й ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0 за яким останньому в кредит було надано 38 194 доларів Сполучених Штатів Америки (далі США) під 13% річних на строк до 01 листопада 2014 року. Між тим, зобовязання за кредитним договором виконувалися неналежним чином, у звязку із чим виникла заборгованість за цим правочином зі сторони ОСОБА_1 Між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (яке є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк») та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, за яким позивач набув прав стягувача у договірних правовідносинах із відповідачем. Просить суд: стягнути із ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором від 01 листопада 2007 року № 0, яка станом на 28 липня 2015 року, становить 1 699 631 грн. 34 коп. (сума заборгованості за кредитом 681 288 грн. 88 коп., сума заборгованості за відсотками 1 018 342 грн. 46 коп.).

У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримала й просила їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов не визнав й просив у його задоволенні відмовити. При цьому він пояснив, що дійсний розмір його заборгованості за кредитним договором позивачем не доведений. Крім того, просив застосувати до позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» строк позовної давності.

У судове засідання третя особа ПАТ «УкрСиббанк» представника не направила. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки до суду не повідомлені.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися у судове засідання, дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 01 листопада 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту та заставу транспортного засобу № 0 (а.с.6).

За умовами цього правочину банк зобовязався надати позичальнику, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кошти (кредит) в сумі 38 194 доларів 00 центів США та сплатити плату за кредит. Еквівалент суми кредиту 192 879 грн. 70 коп. за курсом Національного банку України на день укладення договору. Сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатися у договорі лише у разі надання банком кредиту в іноземній валюті. Цільове призначення кредиту: кредит надається позичальнику для його особистих потреб, а саме: кредит на авто. Правочином передбачено, що позичальник, укладаючи договір, усвідомлює можливість виникнення курсових різниць (коливань) валюти кредиту при отриманні кредитних коштів та їх використанні за цільовим призначенням згідно із умовами договору, внаслідок чого може виникнути потреба у доплаті позичальником за рахунок власних коштів повної вартості продукції (товару/робіт/послуг), яку останній придбаває за рахунок кредитних коштів банку. Позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно із Додатком № 1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 01 листопада 2014 року. За користування кредитними коштами протягом перших тридцяти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі тринадцяти відсотків річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених частиною 1 п.5.2. договору. Нарахування процентів за договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог чинного законодавства України. При цьому проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність банку відповідно до умов договору.

Розділами 4, 5 договору передбачено, що за порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених договором, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню. Процентна ставка за договором може бути змінена у порядку і на умовах, визначених договором. Сторони погодили, що банк може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення у разі: - порушення позичальником кредитної дисципліни (зокрема, неналежного виконання умов кредитного договору; - погіршення фінансового стану позичальника, документально підтвердженого в результаті щорічного моніторингу, що проводиться банком відповідно до внутрішніх нормативних документів на підставі довідки про доходи тощо, а також даних щодо дотримання позичальником кредитної дисципліни (зокрема, своєчасного погашення заборгованості та/або виконання інших зобовязань позичальника за договором; - здійснення поточних коливань процентних ставок за вкладами та/або кредитами, або зміни у грошово-кредитній політиці НБУ. Сторони погодили, що у разі настання будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 пункту 5.2. договору, банк може збільшити розмір процентної ставки за договором у наступному порядку, а саме: - банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дати збільшення розміру процентної ставки повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою за адресою позичальника відповідного рекомендованого листа; - такий новий розмір процентної ставки за цим договором починає застосовуватися з дати, що буде вказана у повідомлені банку до позичальника, без укладення сторонами відповідної угоди про внесення змін до договору. У разі незгоди із таким новим розміром процентної ставки позичальник має право у строк не пізніше останнього робочого дня, що передує даті початку дії нової ставки, вказаної у повідомлені банку, достроково повернути банку всю суму кредитних коштів, отриманих за договором, сплатити йому в повному обсязі плату за кредит та здійснити інші платежі за договором.

Додатками №№ 1, 2 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу визначено графіки погашення кредиту, а саме із 01 листопада 2007 року по 01 листопада 2014 року (а.с.15).

Зобовязання відповідачем ОСОБА_1 виконувалися неналежним чином, у звязку із чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 й зареєстрований у реєстрі за №№ 2949 2950 (а.с. 94, 121).

За цим правочином ПАТ «УкрСиббанк» погодилося продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх ПАТ «Дельта Банк», а останній погодився придбати права вимоги за кредитами, прийняти їх та сплатити ціну купівлі.

Між ПАТ «УкрСиббанк» й ПАТ «Дельта Банк» 19 грудня 2011 року складено Акт приймання-передачі (а.с.165).

Як видно із витягу з Додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором № 0, позичальник ОСОБА_1, загальний розмір грошового зобовязання за кредитним договором 38 194 долари 00 центів США, фактичний розмір невиконаного грошового зобовязання станом на 16 грудня 2011 року - 373 380 грн. 57 коп. (а.с. 140, 167, 170).

16 січня 2012 року ПАТ «Дельта Банк» направило ОСОБА_1 повідомлення про передачу з інформацією про набуття прав вимоги за кредитним договором (а.с. 171 - 174).

Із розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором кредиту № НОМЕР_1 від 01 листопада 2007 року видно, що станом на 28 липня 2015 року вона складає 1 699 631 грн. 34 коп. (- сума заборгованості за кредитом 30 880 доларів 26 центів США, що згідно з курсом НБУ (100 доларів США = 2206,2278 грн.) складає 681 288 грн. 88 коп.; - сума заборгованості за відсотками 46 157 доларів 63 центи США, що згідно з курсом НБУ (100 доларів США = 2206,2278 грн.) складає 1 018 342 грн. 46 коп.) (а.с.163).

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Договір є обовязковим до виконання (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Як вже було наголошено вище, сторони встановили строк дії договору до 01 листопада 2014 року (пункт 1.2.2. кредитного договору), а також строки виконання зобовязань із щомісячним погашенням платежів з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти (пункт 1.3.4. договору).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Правові наслідки порушення зобовязання боржником визначені також у частині першій статті 611, частині другій четвертій статті 612 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника.

Сторони встановили строк дії договору до 01 листопада 2014 року, так і строки виконання зобовязань із щомісячним погашенням платежів, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню 01 листопада 2014 року.

Таким чином, умовами кредитного договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входить до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За змістом цієї норми закону початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У судовому засіданні встановлено, що згідно із умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту й проценти за користування кредитом, а також сплачувати пеню за порушення строків повернення кредиту й процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником частинами до 10 числа кожного місяця, а процентів кожного 10 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, у рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів повинен обчислюватися з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань.

Установлено, що ОСОБА_1 перестав виконувати щомісячні зобовязання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у звязку із чим у нього утворилася заборгованість за кредитним договором. У свою чергу банк звернувся до суду з позовом 11 серпня 2015 року (а.с.36).

Позиція щодо застосування як загальних так і спеціальних строків позовної давності в кредитних правовідносинах викладена у Постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року.

Відповідно до статті 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позивачем ПАТ «Дельта Банк» пропущено загальний трирічний строк позовної давності, визначений статтею 257 ЦК України, для звернення до суду із вимогами про стягнення із відповідача заборгованості за кредитом та відсотками із 19 грудня 2011 року (Акт приймання-передачі) по 31 липня 2012 року (- заборгованість кредитом в сумі 18 149 доларів 46 центів США, відсотки, які нараховані на поточну заборгованість, в сумі 17 202 долари 26 центів США, - відсотки, які нараховані на прострочену суму заборгованості, в сумі 3 113 доларів 87 центів США, а всього 38 465 доларів 59 центів США, що дорівнює 848 638 грн. 54 коп. (співвідношення долара США до гривні станом на 28 липня 2015 року становить 1 долар США = 22,062278 грн. (а.с.163).

Загальна сума заборгованості за кредитом, відсотками на поточну заборгованість та відсотками на прострочену суму заборгованості, із урахуванням строків позовної давності, становить 38 572 долари 30 центів США, що у співвідношенні іноземної валюти до національної грошової одиниці дорівнює 850 992 грн. 81 коп. (сума заборгованості за кредитом 12 730 доларів 80 центів, - відсотки, нараховані на поточну суму заборгованості - 2 233 долари 83 центи США, - відсотки, нараховані на прострочену суму заборгованості, - 23 607 доларів 67 центів США. (1 долар США = 22,062278 грн. станом на 28 липня 2015 року).

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 850 992 грн. 81 коп. Решта позовних вимог задоволенню не підлягає у звязку із пропуском ПАТ «Дельта Банк» строку позовної давності.

Керуючись статтями 212 215 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 01 листопада 2007 року № 0 (укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» й ОСОБА_1) в загальній сумі 1 200 584 (один мільйон двісті тисяч пятсот вісімдесят чотири) грн. 83 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судові витрати в сумі 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин