Ухвала

іменем україни

30 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Святослав» до ОСОБА_3, приватного підприємства «Тібар», приватного підприємства «Дисконт», товариства з обмеженою відповідальністю «Ольвія», товариства з обмеженою відповідальністю «Ярославна П», товариства з обмеженою відповідальністю «Київтрейд», закритого акціонерного товариства «Ярославна», Деснянської районної у м. Києві ради, третя особа - комунальне підприємство «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», про стягнення штрафу за невиконання договору про надання юридичних послуг, про виділ частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності, за касаційною скаргою закритого акціонерного товариства «Сонат» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 3 грудня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2015 року,

встановила:

У серпні 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю «Святослав» (далі - ТОВ «Святослав») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, приватного підприємства «Тібар» (далі - ПП «Тібар»), приватного підприємства «Дисконт» (далі - ПП «Дисконт»), товариства з обмеженою відповідальністю «Ольвія» (далі - ТОВ «Ольвія»), товариства з обмеженою відповідальністю «Ярославна П» (далі - ТОВ «Ярославна П»), товариства з обмеженою відповідальністю «Київтрейд» (далі -

ТОВ «Київтрейд»), закритого акціонерного товариства «Ярославна» (далі - ЗАТ «Ярославна»), Деснянської районної у м. Києві ради, третя особа - комунальне підприємство «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» (далі -

КП «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна»), про стягнення штрафу за невиконання договору про надання юридичних послуг, про виділ частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності.

Позов мотивовано тим, що згідно з умовами договору про надання юридичних послуг від 22 травня 2007 року ТОВ «Святослав» доручив ОСОБА_3, а останній взяв на себе зобов'язання провести ряд дій щодо виділу об'єктів, що перебувають у спільній частковій власності, а саме: 26/100 частин від нежилого будинку, розташованого у АДРЕСА_1, 40/100 частин, 4/100 частини, 5/100 частин від нежилої будівлі, розташованої по АДРЕСА_2, 39/100 частин від нежилих приміщень в будинку, розташованого у АДРЕСА_3, у окремі об'єкти нерухомого майна.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 незаконно утримує оригінальні примірники правовстановлюючих документів та технічних паспортів на нерухоме майно позивача, останній звернувся з даним позовом, у якому просив стягнути із ОСОБА_3 штраф у розмірі 1 500 грн за невиконання умов договору та виділити наведені вище об'єкти, що перебувають у спільній частковій власності позивача та відповідачів у окремі об'єкти нерухомого майна та зобов'язати Київське міське бюро технічної інвентаризації зареєструвати за позивачем право власності на зазначені об'єкти.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від

3 грудня 2007 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Святослав» штраф за невиконання умов договору про надання юридичних послуг від 22 травня 2007 року в розмірі 1 500 грн.

Виділено із майна, що знаходиться у спільній частковій власності та визнано за ТОВ «Святослав» право власності, як на окремі об'єкти нерухомого майна: нежилі приміщення ( в літері А ), що складаються з групи приміщень № 1, групи приміщень № 7, групи приміщень № 8, МСК, площею 102,44 кв. м, a всього загальною площею 831,64 кв. м, в будинку, що знаходиться у АДРЕСА_3, нежилі приміщення № 3 та приміщення № 6, з примикаючою до приміщень рампою, площею 70 кв. м, загальною площею 612,5 кв. м, у нежилому будинку, що знаходиться у

АДРЕСА_1, групу приміщень № 4, загальною площею 1 462,6 кв. м у нежилому будинку, що знаходиться у АДРЕСА_2, групу приміщень № 6, загальною площею 105,9 кв. м, що у нежилому будинку, що знаходиться у АДРЕСА_2, нежиле приміщення № 5, загальною площею 124 кв. м, що знаходиться у АДРЕСА_2 та припинено право спільної часткової власності на вказані об'єкти.

Зобов'язано Київське МБТІ зареєструвати за ТОВ «Святослав» право власності на окремі oб'єкти нерухомого майна як одиницю власності на вказані вище нежилі приміщення.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 10 серпня

2015 року, з урахуванням виправлення описки, рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ТОВ «Святослав» до ПП «Тібар»,

ПП «Дисконт», ТОВ «Ольвія», ТОВ «Ярославна П», ТОВ «Київтрейд»,

ЗАТ «Ярославна», Деснянської районної у м. Києві ради, третя особа -

КП «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», про виділ частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності, стягнення судових витрат, визнання права власності, зобов'язання третю особа - КП «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати право власності на спірні об'єкти нерухомого майна за

ТОВ «Святослав» скасовано, провадження у справі у цій частині закрито. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі закрите акціонерне товариство «Сонат» просить скасувати ухвалу апеляційного суду, вирішити питання по суті, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити в позові в частині стягнення штрафу за невиконання договору про надання юридичних послуг, визнання за

ТОВ «Святослав» право власності, як на окремі об'єкти нерухомого майна, зобов'язання КП «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати за ТОВ «Святослав» право власності на окремі об'єкти нерухомого майна, як на одиницю власності, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ТОВ «Святослав» до ПП «Тібар», ПП «Дисконт»,

ТОВ «Ольвія», ТОВ «Ярославна П», ТОВ «Київтрейд»,

ЗАТ «Ярославна», Деснянської районної у м. Києві ради, третя особа -

КП «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», про виділ частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності, стягнення судових витрат, визнання права власності, зобов'язання третьої особи - КП «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати право власності на спірні об'єкти нерухомого майна за

ТОВ «Святослав», апеляційний суд вірно виходив, що спір у даній частині підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Так, відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ЦПК України позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» (далі - постанова Пленуму Верховного Суду України № 2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Абзацом 3 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 роз'яснено, що вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд відкриває провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого виду судочинства.

Висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеній в постанові № 6-2307цс15 від

2 березня 2016 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Проте ухвала апеляційного суду щодо залишення без змін рішення суду першої інстанції в іншій частині не ґрунтується на процесуальному законі.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Зміст ухвали суду апеляційної інстанції передбачено в ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема, зазначаються: узагальнені доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі; встановлені судом першої інстанції обставини; мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався; у разі відхилення апеляційної скарги зазначаються мотиви її відхилення.

Таким чином, у судовому рішенні апеляційний суд зобов'язаний дати відповіді на всі доводи апеляційної скарги, оскільки інакше буде порушено вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як мотивування судового рішення судом, який має право за певних обставин на дослідження нових доказів та переоцінку доказів.

Проте зазначеним вимогам ухвала апеляційного суду не відповідає, встановлені фактичні обставини справи та висновки, зроблені ним у мотивувальній частині, суперечать його резолютивній частині.

Так, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що закрите акціонерне товариство «Сонат» оскаржило рішення місцевого суду в частині позовних вимог ТОВ «Святослав» до ПП «Тібар», ПП «Дисконт»,

ТОВ «Ольвія», ТОВ «Ярославна П», ТОВ «Київтрейд», ЗАТ «Ярославна», Деснянської районної у м. Києві ради, третя особа -

КП «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», про виділ частки з майна, що знаходиться у спільній частковій власності, стягнення судових витрат, визнання права власності, зобов'язання третьої особи - КП «Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати право власності на спірні об'єкти нерухомого майна за

ТОВ «Святослав». В іншій частині рішення не оскаржувалось.

Проте, ухвалою апеляційного суду Київської області від 10 серпня

2015 року рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог між юридичними особами скасовано, провадження у справі у цій частині закрито. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

При цьому, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Святослав» штрафу за невиконання умов договору про надання юридичних послуг від 22 травня 2007 року в розмірі 1 500 грн, апеляційний суд на порушення вимог ст.

ст. 212, 213, 315 ЦПК України не навів правових підстав, за яких він прийшов до такого висновку.

Апеляційним судом зазначено, що рішення місцевого суду в цій частині не оскаржено, а тому не перевіряється апеляційним судом, водночас установив, що при вирішення спору в цій частині не вбачається неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при вирішенні цих вимог. При цьому не зазначив, яким чином стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Святослав» штрафу стосується прав та інтересів закритого акціонерного товариства «Сонат».

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд належним чином не з'ясував межі доводів апеляційної скарги і не навів правових підстав, за яких він переглянув судове рішення в повному обсязі.

Таким чином, ураховуючи, що апеляційним судом допущені порушення процесуальних норм права, оскільки резолютивна частина рішення суду в цій частині не відповідає мотивувальній та містить висновки, не передбачені законом, ухвала апеляційного суду в цій частині підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства «Сонат» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 серпня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь

ТОВ «Святослав» штрафу за невиконання умов договору про надання юридичних послуг скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У іншій частині ухвалу апеляційного суду Київської області від

10 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська