АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/6237/15-ц 22-ц774/79/к/16
Справа № 212/6237/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/79/К/16 Чайкін І.Б.
Категорія № 27 (ІУ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Грищенко Н.М.,

суддів Братіщевої Л.А., Бондар Я.М.,

із секретарем Євтодій К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» ( надалі- ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно укладеного між сторонами 29 вересня 2006 року кредитного договору №DNН4КР90760772 відповідач ОСОБА_2 отримав за заявою від ПАТ КБ «Приватбанк» кредитні кошти на споживчі цілі для придбання мобільного телефону в сумі 2912 грн., зі сплатою 2,09 відсотків у місяць на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення до 29 вересня 2008 року.

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань утворилась заборгованість, яка станом на 06 липня 2015 року становить 61318,65 грн. і складається з 2910,50 грн. - заборгованість за кредитом; 17102,12грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 37909,90 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання, штрафи 500 грн. - фіксована частина, 2896,13 грн. - процентна складова.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2015 року позов ПАТ КБ«ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ«ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором 26319,25 гривень, яка складається з: заборгованість за кредитом - 2910,50 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 17102,12 гривень; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 2910,50 гривень; штраф (фіксована частина) в сумі 500, 00 гривень; штраф (процентна складова) в сумі 2896,13 гривень, а також судовий збір - 263,20 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк»посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність рішення суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення пені у повному обсязі.

Зокрема судом без наявності істотних обставин застосовано положення ч.3 ст.551 ЦК України за власним тлумаченням.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду.

Судом встановлено, що відповідно до договору № DNH4КР90760772 від 29.09.2006 року позивач надав ОСОБА_2 29 вересня 2006 року кредит у розмірі 2912,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09 відсотків на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.4)

Відповідач ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам, складає ними між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.( а.с.5-9)

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором , наданим позивачем станом на 06 липня 2015 року, відповідач ОСОБА_2 має заборгованість в сумі 61318,65 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 2910,50 гривень;- заборгованості по процентам за користування кредитом - 17102,12 гривень; - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 37909,90 гривень;а також штрафів відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг : - штрафу (фіксована частина) в сумі 500, 00 гривень; - штрафу (процентна складова) в сумі 2896,13 гривень.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що заборгованість відповідача доведена, однак з урахуванням співмірності розміру заборгованості за кредитом та пені, зменшив розмір пені, застосувавши положення ч.3 ст.551 ЦК України.

Однак, колегія суддів не може погодитися із даним висновком суду, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині зменшення розміру пені.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні частини 3 статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Положення частини 3 статті 551 ЦК України, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства та частини 4 статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, надають право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Дані положення закону судом застосовуються, якщо наявні такі обставини та на це посилається боржник і просить зменшити розмір неустойки. При цьому на виконання вимог ст.215 ЦПК України суд повинен в обов'язковому порядку мотивувати свій висновок.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскаржуване рішення суду ухвалено в заочному порядку за відсутності відповідача, матеріали справи не містять заяви відповідача про зменшення розміру пені та не містять доказів та підстав для її застосування.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що правових підстав у суду першої інстанції для застосування ч.3 ст.551 ЦК України та зменшення розміру пені не існувало, на підставі п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2015 року підлягає зміні та збільшенню розміру пені з урахуванням заявлених позовних вимог, та відповідного збільшення розміру загальної заборгованості.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із відповідача ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» у відшкодування судових витрат за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 1287,7 грн. ( а.с. 16,46)

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314-316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Змінити рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 29 жовтня 2015 року, збільшивши розмір стягнутої з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором №DNН4КР90760772 від 29 вересня 2006 року з 2910,50 гривень до 37909,90 гривень, відповідно збільшити розмір загальної заборгованості з 26319,25 гривень до 61318,65 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» сплачений судовий збір в сумі 1287,7 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді :