Провадження №2/193/44/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

22 лютого 2016 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі

судді Шумська О.В.

при секретарі Палій Л.Г.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_3» про розірвання договору оренди землі і усунення перешкод у володінні та користуванні земельною часткою,-

В С Т А Н О В И В:

25 листопада 2015 року до суду звернулась позивач з позовною заявою до відповідача з вимогою про розірвання договору оренди землі. В обґрунтування позову зазначає, що 03 березня 2014 року між ОСОБА_4 та ТОВ « Агрофірма «ОСОБА_3» було укладено додаткову угоду до типового договору оренди землі № 25 від 01 жовтня 2009 року, яким продовжено термін дії договору до 31.07.2021 року.

23 березня 2014 року ОСОБА_4 померла. Після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 7,6447 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину у державній нотаріальній конторі на дану земельну ділянку.

22 травня 2015 року позивачем як власником вищезазначеної земельної ділянки був направлений в ТОВ «Агрофірму «ОСОБА_3» типовий договір оренди землі, котрим було запропоновано на основі вказаній в цьому договорі, заключити договір оренди землі, але з письмової відповіді від ТОВ ОСОБА_3 «Петрове» позивач так і не отримала, а відповідач до тепер користується її земельною ділянкою, що перешкоджає позивачу у реалізації її права власності на зазначену земельну ділянку. Позивач зазначає, що відповідач відмовляється укладати договір оренди землі з новим власником земельної ділянки.

Відповідно до уточненої позовної заяви ОСОБА_1 просить суд розірвати додаткову угоду від 03.03.2014 року до типового договору оренди землі № 25 від 01.10.2009 року, та зобовязати відповідача не чинити перешкоди для володіння та користування нею земельною ділянкою ,який належить їй на праві власності.

Позивач у судовому засіданні , просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечує.

12 січня 2016 року представник відповідача надав заперечення згідно якого вважає, що відповідач користується земельною ділянкою на правових підставах. Відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб, тобто спадкоємців. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю і на момент відкриття спадщини не припинились внаслідок смерті. Таким чином до позивача перейшли усі права та обовязки які належали на момент смерті спадкодавця, у тому числі і правовідносини, які виникли на підставі договору оренди землі № 25 від 01.10.2009 року.

Крім того згідно п. 40 договору оренди землі № 25 від 01.10.2009 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, що не суперечить чинному законодавству.

На підставі викладеного просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно договору оренди землі № 25 від 01.10.2009 року який укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірмою «ОСОБА_3» в особі директора ОСОБА_5, відповідно до якого в оренду передається в оплатне, строкове користування земельну ділянку загальною площею 7, 6447 га., яка належить на праві власності ОСОБА_4 .Договір дійсний до 01.10.2014 року. Договір зареєстрований у Софіївському відділі Дніпропетровської філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» про що в Державному реєстрі земель вчинено запис під № 28 від 12 березня 2010 року.

03 березня 2014 року укладено додаткову угоду до типового договору оренди землі № 25 від 01.10.2009 року, відповідно до якого продовжено термін дії договору до 31.07.2021 року та внесено зміни до п. 9 договору , яка була зареєстрована 07.03.2014 року державним реєстратором Реєстраційної служби Софіївського РУЮ в Дніпропетровській області . Сторони дійшли згоди з усіх положень договору, про що свідчить підпис сторін.

23 березня 2014 року ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть , серії І-Ки № 554715 від 24 березня 2014 року виданий виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 29053176 від 05.11.2014 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 7,6447 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:080:0009, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Софіївського району. Підставою виникнення права власності є свідоцтво про право на спадщину серії 1349 виданий 05.11.2014 року , виданий ОСОБА_6 державним нотаріусом Софіївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, Цивільного Кодексу України, Закону України «Про оренду землі», Земельним Кодексом України.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

гідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 141 Земельного кодексу України перелічено підстави припинення права користування земельною ділянкою. Так підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору,а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем надано додаткову позовну заяву про розмір та виплату орендної плати за 2015 рік згідно якого позивач зазначає, що орендна плата за договором оренди повинна становити 12% від нормативно грошової оцінки що складає 17 000 грн., однак згідно додаткової угоди до типового договору оренди землі від 03.03.2014 року складає лише 3700 грн. (а.с. 39).

Як вбачається з пояснень позивача в судовому засіданні орендна плата за договором за 2015 рік відповідачем позивачу не сплачена. Відповідно видатково касових ордерів від 24.02.2014 року та від 27.03.2013 року ОСОБА_4 було сплачено орендну плату лише за 2013 рік та за 2014 рік у розмірі 3700 грн. (а.с. 45).

Тому відповідно ст.ст. 24, 32 Закону України "Про оренду землі" зазначена обставина є підставою для розірвання договору оренди.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Оскільки суд дійшов до висновку про розірвання договору оренди земельної ділянки , то відповідно слід зобовязати відповідача повернути земельну ділянку позивачу за актом приймання-передачі земельної ділянки.

Щодо вимог про зобовязання відповідача не чинити перешкоди для володіння та користування земельною ділянкою ,належну їй на праві власності земельну ділянку, суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суду необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ОСОБА_3» про розірвання договору оренди землі і усунення перешкод у володінні та користуванні земельною часткою задовольнити частково.

Розірвати додаткову угоду від 03 березня 2014 року №25 до Типового договору оренди землі №25 від 01 жовтня 2009 року укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ ОСОБА_3.

В іншій частині відмовити як необгрунтованій.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя О. В. Шумська