Ухвала

іменем україни

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Колодійчука В.М., УмновоїО.В. , Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, який діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_5, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Житомирської області від 11 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_5 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна, за касаційною скаргою ОСОБА_4, який діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила встановити факт постійного проживання її матері - ОСОБА_8, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ОСОБА_9 на час відкриття спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_9; встановити факт прийняття ОСОБА_8 спадщини після смерті ОСОБА_9, оскільки її мати була зареєстрована за однією адресою з останньою; визнати за нею право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 як за спадкоємцем за законом, оскільки вона на момент смерті проживала спільно із спадкодавцем і фактично прийняла спадщину; витребути від ОСОБА_5 належне їй нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 11 червня 2015 року вказане рішення суду першої інстанції в частині відмови у встановленні фактів, що мають юридичне значення, залишено без змін, у решті - скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано за ОСОБА_6 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на житловий будинок АДРЕСА_1. Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2015 року відмовлено ОСОБА_4, який діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_5, у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Житомирської області від 11 червня 2015 року відповідно до вимог п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У жовтня 2015 року представник неповнолітньої ОСОБА_5 - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Житомирської області від 11 червня 2015 року. Заяву обґрунтовував тим, що на час ухвалення рішення, про перегляд якого ставиться питання, не набрало законної сили рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 26 травня 2015 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_10 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, а тому воно не було прийнято до уваги. Проте, встановлені зазначеним рішенням суду обставини є істотними і мають суттєве значення для вирішення справи про витребування майна. Це рішення було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 03 вересня 2015 року. Так, вказаним рішенням встановлено що ОСОБА_7 на дату продажу спірного будинку у 2011 році була його власником і мала право його відчужувати.

Крім того, після ухвалення апеляційним судом рішення у даній справі на адвокатський запит з Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області надійшла відповідь від 16 вересня 2015 року, згідно з якою повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об'єкт «Будівництво одноквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (замовник ОСОБА_9.)» надійшло до інспекції 30 грудня 2010 року і було подано за нотаріально посвідченою довіреністю ОСОБА_11 Разом з тим, ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому ОСОБА_11 не міг діяти від її імені з дня смерті. Про існування такого документа ОСОБА_5 не було відомо під час розгляду справи в суді, оскільки вона не була стороною цих правовідносин. Таким чином, вищевказані обставини, на думку заявника, є нововиявленими та є підставою для перегляду рішення апеляційного суду від 11 червня 2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_4, який діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_5, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Житомирської області від 11 червня 2015 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, який діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_5, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу для розгляду до суду апеляційної інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Однією з підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Саме з цих підстав заявник просив переглянути судове рішення у даній справі.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Вирішуючи спір в частині вимог про визнання права власності позивача на житловий будинок АДРЕСА_1 у порядку спадкування, суд виходив з того, що його будівництво було розпочато спадкодавцем у 2005 році та закінчено у 2010 році. Такі висновки зроблені на підставі досліджених у суді доказів (а. с. 192).

Повідомлення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області від 16 вересня 2015 року, яке отримано після ухвалення рішення, про перегляд якого просить заявник, правильність висновків суду не спростовує, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Крім того, заявник не довів, що у нього не було можливості надати цей доказ в судовому засіданні за умови виконання ним процесуальних обов'язків, передбачених ч. 1 ст. 60 ЦПК.

Тому, зазначена заявником обставина не може вважатися нововиявленою.

Постановляючи рішення в частині вимог про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, про перегляд якого просить заявник, суд виходив з того, що після скасування судового рішення, яким за ОСОБА_7 визнано право власності на спірний будинок, подальше розпорядження останньою цим будинком порушує права позивача як спадкоємиці за законом (а. с. 193).

Таким чином, у даному випадку не має правового значення дійсність чи недійсність правочину, за яким право власності перейшло до наступного власника.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4, який діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_5, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Житомирської області від 11 червня 2015 року, апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для перегляду вказаного рішення з підстав, передбачених ст. 361 ЦПК України.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків апеляційного суду не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, який діє як законний представник неповнолітньої ОСОБА_5, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська