Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 300/58/16-ц

Провадження № 2/300/68/2016

11.04.2016 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді Вотьканича В.А., за участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я., відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ Приватбанк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, встановив:

Позивач ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 31 березня 2008 року в сумі 19 803 (дев"ятнадцять тисяч вісімсот три) гривні 35 копійок та судові витрати по справі в сумі сплаченого судового збору розміром 1218 (тисячу двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок.

Позов мотивовано тим, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1, 31.03.2008 року був укладений кредитний договір № б/н, згідно з яким відповідачу був виданий кредит в розмірі 16 000 (шістнадцять тисяч) гривень. Через порушення зобовязань по кредитному договору відповідач заборгував суму19 803 (дев"ятнадцять тисяч вісімсот три) гривні 35 копійок, яку позивач просив стягнути.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та надав суду заяву в якій просить застосувати строк позовної давності, у зв'язку з чим в задоволенні позову просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч.1 статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 статті 261 ЦК України).

В ч. 3 та ч. 4 статті 267 ЦК України передбачено правило, згідно з яким позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Така заява міститься у матеріалах справи, яку відповідач надав суду (а.с.29).

З матеріалів справи вбачається, що 31 березня 2008 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до банківської установи із заявою про надання кредитних коштів (а.с.6).Заява була задоволена та на ім'я відповідача була відкрита та видана платіжна картка з кредитним лімітом у розмірі 16 000 гривень.

Відповідно до п.9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Отже, укладаючи договір про надання кредитних коштів, сторони домовились, що цей договір діє протягом року та може бути автоматично продовжений ще на один рік, при цьому будь-яких інших умов щодо строку дії договору або строку позовної давності сторони не встановлювали.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 31.03.2008 року (а.с.4-6) вбачається, що позивачу було надано кредитний ліміт в сумі не 16 000,00 гривень, як зазначено в позові, а 1460,00 гривень. Останнє погашення коштів по кредиту згідно з розрахунком відбулося 17.11.2009 року в сумі 210,53 грн., з них: 95,53 грн. сплачено відсотків та 115,00 гривень сума погашення за наданим кредитом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не повністю виконав своїх зобов"язань по кредитному договору.

Згідно з роз"ясненнями, які містяться у п.31 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв"язку з цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Згідно статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Враховуючи, що позов предявлено 19 січня 2016 року (а.с.2-3), а перебіг позовної давності почався по закінченні річного строку чинності кредитного ліміту, тобто 01 квітня 2009 року, суд визнав, що позов предявлено поза межами позовної давності, встановленої статтею 257 ЦК України, тому в позові на цій підставі слід відмовити .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, вирішив:

У позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.А. Вотьканич