Провадження № 22-ц/779/608/2016
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Проскурніцького П.І., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2016 року

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 (шістсот) грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів розпочато з 07.12.2015 року.

Допущено до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 в спеціальний фонд Державного бюджету України 551 грн. 20 коп. судового збору.

Апелянтка на рішення суду першої інстанції подали апеляційну скаргу в якій зазначає, що не погоджуєтьсь із рішенням в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей тільки в розмірі по 600 грн, а не 1 500 грн щомісячно.

Вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Згідно Законів України «Про державний бюджет України на 2015 рік» та «Про державний бюджет України на 2016рік», з 01.09.2015 року та з 01.01.2016 року розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років становить 1 455 гривень.

Саме тому, законодавчо встановлений мінімум, який повинен виділяти кожен з батьків на дитину віком від 6 до 18 років становить 727,5 гривень.

Суд першої інстанції ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_3 грошей в розмірі 600 грн щомісячно до досягнення дітьми повноліття, що є на 127,5 грн менше встановленого законодавцем прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, який необхідно виділяти кожному із батьків на одну дитину та свідчить про неправильне застосування норм матеріального права судом першої інстанції.

Вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано вимоги частини першої та другою статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-Х11 від 27.02.1991 року, а також вимоги статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», в результаті чого ухвалено рішення про стягнення аліментів лишень в розмірі 600 грн на кожну дитину, а не по 1 500 грн на кожну дитину.

Апелянтка вважає, що така сума аліментів є обґрунтованою, доцільною і справедливою, та такою, яка повинна бути задоволена судом.

Просить рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру аліментів, які повинні стягуватись з відповідача та стягувати аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн щомісячно на кожну дитину, і проводити їх до досягнення їхніми дітьми повноліття.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення апелянтки, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 25.11.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який зареєстрований 23.10.1999 року.

За час перебування у шлюбі в сторін народилося двоє дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6). Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати із матірю.

Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як зазначено ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімумом - це є вартісна величина набору продуктів харчування та мінімального набору непродовольчих товарів, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я та мінімальна вартість послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

При визначенні розміру аліментів суд першої інстанції врахував, що діти проживають разом з позивачкою, а відповідач не має постійного місця праці і його дохід є мінливим.

На час розгляду справи в суді відповідно до ст..7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років складав 1455 грн.

Відповідно до вимог ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття починаючи з 11.06.2013 року (з часу звернення з даним позовом до суду).

Доводи апелянтки про те, що відповідач може сплачувати на користь дітей по 1500 грн на кожного, не заслуговують на увагу, оскільки судом враховано, що останній має мінливий заробіток і відсутні докази про можливість сплати ним аліментів у зазначеному позивачкою розмірі.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності та обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_7

ОСОБА_8