Справа №487/5205/16-ц 01.12.2016 01.12.2016 01.12.2016
Провадження №22-ц/784/2618/16
Справа № 487/5205/16 Головуючий у першій інстанції-Агєєва Л.І.
Провадження № 22ц/784/2618/16 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Богуславській О.М.,

за участю представників - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_3

на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2016 року за заявою

публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»

про заміну сторони у виконавчому провадженні

У С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого 22 січня 2009 року Заводським ВДВС ММУЮ у Миколаївській області за виконавчим написом нотаріуса №2696 від 10 грудня 2008 року щодо звернення стягнення кредитної заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 4 червня 2007 року на автомобіль марки Mazda CX 9, р/нНОМЕР_1.

Заявник посилався на те, що є стягувачем кредитного боргу та стороною виконавчого провадження. Проте на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10 грудня 2010 року, укладеного з ТОВ «ОТП Факторінг Україна», відступив останньому право вимоги, в тому числі і за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_3 4 червня 2007 року. Заявник просив замінити ПАТ «ОТП Банк», як стягувача у виконавчому провадженні, на ТОВ «ОТП Факторінг Україна».

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 27 жовтня 2016 року заяву задоволено. Замінено стягувача за викончавчим написом - ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні заяви ПАТ «ОТП Банк». Апелянт посилався на те, що внаслідок укладення договору купівлі-продажу кредитного портфеля від 10 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відбулась передача права вимоги, а така підстава заміни кредитора у зобов'язанні не є підставою заміни сторони у виконавчому провадженні відповідно до статті 378 ЦПК.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали про заміну сторони виконавчого провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 10 грудня 2008 приватним нотаріусом Рябоконь К.Л. вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення кредитної заборгованості в розмірі 33877,88 доларів США на автомобіль марки Mazda CX 9, р/нНОМЕР_1, для задоволення вимог заставодержателя - ЗАТ «ОТП Банк» (а.с.2,4-7).

Постановою державного виконавця Заводського ВДВС ММУЮ від 22 січня 2009 року за виконавчим написом відкрито виконавче провадження №10949603, стягувачем зазначено ЗАТ «ОТП Банк» (а.с.3). ЗАТ «ОТП Банк» перейменовано у ПАТ «ОТП Банк».

10 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ЗАТ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги , за яким ПАТ «ОТП Банк» передав фактору - ЗАТ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором, укладеним між банком та ОСОБА_3 4 червня 2007 року (а.с.8-14,15,16-18).

Задовольняючи заяву ПАТ «ОТП Банк», суд першої інстанції виходив із того, що правонаступництвом у виконавчому проваджені є заміна кредитора з переходом до нього права вимоги до боржника, у тому числі й за договором цесії, і що такий кредитор у силу частини 5 статті 8 Закону «Про виконавче провадження» має право звернутися з заявою про заміну сторони виконавчого провадження за статтею 378 ЦПК.

Вирішуючи питання про те, чи передбачає зазначена норма право на заміну сторони у виконавчому провадженні у разі відступлення права вимоги, колегія суддів виходить з наступного.

Підстави та порядок заміни сторони виконавчого провадження врегульовані статтею 378 ЦПК та статтею 8 Закону «Про виконавче провадження» ( в редакції до 1 жовтня 2016 року, далі - Закон). Такою підставою є вибуття сторони виконавчого провадження внаслідок правонаступництва.

У цивільному праві виділяється правонаступництво універсальне, тобто перехід всього комплексу прав та обов'язків, які можуть переходити до іншої особи (спадкування, припинення юридичної особи з правонаступництвом тощо), та часткове (сінгулярне), тобто перехід до правонаступника одного або декілька прав чи обов'язків ( відступлення права вимоги, заповідальний відказ тощо).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу (стаття 37 ЦПК).

За змістом статті 512 ЦК, статті 378 ЦПК статті 8 Закону у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону, статті 378 ЦПК за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК статті 8 Закону.

Таким чином, за змістом статей 512, 514 ЦК, статті 378 ЦПК та статті 8 Закону у зв'язку з відступленням вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 20 листопада 2013 року у справі №6-122цс13.

Отже, доводи апеляційної скарги про неможливість застосування правил статті 378 ЦПК та статті 8 Закону до випадку відступлення права вимоги не доводять порушення судом першої інстанції норм цивільного та процесуального законодавства.

Не можна погодитись і з доводами представника ОСОБА_3, викладеними в судовому засіданні апеляційного суду, про те, що питання про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого за нотаріальним написом нотаріуса, не підлягає розгляду за правилами статті 378 ЦПК.

Проте зміст статті 378 ЦПК норми не містить обмежень підстав відкриття виконавчого провадження ( виконавчий лист або виконавчий напис), а назва розділу УІ ЦПК - «процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) свідчить про застосування норм цього розділу незалежно від виду виконавчого документу.

Крім того, нотаріальне законодавство, на відміну від господарсько-процесуального (стаття 25 ГПК) та адміністративного (стаття 264 КАС), не містить своїх норм, які регулюють питання заміни сторони виконавчого провадження.

Таким чином, підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 312,315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.О.Данилова

Судді І. В.Лівінський

Н.О.Шаманська