Справа № 465/1022/16 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/4594/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Левик Я.А., Шандра М.М.

секретар Бадівська О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Франківськгого районного суду м. Львова від 22 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 20 060, 03 грн., пеню в розмірі 13 403, 40 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 988, 23 грн. та 3% річних у розмірі 920 грн.01 коп., витрати за проведення експертизи у розмірі 450 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3 500 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 551,21 грн., а всього 50 872,88 грн.

Рішення оскаржила представник відповідача. Уважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спірного питання.

Скаргу мотивує тим, що згідно ст.33 Закону України «Про обов»язкове страхування», водій ТЗ зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка. В даному випадку ДТП мало місце 12.09.2013 року, проте повідомлення подано 25.09.2013 року. Суд не звернув уваги на заяву, яка була подана позивачем, оскільки на бланку заяви не стоїть дата підпису, що призвело до необ'єктивного прийняття судом рішення. ПрАТ «УТСК», отримавши 12.05.2014 року заяву про страхове відшкодування, звернуло увагу на те, що у такій заяві були відсутні реквізити для перерахування коштів. Враховуючи те, що позивачем було порушено строки надання документів, встановлених ст. 35 вищезгаданого Закону та з урахуванням ст. 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, якою передбачено, що прийняття рішення про виплату страхового відшкодування здійснюється не пізніше 90 днів з дати отримання заяви про страхове відшкодування, вважають що суму штрафних санкцій необхідно зменшити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Відповідно до ч. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 12 вересня 2013р. близько 16 год. 30 хв. на вул. Науковій, 55 у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів Богдан А09202, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та Mazda Xedos 6, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача.

Відповідно до спільно складеного учасниками ДТП на підставі ч. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 12.09.2013р., вину у настанні даного ДТП визнав водій ОСОБА_4

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 згідно поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1886726, строк дії з 01.05.2013р. до 30.10.2013р. була застрахованою у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 06.11.2007р., власником автомобіля Mazda Xedos 6, реєстраційний номер НОМЕР_3 є ОСОБА_5, який довіреністю від 13.08.2015 року зареєстрованою в реєстрі за №1905, уповноважив ОСОБА_2 вчиняти від його імені правочини щодо належного йому автомобіля Mazda Xedos 6, реєстраційний номер НОМЕР_3, у тому числі одержувати страхові відшкодування та відшкодування шкоди по всіх подіях, що відбувалися з цим автомобілем, як до видачі цієї довіреності (не обмежуючись в часі), так і після видачі цієї довіреності (обмежуючись строком її дії).

Відповідно до Висновку №267 експертного автотоварознавчого дослідження від 10.03.2014р. здійсненого ТзОВ Фірма «Експертиза» в особі судового експерта ОСОБА_3, вартість матеріального збитку з технічної точки зору, заподіяного власнику автомобіля Mazda Xedos 6, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок його пошкодження у ДТП 12.09.2013 року, з врахуванням цих пошкоджень, що виявлені на момент огляду 04.10.2013 року та 03.03.2014 року, в цінах станом на час проведення дослідження, становить 20060,03 грн. без врахування ПДВ на складові.

На виконання ст.ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач 25.09.2013р. подав страховику повідомлення про ДТП, а в квітні 2014 року надіслав відповідачу заяву про отримання страхового відшкодування, яку ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» отримала 12.05.2014р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте виплату страхового відшкодування не здійснив.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з положеннями ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 року, прийнятої за результатами перегляду ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2011 року у справі про стягнення пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних зазначено, що грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (справа №6-49 цс 12).

Згідно з положеннями ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої ст. 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх судів загальної юрисдикції.

Визначаючи розмір відшкодування, районний суд виходив з висновків судової автотоварознавчої експертизи №267 від 10.03.2014 року, яка не спростована відповідачем. Колегія суддів вважає належним та допустимим доказом з приводу оцінки майнової шкоди вищевказаний висновок, оскільки він складений повноважною особою, яка має відповідну кваліфікацію.

Щодо дій відповідача щодо невиплати страхового відшкодування, то такі суперечать п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відсутність доказів про виплату страхового відшкодування, яке є грошовим зобов'язанням у строки визначені 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для застосування наслідків, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України. Окрім того, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Аналогічне роз'яснення міститься у п.21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року № 4 при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті ст. 625 ЦК України).

Таким чином, розглядаючи спір суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 20060,03 грн., пені в розмірі 13403,40 грн., інфляційних втрат у розмірі 11988,23 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 920,01 грн. Суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, п.1 ч. 1 ст. 314 ,315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» відхилити.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді