Справа № 308/4227/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

13 жовтня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Куцина М.М.,

суддів - Бондаренка Ю.О., Собослоя Г.Г.

при секретарі - Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про стягнення невиплачених належних сум при звільненні та середнього заробітку за час затримки заробітної плати при звільненні, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про стягнення невиплачених належних сум відповідно до Постанови КМУ №24 від 31.01.2015 року «Про особливості виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичної операції» й Постанови КМУ №18 від 20.01.2016 року «Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» та середнього заробітку за час затримки заробітної плати при звільненні.

У серпні 2016 року ГУНП в Донецькій області звернулося до суду з клопотанням про закриття провадження по даній справі, мотивувавши його тим, що спір між сторонами виник з приводу звільнення з публічної служби, у зв'язку з чим такий слід розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12 вересня 2016 року клопотання ГУНП в Донецькій області про закриття провадження по даній справі задоволено частково.

Провадження по даній справі в частині позовних вимог про стягнення з ГУНП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 виплат відповідно до Постанови КМУ №24 від 31.01.2015 року «Про особливості виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичної операції» та Постанови КМУ №18 від 20.01.2016 року «Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» - закрито.

Роз'яснено, що позивач із вищезазначеними позовними вимогами має право звернутися до суду в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність ухвали із-за порушення норм процесуального прав, неповного з'ясування обставин справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу про закриття провадження по даній справі у частині позовних вимог про стягнення з ГУНП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 виплат відповідно до Постанови КМУ №24 від 31.01.2015 року «Про особливості виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичної операції» та Постанови КМУ №18 від 20.01.2016 року «Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських».

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було вивчено ряд діючих нормативно-правових актів, щодо діяльності Національної поліції України, та незаконно віднесено вид грошового забезпечення поліцейського до доплат чи пільг, до відносин, які регулюються КАС України. У даній справі не вирішується питання щодо: спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження чи звільнення з такої, а також не розглядається публічна діяльність чи її наслідки; спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У запереченні на апеляційну скаргу ГУНП в Донецькій області просить відмовити у задоволенні такої у повному обсязі з мотивів, викладених у запереченні.

Сторони не з'явилися в судове засідання апеляційної інстанції. Судова колегія вважає, що на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України може розглянути справу без їх участі, так як вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Постановляючи ухвалу від 12 вересня 2016 року про закриття провадження у частині позовних вимог про стягнення з ГУНП в Донецькій області на користь ОСОБА_1 виплат відповідно до Постанови КМУ №24 від 31.01.2015 року «Про особливості виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичної операції» та Постанови КМУ №18 від 20.01.2016 року «Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських», суд першої інстанції виходив з того, що спір з приводу даних правовідносин повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З пункту 4 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" вбачається, що юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або Господарським процесуальним кодексом України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

У відповідності до п.2 ч.2 ст.18 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно - правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.18 КАС України усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Як матеріалами справи, так і в судовому засіданні встановлено, що заявлений ОСОБА_1 спір в частині позовних вимог, щодо яких провадження у справі закрито стосується соціальних виплат, пов'язаних з проходженням публічної служби та передбачених, Постановою КМУ №24 від 31.01.2015 року «Про особливості виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичної операції» та Постановою КМУ №18 від 20.01.2016 року «Про деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських», тобто, в цій частині справа повинна розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 суттєвими не являються й не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

З огляду на викладене та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 слід відхилити як безпідставну та необгрунтовану й залишити без змін ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 вересня 2016 року, яку постановлено з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: