Справа № 182/911/16-ц
Провадження № 2/0182/1801/2016
15.06.2016 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого - судді Шестакової З.С.,
при секретарі - Пометій Є.Т., .
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Сектор громадянства і реєстрації фізичних осіб Нікопольського міського відділу (по обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, суд
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Сектор громадянства і реєстрації фізичних осіб Нікопольського міського відділу (по обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Нікопольської міської ради про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, посилаючись на наступні обставини.
22 квітня 2009 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 24 жовтня 2014 року шлюб між ними було розірвано.

Дитина після розірвання шлюбу проживає з матір"ю та перебуває на її утриманні.

Дитина з листопада 2013 року перебуває на диспансерному обліку в КЗ «МПТД» ДОР» у звязку з тубінфікуванням з наростанням тубреакції і потребує періодичного санаторного лікування.

Відповідач у вихованні дитини і її лікуванні участі не приймає.

Позивачка має можливість регулярно оздоровлювати доньку за межами України, подорожувати, так як вона потребує лікування, а тому на даний час виникла необхідність у тимчасових поїздках за кордон. Однак поїздки можливі лише за згодою батьків, однак відповідач в добровільному порядку не бажає надати нотаріального засвідчення дозволу, тому вона змушена звернутися до суду.

Тому, ОСОБА_1 просить надати їй дозвіл без згоди батька - ОСОБА_2, оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України, а також надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на періодичний тимчасовий виїзд за межі України разом з нею або в її супроводі без згоди батька - ОСОБА_2 до досягне ння ОСОБА_3 повноліття.

ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позову наполягає, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала (а.с.25).

Відповідач про день слухання справи повідомлявся та повідомлення було направлено відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання та місця перебування відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.27).

Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Представник Служби у справах дітей Нікопольської міської ради в судове засідання не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.26).

Суд розглядає справу в порядку ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.7,150,155,160,161 СК України, п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», п.п.3-5 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 квітня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по актовому запису № 183 було зареєстровано шлюб, Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач є батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, актовий запис №1225 (а.с.10).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 24 жовтня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.11).

Дитина після розірвання шлюбу проживає з матір"ю та перебуває на її утриманні, про що свідчить, складений 04 квітня 2016 року акт КК "ДомКом" (а.с.20).

Як вбачається з довідки № 157 від 16 лютого 2016 року, виданою КЗ "Нікопольський протитуберкульозний диспансер" ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку, у звязку з тубінфікуванням з наростанням тубреакції та потребує періодичного санаторного лікування (а.с.12).

На даний час позивачка має можливість регулярно оздоровлювати дитину за межами України, так як вона потребує лікування, при цьому за відсутності офіційного дозволу ОСОБА_2, ОСОБА_1 позбавлена можливості виїжджати разом з донькою за кордон.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.2 ст.155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.4 Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків:- якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; - якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: - свідоцтва про смерть другого з батьків; - рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; - рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; - рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; - довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).

Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

З огляду на те, що виїзд дитини за кордон без згоди одного з батьків передбачений чинним законодавством України та не суперечитиме інтересам дитини, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову в частині надання дозволу на виїзд за межі України, з моменту набрання рішення суду законної сили і до досягнення ОСОБА_3 16 років.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.7,150,155,160,161 СК України, п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», п.п.3-5 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Надати ОСОБА_1 дозвіл без згоди батька - ОСОБА_2, оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України.

Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на періодичний тимчасовий виїзд за межі України разом з матір"ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в її супроводі без згоди батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ОСОБА_3 16 років, тобто до 27 жовтня 2025 року.

В іншому відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Дніпропетровської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_4