Справа № 464/9820/15 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/2044/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Кабаля І.І.,

суддів: Копняк С.М., Шумської Н.Л.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 04 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні сходовим майданчиком,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 04 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні сходовим майданчиком повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права та зазначає, що позовна заява повністю відповідає вимогам ст.. 119 ЦПК України та достатньо обґрунтована. Що стосується доказів, то вони подаються в попередньому судовому засіданні або до початку розгляду справи по суті. Крім того, до позовної заяви нею було долучено всі необхідні додатки, а якби й такі були відсутні, то працівниками суду мав би бути складений відповідний акт, який їй не було надіслано. Просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Тому судова колегія вважає за необхідне у відповідності з вимогами ст. 305 ЦПК України проводити розгляд справи у їх відсутності, так як вони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання та у відповідності до вимог ст. 197 ЦПК України розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення такої з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2015 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 Романівнита просила суд зобовязати відповідачку усунути перешкоди в користуванні сходовим майданчиком біля квартири АДРЕСА_1 шляхом демонтажу тамбуру на площі сходового майданчику біля квартири АДРЕСА_2.

В додатках до позовної заяви вказала, що нею додаються копія позовної заяви, квитанція про сплату судового збору та заявки на отримання судових повісток та судових рішень.

21 грудня 2015 року, при надходженні позовної заяви, Сихівським районним судом м.Львова було складено акт №34/15 про те, що позивачем до позовної заяви не додано копії позовної заяви. Також в акті зазначено, що такий складено в двох примірниках, один з яких надсилається позивачу для усунення недоліків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів від дня отримання позивачем ухвали.

У ст.119 ЦПК установлені вимоги щодо форми та змісту позовної заяви. Так, у ч. 2 цієї статті зазначено, що позовна заява має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також: ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 22 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху а надано позивачеві строк п'ять днів з дня отримання ним вказаної ухвали для усунення недоліків, оскільки позивач просить усунути перешкоди у користуванні сходовим майданчиком шляхом демонтажу тамбуру на площі даного сходового майданчику, однак не зазначає та не надає суду жодних доказів (фактичних даних) в підтвердження наведених в заяві обставин, зокрема щодо встановлення тамбуру на площі сходового майданчику та щодо чинення перешкод у вільному володінні та користуванні сходовим майданчиком; відсутні відомості, що позивач зверталась до відповідача з питанням про усунення перешкод в користуванні сходовим майданчиком, але остання відмовилась врегулювати даний спір в позасудовому порядку; не представлено документів в підтвердження відповідних прав власності осіб відносно предмету позову; тощо. Також, з огляду на суть, підставу та мету поданої позовної заяви, суд вважав за необхідне звернути увагу позивача на необхідність залучення до участі у справі третьої особи Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради та відповідної комунальної служи/підприємства (ЛКП, ОСББ, ЖЕК, тощо) за місцем обслуговування будинку

Крім того, всупереч вимог ст.120 ЦПК України позивачем не долучено до справи копій позовної заяви та доданих до неї документів для вручення сторонам.

22 грудня 2015 року копія ухвали направлена ОСОБА_2.

З урахуванням змісту ст. ст.74, 76 ЦПК України, підтвердженням факту повідомлення належним чином позивача про отримання ним копії ухвали про залишення заяви без руху є вручення такої заявнику чи будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з ним, під розписку, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення (а.с.8), вказану ухвалу позивач отримала 25 грудня 2015 року. Однак у встановлений законом строк вимоги ухвали не виконала.

Докази про те, що апелянтом було усунуто недоліки згідно ухвали суду від 22 грудня 2015 року в матеріалах справи відсутні. Не надані будь-які докази на підтвердження доводів апеляційної скарги і суду апеляційної інстанції.

А відтак, висновки суду першої інстанції про те, що позовну заяву ОСОБА_2 слід вважати неподаною та повернути заявнику є вірними та ґрунтуються на нормах закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на те, що змістом вищезазначених норм ЦПК України позивач обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки є підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

Крім того, колегія суддів вважає, що позовна заява не може бути визнана неподаною та повернута позивачу за мотивами не зазначення доказів, оскільки право осіб, які беруть участь у справі, надавати докази безпосередньо в судовому засіданні передбачено ст. 27 ЦПК України.

Також у роз'ясненнях, викладених у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Враховуючи викладене, висновки суду про наявність підстав вважати позовну заяву неподаною і повернення її позивачеві з підстав не зазначення та відсутності доказів не ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Проте, відповідно до ст. 27 ЦПК України сторони зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Колегія суддів приходить до висновку, що залишаючи повертаючи позовну заяву суд першої інстанції вірно виходив із принципу диспозитивності, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

При цьому, законодавець передбачив можливість позивача повторно звернутись до суду із цивільним позовом з дотриманням вимог встановлених ЦПК України після усунення умов, що були підставою для повернення позовної заяви

Суд першої інстанції належно оцінив дані обставини і правильно виходив з того, що позивачем не усунуто недоліків ухвали від 22 грудня 2015 року про залишення позовної заяви без руху, а відтак, вірно застосував імперативну норму до спірних правовідносин та повернув позовну заяву позивачу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, судом першої інстанції правильно і всебічно встановлено всі обставини справи та прийнято ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 04 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Кабаль І.І.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_4