Справа №705/6293/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2016 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого- судді Мазуренко Ю.В.
при секретарі Щербаковій Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Умань цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В жовтні 2016 року ПАТ «КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_3 звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові позивач вказує, що 09.11.2005 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 08/2005/840к515, за яким банк надав кредит в сумі 15 000 доларів США під 12.00% річних. Відповідно до п 1.4, п. 3.3.4., п. 3.3.2. кредитного договору позичальник взяв на себе зобовязання повернути кредит до 09.11.2025 року включно, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу в розмірі 280,51 доларів США. Кредитним договором визначено плату за управління кредитом, яка сплачується відповідачем щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,3 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом (без урахування розміру відсотків, які позичальник повинен сплатити банку), зазначеним у п.п. 1.1. кредитного договору. Плата сплачується в повному обсязі за кожний календарний місяць, протягом якого відповідач користувався кредитом, незалежно від фактичної кількості днів, протягом яких позичальник користувався кредитом ( п.п. 1.3.2 кредитного договору). В позові вказано, що Банком своє договірне зобовязання виконано в повному обсязі. Сторони кредитного договору окремо домовилися, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню тіла кредиту, а також у випадку прострочення виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 4.3.5. кредитного договору, останній сплачує банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення ( пп.5.2. кредитного договору).
09.11.2005 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання поручилася перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають із кредитного договору, в тому числі: повернути до 09.11.2025 року кредит у сумі 15 000 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12,00% річних, сплати інші платежі та можливі штрафні санкції, передбачені кредитним договором та договором поруки.
В позові вказано, що у звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, станом на 14.07.2016 року заборгованість перед банком складає 26 037,40 доларів США, з них: 12 670,45 доларів США (314 496,86 грн.) заборгованість по кредиту; 2 378,81 доларів США (59 045,12 грн.) заборгованість по відсоткам; 706,46 доларів США (17 535,25 грн.) плата за управління кредитом; 8 781,68 доларів США (217 972,59 грн.) пеня; 1 500,00 доларів США (37 231,93 грн.) штраф. Зазначають, що оскільки позичальником порушено умови кредитного договору, а поручителем добровільно не виконано взяті на себе зобовязання, то ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є солідарними боржниками, на цій підставі банк змушений був звернутися до суду з позовом та просити суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором розраховану станом на 14.07.2016 року, а саме: заборгованість по кредиту в розмірі 12 670,45 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 2 378,81 доларів США, заборгованість по платі за управління кредитом в розмірі 706,46 доларів США, а всього 15 755,72 доларів США; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість по сплаті пені за порушення умов кредитного договору в розмірі 217 972,59 грн. та штраф у розмірі 37 231,93 грн. розраховані станом на 14.07.2016 року, а всього 255 204,52 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» понесені позивачем судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не зявився, однак на адресу суду подав заяву, в якій просив справу слухати без участі представника банку, а позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили. У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без їх участі. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює судове рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
09.11.2005 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 08/2005/840к515, за яким банк надав кредит в сумі 15 000 доларів США під 12.00% річних (а.с.12-13).
Відповідно до п1.4, п.3.3.4., п.3.3.2. кредитного договору позичальник взяв на себе зобовязання повернути кредит до 09.11.2025 року включно, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу в розмірі 280,51 доларів США.
Кредитним договором визначено плату за управління кредитом, яка сплачується відповідачем щомісячно протягом всього терміну користування кредитними коштами із розрахунку 0,3 % від розміру фактичного залишку заборгованості за кредитом (без урахування розміру відсотків, які позичальник повинен сплатити банку), зазначеним у п.1.1. кредитного договору. Плата сплачується в повному обсязі за кожний календарний місяць, протягом якого відповідач користувався кредитом, незалежно від фактичної кількості днів, протягом яких позичальник користувався кредитом (пп. 1.3.2 кредитного договору).
Сторони кредитного договору окремо домовилися, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню тіла кредиту, а також у випадку прострочення виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п.4.3.5. кредитного договору, останній сплачує банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення ( пп. 5.2. кредитного договору).
Банком своє договірне зобовязання виконано в повному обсязі.
У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 14.07.2016 року має заборгованість в сумі 26 037,40 доларів США, з них: 12 670,45 доларів США (314 496,86 грн.) заборгованість по кредиту; 2 378,81 доларів США (59 045,12 грн.) заборгованість по відсоткам; 706,46 доларів США (17 535,25 грн.) плата за управління кредитом; 8 781,68 доларів США (217 972,59 грн.) пеня; 1 500,00 доларів США (37 231,93 грн.) штраф.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти ) у строк і в порядку, що встановлені договором.
У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті.
Згідно з вимогами ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Таке визначення розкриває сутність зобов'язання як правового зв'язку між двома суб'єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов'язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов'язання надано право, що кореспондує обов'язку першої. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України).
В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного кодексу.
Позичальник порушив свої зобов'язання за вказаним договором та не виконав їх належним чином, в зв'язку з чим позивачем проведено нарахування як відсотків за користування коштами так і штрафних санкцій.
Аналогічна правова позиція визначена і в спільній постанові судових палат у цивільних та господарських справах ВСУ від 23.09.2015 р. у справі № 6-1206цс15, згідно якої, згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому (позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до частини другої статті 533 ЦК України, якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
У відповідності до ч.3 ст.533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках та на умовах, встановлених законом, оскільки кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті. Це також зазначив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.12 постанови №5 від 30 березня 2012 року « Про практику застосування судами закону при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,- якщо кредит правомірно виданий в іноземній валюті та позивач просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст.533 ЦК України.
09.11.2005 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання поручилася перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають із кредитного договору, в тому числі: повернути до 09.11.2025 року кредит у сумі 15 000 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12,00% річних, сплати інші платежі та можливі штрафні санкції, передбачені кредитним договором та договором поруки (а.с.14-15).
У відповідності до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Статтею 554 зазначеного Кодексу передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.
Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання.
Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника.
Частиною 2 ст. 553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.
Таким чином, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника забезпечення виконання яких здійснює поручитель.
Відповідно до п.п.1.2 п. 1 договору поруки від 09.11.2005 року передбачено, що відповідальність поручителя та боржника є солідарною.
Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Тому документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем при подачі позовної заяви повинні бути стягнуті з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 11, 16, 256, 509, 526,553, 554, 559, 631, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 88,208, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», ідентифікаційний код 20025456, заборгованість за кредитним договором № 08/2005/840к515 від 09.11.2005 року, а саме: заборгованість по кредиту в розмірі 12 670,45 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 2 378,81 доларів США, заборгованість по платі за управління кредитом в розмірі 706,46 доларів США, а всього 15 755,72 доларів США.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ПАТ «КБ «Надра», ідентифікаційний код 20025456, заборгованість по сплаті пені за порушення умов кредитного договору в розмірі 217 972,59 грн. та штраф у розмірі 37 231,93 грн., а всього 255 204,52 грн. ( двісті пятдесят пять тисяч двісті чотири гривні пятдесят дві копійки).
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра», ідентифікаційний код 20025456, витрати по оплаті судового збору в розмірі 9 694,23 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-и днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Ю.В. Мазуренко