Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.,

при секретарі Тузенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня» про визнання дій неправомірними, стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в грудні 2015 року звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати неправомірними дії відповідача, які полягають у ненарахуванні та невиплаті надбавки за вислугу років та одноразової допомоги на оздоровлення, а також стягнути на свою користь з відповідача 30 466 грн. 59 коп. заборгованості з заробітної плати. В обгрунтування позову вказав, що він з 01.08.2000 перебуває в трудових відносинах з відповідачем, на даний час працює на посаді фахівця з реабілітації фізіотерапевтичного відділення дитячої поліклініки №1 Корольовського району Комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня». Всупереч існуючим нормативним актам, відповідач не виплачував позивачу надбавку за вислугу років та допомогу на оздоровлення, мотивуючи тим, що позивач не має права на такі виплати.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з тих же підстав та просили його задовольнити.

Представники відповідачів позов не визнали повністю та просили відмовити в його позові за безпідставністю.

Представник третьої особи Управління охорони здоров»я Житомирської обласної державної адміністрації надіслав заяву надіслав заяву про розгляд справи без його участі (а.с. 28).

Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та встановив наступне.

ОСОБА_1 01.08.2000 року згідно наказу №69-к від 01.08.2000 року був прийнятий на роботу на посаду інструктора ЛФК з вищою немедичною освітою відділення відновлювального лікування Першої дитячої поліклініки Корольовського району Дитячого територіального медичного об'єднання м. Житомира.

Листом №11.03-04/22 від 25.11.2001 року Міністерство охорони здоров'я України запропонувало усім органам та закладам охорони здоров'я у разі виробничої необхідності в профільних лікувально-профілактичних закладах вводити посади спеціалістів з фізичної реабілітації.

Зважаючи на це, 02.01.2003 року згідно наказу №1к від 02.01.2003 року ОСОБА_1 було переведено на посаду спеціаліста з фізичної реабілітації центру "Поклик" Першої дитячої поліклініки Корольовського району Дитячого територіального медичного об'єднання м. Житомира.

25.02.2003 року на підставі рішення Житомирської міської ради Житомирської області №154 від 25.02.2003 року найменування Дитячого територіального медичного об'єднання м. Житомира було змінено на Комунальну установу "Центральна дитяча міська лікарня".

01.09.2005 року згідно наказу №330 від 18.11.2005 року посаду позивача було перейменовано на «фахівець з фізичної реабілітації», а 01.02.2011 року згідно наказу №64 від 31.01.2011 року назву відділення, в якому він працює, було змінено на «Фізіотерапевтичне відділення».

Тобто, з 01.02.2011 року і донині ОСОБА_1 працює на посаді фахівця з реабілітації фізіотерапевтичного відділення дитячої поліклініки №1 Корольовського району Комунальної установи "Центральна дитяча міська лікарня".

23.07.2015 та 11.11.2015 ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявами, в яких просив роз'яснити причини ненарахування та невиплати йому надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення, однак, листами відповідача йому було роз»яснено, що на професіоналів з вищою немедичною освітою, допущених до медичної діяльності, перелік спеціальностей яких затверджено наказом МОЗ від 12.08.2009 №558, дія постанови №524 не поширюється.

Звертаючись до суду із позовом про визнання дій неправомірними, стягнення невиплаченої заробітної плати в розмірі 30466 грн. 59 коп., позивач стверджує про те, що він відноситься до середного медичного персоналу.

Разом з тим, наказом МОЗ України від 23.11.2007 року № 742 «Про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою а третьому абзаці в пункті 1.3 загального розділу зазначено, що право на атестацію мають особи, що не мають відповідної освіти, але допущені МОЗ України або МОЗ СССР до роботи на посадах молодших спеціалістів з медичною освітою (середніх медичних працівників). Такі працівники проходять атестацію один раз в п'ять років. В п. 4.10 вищезазначеного наказу молодші спеціалісти з медичною освітою, що працюють на посадах сестер медичних усіх найменувань (крім інструкторів з лікувальної фізкультури) проходять атестацію за спеціальністю «Сестринська справа».

Відповідно до особової картки № 2640, яка була заведена працівниками відділу кадрів при прийнятті позивача на роботу до Комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня» у розділі підвищення кваліфікації зазначено, що він підвищував кваліфікацію у місті Житомирі з 12.10.2002 року по 21.10.2002 року на курсах по «Юмейхо терапії».

Тобто, враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивач не підпадає під поняття «медичний працівник».

Зокрема на це вказує і наступна норма, а саме «Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників», Випуск 78, Охорони здоров'я із останніми змінами в 2013 році. Так, до нього увійшли кваліфікаційні характеристики керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців та робітників, які є специфічними для галузі охорони здоров'я. До розділу «Фахівці» належать професії, які потребують від працівника кваліфікації за дипломом про вищу освіту, яка відповідає рівню молодшого спеціаліста, бакалавра або спеціаліста, що проходить післядипломну підготовку (стажування або інтернатуру). В абетковому покажчику назв професій зазначено, що до фахівців віднесено, зокрема, «31. сестра медична з масажу». У відповідності до кваліфікаційних вимог характеристики професії «31. сестра медична з масажу» повинна мати неповну вищу або вищу освіту за напрямком підготовки «Медицина», спеціальність «Сестринська справа», «Лікувальна» або «Акушерська справа», спеціалізація за фахом «Лікувальний масаж».

Разом з тим, в посадовій інструкції реабілітолога фізіотерапевтичного відділення та в особовій картці № 2640, яка була заведена працівниками відділу кадрів при прийнятті на роботу ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня», зазначено номер класифікатору професії, а саме: КП 3226.

Національний класифікатор України «Класифікатор професій ДК 003:2010», який було затверджено наказом Держспоживстандарту України 28.07.2010 року № 327 на заміну ДК 003:2005, призначений для застосування всіма суб'єктами господарювання під час запису про роботу в трудові книжки працівників.

Структурно класифікатор складається з кодів та назв класифікаційних об'єднань (розділів, підрозділів, класів, підкласів та груп професій).

Так, класифікація професії КП 3226 розшифровується наступним чином: Розділ 3 - Фахівці, 32 - це фахівці в галузі медицини, 322 - допоміжний персонал у галузі сучасної медицини (крім медичних сестер), 3226 - фізіотерапевти та масажисти.

Тобто, позивач працює у медичному закладі, має вищу освіту, але, при цьому, не має: напрямку підготовки «Медицина», спеціальності «Сестринська справа», «Лікувальна» або «Акушерська справа» і спеціалізації за фахом «Лікувальний масаж», як фахівець, а тому ОСОБА_1 не є медичним працівником.

За правилами статті 113 Конституції України, Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі виконавчої влади.

Окрім того, як вбачається із наведеної статті 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Проаналізувавши постанову КМ України №1418 від 29 грудня 2009 року «Порядку затвердження Порядку виплати надбавки за вислугу років медичним і фармацевтичним працівникам державних та комунальних закладів охорони здоров'я» з останніми внесеними змінами № 23 від 18.01.2012 року, суд звертає увагу на пункт 1, в якому зазначено, що дія цього Порядку поширюється на медичних та фармацевтичних працівників, які працюють на зазначених у пункті 3 цього Порядку посадах у будь-яких державних та комунальних установах, закладах, організаціях незалежно від підпорядкування і умов оплати праці яких визначаються відповідно до умов оплати праці працівників державних та комунальних установах, закладах охорони здоров'я, крім посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби України.

В наведеному пункті 3 цього Порядку чітко передбачені посади, а

саме надбавка за вислугу років виплачується:

керівникам закладів охорони здоров'я,

їх заступникам з числа лікарів,

заступникам головного лікаря з медсестринства,

керівникам структурних підрозділів з числа лікарів,

головним медичним сестрам,

лікарям усіх спеціальностей,

професіоналам з вищою немедичною освітою, що допущені до медичної діяльності в закладах охорони здоров'я,

керівникам фармацевтичних (аптечних) закладів,

їх заступникам,

керівникам структурних підрозділів з числа провізорів і фармацевтів,

провізорам усіх спеціальностей,

фахівцям з базовою вищою та неповною вищою медичною

і фармацевтичною освітою усіх спеціальностей

та помічникам ентомолога.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дій Комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня», які полягають у ненарахуванні та невиплаті надбавки за вислугу років та одноразової допомоги на оздоровлення неправомірними, а також про стягнення на свою користь з відповідача 30 466 грн. 59 коп. заборгованості з заробітної плати є безпідставними.

З цих підстав суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центральна дитяча міська лікарня» про визнання дій неправомірними, стягнення коштів - за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Cуддя В. В. Бондарчук