Провадження № 2-о/185/15/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 січня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Боженко Л.В. за участю секретаря Полуциган О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Павлограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності заповіту, суд -

В С Т А Н О В И В :

31.11.2015 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності заповіту. Мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.12.2015 року його батька ОСОБА_1 оголошений померлим. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя померлим був складений заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, в якому імя батька зазначено «Євгеній», а в паспорті, виданому 23.03.2009 року Павлоградським МВ ГУМВС України в Дніпропетровської області імя батька зазначено «Євген». За життя батько заявника втратив свого паспорта серія АЕ 226249, якій був виданий 21.03.1996 року Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області. 23.03.2009 року у звязку із втратою, ОСОБА_3 отримав новий паспорт серії АН № 766874, виданий 23.03.2009 року МВ УМВС України в Дніпропетровській області. Оскільки в заповіті імя батька зазначено «Євгеній», а в паспорті, виданому 23.03.2009 року Павлоградським МВ ГУМВС України в Дніпропетровської області, імя батька зазначено «Євген», заявник змушений був звернутися до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №2-84на імя ОСОБА_1 належить ОСОБА_3

В судове засідання заявник не з'явився, надавши заяву, в якій просить слухати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи Першої Павлоградської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився,надав заяву про розгляд справи без участі їх представника, покладається на рішення суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту.

Відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК України, суд встановлює факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що 16 січня 2009 року було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 2-84, відповідно до якого ОСОБА_3, що мешкає за адресою м. Павлоград Дніпропетровської області вул.. Харківська буд. № 15 а кв.№29, на випадок своєї смерті заповів належну йому по праву приватної власності квартиру №29 у житловому будинку №15а, який розташований по вул.. Харківській в м. Павлограді Дніпропетровської області , а також все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, всі майнові права та обовязки , які належать йму на день складання заповіту, та всі ті майнові права та обовязки, які належатимуть йому на випадок його смерті - ОСОБА_1 (а.с.5).

Також судом встановлено , що за життя батько заявника втратив свого паспорта серія АЕ 226249, якій був виданий 21.03.1996 року Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області.(а.с.7). 23.03.2009 року у звязку із втратою, ОСОБА_3 отримав новий паспорт серії АН № 766874, виданий 23.03.2009 року МВ УМВС України в Дніпропетровській області. (а.с.8). Оскільки заповіт складався за паспортом виданим 21.03.1996року, тому в заповіті імя батька заявника вказане «Євгеній».

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.12.2015 року оголошено померлим ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє відоме місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.16).

З інших документів, наявних у матеріалах справи: свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 (а.с.9), копії пенсійного посвідчення №83/23889/(а.с.10), копії тимчасового посвідчення громадянина України (а.с.11), свідоцтва про одруження , видане 27.02.1971 року (а.с.12), вбачається, що імя батька позивача до втрати паспорта було «Євгеній» -, що підтверджується вказаними документами.

Встановлення факту належності заповіту спадкодавцю ОСОБА_3 необхідно для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10,60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Перша Павлоградська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності заповіту, - задовольнити.

Встановити факт, що заповіт від 16.01.2009 року, посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 2-84, складений ОСОБА_3, який помер 15 грудня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя Л.В.Боженко