УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., -
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя,за касаційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом доОСОБА_5 мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебував в зареєстрованому шлюбі з 12 липня 1996 року по 16 червня 2014 року. В період спільного проживання сторонами придбано автомобіль марки «Hyundai Matrix», державний № НОМЕР_1, якийбуло зареєстровано за відповідачем. Оскільки після розірвання шлюбу, в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо поділу спірного автомобіля, позивач просив визнати за ним та відповідачем по 1/2 частині права власності на спірний автомобіль.

Відповідач ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила припинити право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 на 1/2 частину автомобіля марки «Hyundai Matrix», державний № НОМЕР_1, визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль, стягнути з ОСОБА_4 грошову компенсацію за частку автомобіля у сумі 83 070,57 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 18 лютого 2016 року,первісний позов ОСОБА_4 задоволено. У задоволені зустрічного позову ОСОБА_5 - відмовлено. Виділено ОСОБА_4 в порядку поділу спільного сумісного майна колишнього подружжя та визнано за ним право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Hyundai Matrix», державний № НОМЕР_1. Виділено ОСОБА_5 в порядку поділу спільного сумісного майна колишнього подружжя та визнано за нею право власності на 1/2 частини автомобіля марки «Hyundai Matrix», державний № НОМЕР_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 просять ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісні та зустрічні позовні вимоги залишити без розгляду, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що сторони по справі з 12 липня 1996 року по 16 червня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час перебування у шлюбі сторонами придбано спірний автомобіль марки «Hyundai Matrix», державний № НОМЕР_1. У відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 17 листопада 2010 року, автомобіль марки «Hyundai Matrix», державний № НОМЕР_1, зареєстрований за відповідачем за первісним позовом.

Згідно висновку експертів судової автотоварознавчої експертизи № 10895/15-54 від 14 серпня 2015 року, вартість автомобіля складає 166 141,16 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України та ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У пункті 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільні речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Ухвалюючи рішення про задоволення первісних позовних вимог та відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції з висновком якого погодився й апеляційний суд, враховуючи вказані норми матеріального прав, вірно виходив із того, що жодним із подружжя не надано обов'язкової згоди на отримання грошової компенсації та попередньо не внесено другим подружжям відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, у зв'язку із чим спірне майно (автомобіль) підлягає поділу у рівних частинах та залишається у спільній частковій власності колишнього подружжя.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2015 року та ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 18 лютого 2016 рокупостановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 18 лютого 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова