Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №461/4674/15 Головуючий у 1 інстанції: Ворожбянов А.М.
Провадження № 22-ц/778/2973/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

ОСОБА_2,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 06 травня 2016 року про повернення заяви про перегляд заочного рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 22 березня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ПАТ «Ідея Банк» звернулося до Галицького районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2015 року закрито провадження в частині позовних вимог про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Ідея Банк» з ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» у цій справі. Справу в частині позовних вимог ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави передано на розгляд до Михайлівського районного суду Запорізької області.

Заочним рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 22 березня 2016 року позов ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави задоволено. В рахунок погашення кредитних зобовязань на користь ПАТ «Ідея Банк» за кредитним договором №910.73506, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 звернуто стягнення на предмет застави, а саме автомобіль TOYOTA RAV4, 2010 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 шляхом продажу зазначеного автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 100 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ідея Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 3132,63 грн. Вилучено у ОСОБА_3 транспортний засіб, автомобіль TOYOTA RAV4, 2010 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_1 та передано його ПАТ «Ідея Банк».

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суд з заявою про перегляд заочного рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 22 березня 2016 року.

Ухвалою судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 19 квітня 2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення залишено без руху.

Ухвалою судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 06 травня 2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою судді, ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу судді скасувати та направити заяву до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття до розгляду вказаної заяви.

ПАТ «Ідея Банк» надані заперечення на спростування доводів апеляційної скарги. Представник банку просить про відхилення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що, визнаючи неподаною заяву про перегляд заочного рішення суддя послався на ст.ст. 119-121,229 ЦПК України.

Стаття 229 ЦПК України містить вимоги щодо форми і змісту заяви про перегляд заочного рішення.

А саме, вказує:

1. Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі.

2. У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:

1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення;

2) ім'я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв'язку;

3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це;

4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача;

5) клопотання про перегляд заочного рішення;

6) перелік доданих до заяви матеріалів.

3. Заява про перегляд заочного рішення підписується особою, яка її подає.

4. До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю осіб, які беруть участь у справі, та копії всіх доданих до неї матеріалів.

5. До заяви про перегляд заочного рішення, поданої представником відповідача, додається довіреність або інший документ, який підтверджує його повноваження.

6. До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

7. До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються правила статті 121 цього Кодексу.

Залишаючи заяву про перегляд заочного рішення без руху, суддя в ухвалі від 19 квітня 2016р. зазначив, що ОСОБА_3 не наводить

обставин, що свідчать про важність неявки у судове засідання і неповідомлення їх суду та доказів про це.

Із заяви про перегляд заочного рішення видно, що ОСОБА_3 вказувала, що повістки про виклик у судове засідання не отримувала (а.с.145-146).

Таким чином, ОСОБА_3 зазначила причину неявки, яку вважає поважною, що відповідає п.3 ч.2 ст.229 ЦПК України.

Оцінку, чи є вказані причини поважними, чи підтверджуються доказами, суд має вирішувати під час розгляду заяви по суті, а не залишати заяву без руху для усунення недоліку, якого не вбачається.

Виконуючи вимоги ухвали від 19 квітня 2016р. ОСОБА_3 подала уточнену заяву про перегляд заочного рішення, в якій більш детально зазначила ті причини неявки до судового засідання, що повістки про виклик нею отримані не були, дата та час судового засідання їй відома не була, що у справі немає поштових повідомлень про вручення особисто їй під підпис судових повісток (а.с.152-154).

Таким чином, заявник виконала вимоги ухвали суду про усунення недоліків поданої нею заяви.

Проте, 06 травня 2016р. суддею постановлено ухвалу про повернення заяви у звязку із неусуненням вказаних недоліків, а саме вказано, що ОСОБА_3 не навела обставин, що свідчать про поважність причин її неявки у судове засідання і неповідомлення їх суду та докази про це.

Вказані висновки не відповідають вимогам ст.ст. 121, 229 ЦПК України, суперечать матеріалам справи та наявним у ній заявам ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення. Ухвала від 06 травня 2016р. постановлена з порушенням встановленого ЦПК України порядку, оскільки підстав для залишення заяви без руху не було і, відповідно, суддя не мав повертати вказану заяву ОСОБА_3

Виходячи з викладеного, колегія суддів вбачає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею на новий розгляд питання про прийняття заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити

Ухвалу судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 06 травня 2016 року про повернення заяви про перегляд заочного рішенняу цій справі скасувати та передати питання про прийняття заяви про перегляд заочного рішення на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає

Головуючий:

Судді: