АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4006/16 Справа № 207/3403/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» про визнання кредитного договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» про визнання кредитного договору недійсним.

Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_3» про визнання недійсним кредитного договору №22/в від 08 серпня 2007 року та Додаткового договору №7 до кредитного договору, про визнання недійсним договору іпотеки від 08.08.2007 року та додатковий договір до нього.

Відмовлено в задоволенні вимог про виключення з Реєстру обтяжень та заборон відчуження запису про обтяження та заборону відчуження нерухомого майна за договором іпотеки за реєстровим № 3847 від 08.08.2007 року, а саме житлового будинку з земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул. Астраханська 113.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року та ухвалити нове, яким задовольнити повозні вимоги в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3,5 та 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Договір містить усі істотні умови, передбачені чинним законодавством для даного виду договорів.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що уклавши договір, позивачка прийняла усі його умови, в тому числі умови, щодо суми та валюти кредиту, і, являючись дієздатною особою, чітко розуміла характер та наслідки своїх дій.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_3» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 22/в, за умовами позичальник отримала кредит у сумі 85000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № 7619 від 08.08.2007 року, цільове призначення кредиту на споживчі потреби. За користування кредитними коштами була встановлена плата 13 %. Кредитні кошти були надані строком по 07 серпня 2017 року.

01.08.2013 року був укладений Додатковий договір № 7 до кредитного договору, згідно з яким за користування кредитними коштами встановлювалась плата в розмірі 13 % річних за період з 08.08.2007 року по 27 листопада 2008 року; в розмірі 17 % річних за період з 28 листопада 2008 року по 31 липня 2013 року; в розмірі 15 % річних за період з 01 серпня 2013 року до закінчення строку користування кредитними коштами, строком повернення до 07 серпня 2020 року.

Станом на 16.06.2015 року заборгованість за кредитним договором позивачки № 22/в від 08.08.2007 року становить 988703,55 грн.

Окрім того, ОСОБА_2, знаючи про існування договорів, заборгованості по кредиту, сплачувала борг за кредитним договором, листувалася з банком, а звернулася до суду з позовом про визнання недійсним зазначеного Договору лише 31.07.2015 році.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивачка ж звернулася до суду через 7 років 11 місяців з моменту, як довідалась, як вона стверджує, про порушення своїх прав, тобто після спливу позовної давності.

Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» заявив у суді першої інстанції про застосування позовної давності та відмову у позові.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_4