РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого - судді Продана Б.Г., при секретарі Дорош Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 міської Ради про визнання права власності на майно за набувальною давністю,

встановив:

09 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на 13/100 частин домоволодіння по вул. Чорновола, 164 в м. Хмельницькому, вказуючи, що на підставі рішення народного суду міста Хмельницького від 25.08.1970 року йому та його батькові ОСОБА_4 належать 52/100 частини вищевказаного домоволодіння. В 1980 році ОСОБА_4 виїхав на постійне місце проживання в Російську Федерацію, де помер 08.05.1991 року. Після його смерті відкрилась спадщина на 26/100 домоволодіння. Позивач звернувся за оформленням права власності в порядку спадкування на ? частину спадкового майна. Спадкоємцем іншої 1/2 частини спадкового майна є дружина померлого ОСОБА_5, яка 11.11.1991 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади. 08.05.2000 року ОСОБА_5 померла. Враховуючи, що він відкрито та безперервно понад 10 років володіє та користується 13/100 частини домоволодіння по вул. Чорновола, 164 в м. Хмельницькому, просить визнати за ним право власності в порядку набувальної давності.

До участі в справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_1, який в судове зсідання не зявився, надіслав заяву, в якій справу просить слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 11.03.2016 року відповідача ОСОБА_3 міську Раду замінено на третю особу на стороні відповідача, представник якої в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що згідно рішення народного суду міста Хмельницького від 25.08.1970 року виділено ОСОБА_4 та ОСОБА_1 52/100 частин домоволодіння по вул. Чорновола, 164 в м. Хмельницькому.

В 1980 році ОСОБА_4 виїхав на постійне місце проживання в Російську Федерацію, де помер 08.05.1991 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 26/100 частин домоволодіння по вул. Чорновола, 164 в м. Хмельницькому. Своєчасно та належно вступивши в управління спадковим майном, позивач прийняв спадщину за законом після смерті батька.

У 2012 році позивач звернуся до Першої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

11.11.1991 року дружина ОСОБА_4 ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади, при цьому заяв про прийняття спадщини на частину домоволодіння по вул. Чорновола, 164 в м. Хмельницькому ні за місцем проживання спадкодавця, ні за місцем знаходження нерухомого майна остання не подавала. 10.05.2000 року ОСОБА_5 померла.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Частина 2 п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року вказує, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Згідно із п. 13 вказаної Постанови можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

ОСОБА_1 з 1970 року постійно проживає в домоволодінні по вул. Чорновола, 164 в м. Хмельницькому, відкрито та безперервно володіє та користується часткою, яка належала його покійному батькові. За таких обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 13/100 частин домоволодіння по вул. Чорновола, 164 в м. Хмельницькому.

Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат по справі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 за набувальною давністю право власності на 13/100 частин домоволодіння за адресою: м. Хмельницький вул. Чорновола, 164, яке належало на праві власності його батьку ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: