Дата документу 31.05.2016
Справа № 334/3151/16-ц
Провадження № 6/334/195/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі : головуючого судді Лихосенко М.О., при секретарі Череп М.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон боржника ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя надійшло подання Старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 в якому вказано, що на виконанні у Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління перебуває зведене виконавче №50710651 з примусового виконання виконавчого листа №0827/2-1226/2011 виданого 12.03.2016 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ОТП Факторинг" заборгованості у розмірі 2 877 785,10 грн. та виконавчого листа №0827/2-1226/2011 виданого 12.03.2016 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" судових витрат у розмірі 1820,00 грн. Постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено сторонам виконавчого провадження.

У строк наданий для самостійного виконання виконавчі листи виконані боржником не були, в силу чого, відносно боржника - ОСОБА_2 розпочато примусове виконання виконавчих документів.

З метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.06.2015 р. накладено арешт на все майно боржника.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на нежиле приміщення підвалу №142, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Леніна, 171 ( магазин дитячого одягу «Міni Lady»).

Боржниці ОСОБА_2 було відомо про відкриті виконавчі провадження відносно неї як боржника за зведеним виконавчим провадженням, що підтверджується її заявами від 01.04.2015 р. , 09.04.2015, 11.04.2016 р.

Згідно витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 зареєстрована з 15.04.2002 р. як фізична особа підприємець, основний вид економічної діяльності - роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах.

09.04.2015 р. ОСОБА_2 було надано до відділу копію договору оренди №02/01-15 за яким ОСОБА_2 передає, а ФОП ОСОБА_3 приймає у платне користування нежиле приміщення підвалу №142, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Леніна, 171.

Згідно п. 5.1 цього договору за щомісячне користування обєктом оренди орендарем сплачується щомісячна орендна плата у розмірі 7600, 00 грн. Строк дії договору до 31.12.2015року (включно).

11.04.2016 р. ОСОБА_2 було надано до відділу копію договору оренди №б/н від 15.03.2016 р. за яким ОСОБА_2 передає, а ПП ОСОБА_4 приймає у платне користування нежиле приміщення підвалу №142, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Леніна, 171. Згідно п. 6.1 цього договору за щомісячне користування об»єктом оренди орендарем сплачується щомісячна орендна плата у розмірі 10000, 00 грн. Строк дії договору до 31.12.2015 (включно).

За весь період перебування на виконанні зведеного виконавчого провадження ОСОБА_2 (ІДН НОМЕР_1, 21.09.1968 р.н.) отримувала дохід за передавання в оренду власного нерухомого майна, однак боржницею не було здійснено жодних дій щодо погашення заборгованості. Таким чином, в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки злочину щодо умисного ухилення від виконання рішення суду, що набрало законної сили.

На підставі вищевикладеного, відповідно до спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 №25-32/463, №25-5347 «Щодо запровадження єдиного порядку застосування державними виконавцями деяких норм чинного законодавства» і листа Міністерства юстиції України від 06.06.2008 №25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов'язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішеннями судів», постанови КМУ №231 від 31.03.1995 р. « Про затвердження правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», статті 377-1 ЦПК України, керуючись, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України», старший державний виконавець Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду з України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до погашення нею заборгованості по кредитному договору.

У судове засідання заявник не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання також не зявилася, але надала суду письмові заперечення в яких зазначила, що посилання державного виконавця на договір оренди №02/01-15 від 02 січня 2015 року, укладений між нею ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по якому вона ніби то отримала прибуток є неспроможними, оскільки ОСОБА_3 жодного разу не сплатив їй орендної плати. Через невиконання ним своїх зобов'язань 15 квітня 2015 року договір оренди №02/01-15 від 02.01.2015 року був розірваний, а майно було повернуто. Про несплату ОСОБА_3 орендної плати свідчить претензія від 31.03.2015 року, в якій вона вимагала погасити заборгованість. Звернутись з позовом про стягнення грошових коштів вона не маю можливості через брак грошей для сплати судового збору та сплати послуг адвоката. Також, посилання заявника на договір оренди від 15.03.2016 року, укладений між нею та ОСОБА_4 . по якому вона також отримала прибуток не відповідає дійсності, оскільки по цьому договору вона не встигла отримати кошти, оскільки 08 квітня 2016 року нежитлове приміщення було описано державними виконавцями. Через наведені обставини Орендар відмовився оплачувати орендну плату.

Отже, ОСОБА_2 стверджує, що фактично ні по першому договору оренди, ні по другому договору вона не отримала жодної копійки, відповідно не мала грошових коштів, які можна було б спрямувати на погашення заборгованості. Вона жодним чином не перешкоджала виконанню рішення. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що окрім нежитлового приміщення, у неї не має майна, яке можна було б спрямувати на погашення заборгованості. Крім того, державними виконавцями на протязі 12, 13, 27 квітня 2016 року проводилось описування товару, який до речі належить ОСОБА_4 та вона жодною дією не перешкодила у описуванні майна. На цей час це майно вивезене у невідомому напрямку. На підставі викладеного, боржник просив суд відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані суду документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання за таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління перебуває зведене виконавче №50710651 з примусового виконання виконавчого листа №0827/2-1226/2011 виданого 12.03.2016 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ОТП Факторинг" заборгованості у розмірі 2 877 785,10 грн. та виконавчого листа №0827/2-1226/2011 виданого 12.03.2016 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" судових витрат у розмірі 1820,00 грн. Постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено сторонам виконавчого провадження.

У строк наданий для самостійного виконання виконавчі листи виконані боржником не були, в силу чого, відносно боржника - ОСОБА_2 розпочато примусове виконання виконавчих документів.

З метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.06.2015 р. накладено арешт на все майно боржника.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на нежиле приміщення підвалу №142, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Леніна, 171 ( магазин дитячого одягу «Міni Lady»).

Згідно із вимогами ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в» їзду в Україну громадян України" громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у цих же випадках.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Подані до суду документи на підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань за виконавчим документом, не можуть свідчити про те, що боржник саме ухиляється від виконання рішення суду.

За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У судовому засіданні встановлено, що з метою забезпечення виконання вимог виконавчого документа, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.06.2015 р. накладено арешт на все майно боржника.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на нежиле приміщення підвалу №142, що знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, пр.. Леніна, 171 ( магазин дитячого одягу «Міni Lady»).

З матеріалів виконавчого провадження не має належних доказів, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.

Відповідно до узагальнення судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013, проведеного Верховним Судом України, в якому роз'яснено, що з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. На думку ВСУ, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись ст.377-1 ЦПК України, ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України", ст.124 Конституції України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні подання Старшого державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про обмеження виїзду за кордон боржника ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Лихосенко М. О.