АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА [1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Качана В.Я.

при секретарі Грабовій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування, зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення помилково розрахованого страхового відшкодування, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року,

встановила:

09.07.2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія » (далі - ПрАТ «УПСК») на свою користь доплату суми страхового відшкодування у розмірі 23 468 грн. 97 коп., втрати від інфляції у розмірі 15061 грн. 75 коп., проценти за користування коштами у розмірі 410 грн. 96 коп., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань у розмірі 1041 грн. 64 коп. та судові витрати по справі.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 04 серпня 2014 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП), в результаті якої з вини ОСОБА_3, який керував транспортним засобом «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2, було пошкоджено автомобіль марки «Mercedes-Bens», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить їй на праві власності.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована ПрАТ «УПСК» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7250708.

05 серпня 2014 р. вона звернулась до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування та надала для цього всі необхідні документи. 05 грудня 2014 р. вона надала заяву з зазначенням відомостей про її банківські реквізити.

15 червня 2015 року ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 26 531 грн. 03 коп., що є лише частковим відшкодуванням завданої шкоди.

За рахунок вказаних коштів було відремонтоване пошкоджене ліве дзеркало на суму 23 887 грн.

Згідно рахунку №2127477 від 17 жовтня 2014 року СП «Автомобільний дім Україна-Мерседес-Бенц», вартість відновлювального ремонту пошкодженого при ДТП транспортного засобу складає 31 529 грн. 90 коп.

Оскільки загальний розмір заподіяної шкоди становив 55416 грн. 90 коп. (23887 грн. +31 529,90 грн.), а страховиком було відшкодовано лише 26 531 грн. 03 коп., невідшкодована сума становить 23 468 грн. 97 коп.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань, просила стягнути вказану суму з урахуванням 3% річних, збитків від інфляції та пені.

24.07.2015 р. ПрАТ «УПСК» звернулося до суду з зустрічним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 15 518, 10 грн. в частині помилково розрахованого страхового відшкодування та 671, 45 грн. в частині помилково сплаченої пені, а всього 16 189,55 грн.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що загальна перерахована сума страхового відшкодування склала 26 531,03 грн., яка була перерахована безпосередньо на рахунок потерпілої особи. Оскільки шкоду було заподіяно взаємопов'язаними, сукупними діями водія ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що підтверджується висновком експертного автотехнічного дослідження №1137-15-ТТ від 28.01.2015 р., розмір страхового відшкодування за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Враховуючи те, що розмір раніше виплаченого страхового відшкодування та пені є помилковим, у відповідності до ч.2 ст.1212 ЦК України просило позов задовольнити.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ПрАТ «УПСК» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1- ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Свої доводи обґрунтовує тим, що страховиком здійснено виплату страхового відшкодування з порушенням встановленого законом строку. Оскільки на час звернення до суду з позовом вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля збільшилась, позивач має право заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Зазначив, що звіт з оцінки транспортного засобу від 07.08.2014 р. містить суттєві порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що полягають у заниженні цін (невідповідність цінами СТО). Матеріали справи не містять акту огляду транспортного засобу, на підставі якого він складався.

При визначенні розміру шкоди суд повинен був виходити з реальної вартості відновлювального ремонту на сертифікованій станції технічного обслуговування, що підтверджується рахунком- фактурою, складеною після ДТП, а також рахунком від 17.10.2015 р. Витрати на купівлю дзеркала заднього виду підтверджені товарним чеком.

У зв'язку з тим, що сторони не дійшли згоди щодо вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, 08.10.2015 р. представником позивача було заявлено клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, яке судом було безпідставно відхилене.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ПрАТ «УПСК» - Лисенко Д.В. просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 04 серпня 2014 року в м. Києві сталася ДТП, в результаті якої з вини ОСОБА_3, який керував транспортним засобом «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2, було пошкоджено автомобіль марки «Mercedes-Bens», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить позивачу на праві власності.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована ПрАТ «УПСК» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/7250708. Згідно з цим полісом сума страхового відшкодування з шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн.

05 серпня 2014 р. ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 цього Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається з матеріалів справи, страховиком здійснено виплату страхового відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Bens», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 у відповідності до звіту з оцінки транспортного засобу №2134 від 07.08.2014 р. в сумі 26 531,03 грн. ( 27031,03 грн. -500 грн. франшиза).

У зв'язку з простроченням виплати страхового відшкодування відповідачем на рахунок позивача сплачено пеню в сумі 1690,23 грн.

Належних та допустимих доказів того, що висновки звіту з оцінки транспортного засобу не відповідають Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України 24.11.2003 р. №142/5/2092 та мають суттєві порушення в частині визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт матеріали справи не містять. Відсутність в матеріалах справи акту огляду транспортного засобу не є обставиною, що спростовує дані вказаного висновку.

Від проведення судової експертизи представник позивача відмовився, про що свідчить журнал судового засідання від 08.12.2015 р. (а.с.147).

Враховуючи ту обставину, що апеляційний суд досліджує нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (ч.2 ст.303 ЦПК України), правові підстави для призначення судової експертизи судом апеляційної інстанції відсутні.

Рахунок №2127477 від 17.10.2014 р. СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна-Мерседес-Бенц» також не є належним та допустимим доказом, що спростовує дані вказаного висновку та підтверджує дійсний розмір заподіяних збитків.

Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, на даний час відновлювальний ремонт автомобіля марки «Mercedes-Bens», реєстраційний номер НОМЕР_1, не проведено. Здійснено лише заміну лівого дзеркала на суму 23 887 грн., про що видано товарний чек №21 від 02.09.2014 р. СПД - фізична особа ОСОБА_5

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не містить доводів в частині незгоди з ухваленим по справі рішенням в частині відмови в задоволенні зустрічного позову.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/3236/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.