Справа № 667/7130/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року Комсомольський районний суд м. Херсона

в складі головуючого судді Мусулевського Я.А.

за участю секретаря Собчук Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про визнання пунктів договору не дійсними та стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 17.07.2014 року між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_2, ОСОБА_1 був укладений договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу. Відповідно до умов договору на користь позивача було здійснене добровільне страхування майнових інтересів, що повязанні з володінням, користуванням розпорядженням легкового автомобіля марки «CITROEN C3» модель Picasso 2012 року випуску, д/н НОМЕР_1 . Страховик за даним договором здійснює виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається у відповідності з умовами договору. Відповідно до договору частини 1 страховий платіж становить 5070,00 грн., який позивач виплатив.

24.10.2014 року близько 16-15 год. на автошляху Цюрупинськ Г.Пристань-Скадовськ 8 км+500м сталося зіткнення «CITROEN C3» під керуванням ОСОБА_1, який виконував маневр обгону з автомобілем «Део Ланос» під керуванням водія Красношапка, що рухався в зустрічному напрямку. Відповідно до постанови Комсомольського районного суду від 26.11.2014 року ОСОБА_1 було визнано в скоєнні ДТП. 24.10.2014 року позивач звернувся до страхової компанії з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, також надав рахунок фактури ПП «Капітал - Сервіс» яким була визначена сума майнової шкоди в розмірі 124 814, 70 грн. Але страховою компанією було відмовлено у відшкодуванні страхової виплати, оскільки позивачем було грубо порушено ПДР. Позивач вважає, що жодним нормативним актом не передбачена така підстава для відмови у виплаті страхового відшкодування, як грубе порушення ПДР у звязку з чим просить суд визнати недійсним п.9 ч.1 договору № 046.0806179.075 добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу від 17.07.2014 року та п. 4.1.6. ч. 2 договору добровільного страхування ризиків повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу від 17.07.2014 року.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд позовну заяву задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява необґрунтована та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.07.2014 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Альфа Стахування» було укладено договір № 046.0806179.075 добровільного страхування транспортного засобу, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем «CITROEN C3» модель Picasso 2012 року випуску, реєстраційний номер д/н НОМЕР_1.

Свої фінансові й інші зобов'язання перед страховою компанією за вказаним договором позивач виконав у повному обсязі.

24 жовтня 2014 року унаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «CITROEN C3» модель Picasso 2012 року випуску, реєстраційний номер д/н НОМЕР_1, зазнав механічних ушкоджень, про що ОСОБА_1 повідомив представника страхової компанії.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.11.2014 року встановлено, що позивач, керуючи вказаним автомобілем, при виконанні маневру обгін не впевнився, що це буде безпечним виїхав на полосу зустрічного руху, внаслідок чого сталося зіткнення з транспортним засобом «ДЕУ» д/н ВТ 4644АЕ, який рухався в зустрічному напрямку, транспорті засоби отримали механічні ушкодження. Даними діями ОСОБА_3В було визнано винним в порушенні вимог п. 14.2 (в) ПДР України, та на нього накладено штраф в сумі 340 грн.

Згідно з рахунком фактури № СФ-0001312 від 05.11.2014 року виданого ПФ «Капітал Сервіс» розмір майнової шкоди, заподіяної власнику автомобіля «CITROEN C3» модель Picasso 2012 року випуску, реєстраційний номер д/н НОМЕР_1 становить 124 814,70 грн.

Відповідно до п. 7.1. договору передбачена франшиза в розмірі 0,50%. З урахуванням суми збитків сума страхового відшкодування дорівнює як різниця між розміром шкоди та франшизою, становить 124 190,63 грн. (124 814, 70грн-0,5%)

До обов'язків страховика, як це передбачено п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», належить здійснення страхової виплати у разі настання страхового випадку.

Статтею 9 цього Закону передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму (страхову виплату) страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання; страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За правилами ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката); страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Статтею 991 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про страхування» встановлено переліку підстав для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Вирішуючи питання щодо відмови у задоволенні позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4.2.8 Договору страхування в якому зазначено, що виключенням із страхових випадків визнаються події, що відбулися безпосередньо внаслідок: грубого порушення ПДР України водієм, якщо інше не зазначено в частині І договору. Даним договором встановлено порушення ПДР які вважаються грубими: перевищення встановлених обмежень швидкості руху більш як на 30 км/год: порушення правил при переїзді залізничного переїзду; проїзд на сигнал світлофора або жест регулювальника або інший знак, що забороняють рух за певних обставин: рух тротуарами чи пішохідними доріжками (крім паркування); здійснення розвороту у заборонених місцях, виїзд на смугу зустрічного руху в місцях, де такий виїзд заборонено.»

Висновком фахівця складеного 26.12.2014 року ФОП ОСОБА_4 стосовно обставин дорожньо транспортної пригоди за участю автомобіля НОМЕР_2 та «Деу Ланос» д/н НОМЕР_3 встановлено, що в даній дорожній ситуації відповідно до вимог розділу 34 ПДР України, забороняється перетинати суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1. (яка поділяла транспортні потоки протилежних напрямків), на ділянці де трапилась пригода також забороняється виїжджати на смугу зустрічного руху та забороняється виконувати маневр обгону. Згідно вимог п. 14.2в) та 14.6г) Правил дорожнього руху України, виконувати маневр обгону на ділянці де трапилась пригода теж забороняється.

Таким чином водієм ОСОБА_1 не були виконані умови забезпечення безпеки дорожнього руху тобто невідповідність п.14.6г та 14.2в ПДР України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Тобто, між сторонами існують цивільно-правові відносини, однією із засад яких є принцип добровільності.

Згідно ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, в Договорі страхування було передбачено п. 4.1.6. як підставу для невиплати страхового відшкодування у разі грубого порушення правил дорожнього руху України, одним з якиє є виїзд на смугу зустрічного руху в місцях, де такий виїзд заборонено. Дана умова Договору страхування не суперечить ПДР, відповідає вимогам законодавства, та відповідає волі сторін Договору страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 637 ЦК тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Так, згідно ч.1 ст. 213 ЦК зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). Сторони у договорі визначили, що виїзд на смугу зустрічного руху в місцях, де такий виїзд заборонено є грубим порушенням ПДР України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 7, 8 постанови № 9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач погодився укласти договір на умовах, визначених у ньому, що підтверджується його підписом на договорі.

Доказів того, що спірні умови договору не відповідають вимогам чинного законодавства суду не надано, а тому враховуючи те, що на момент вчинення оспорюваного правочину судом не було встановлено недодержання сторонами вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, правових підстав для визнання договору частково недійсними немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 977, 985, 990, 991, 988, 979, 627, 213, 1187, 22, 177, 509, Законом України «Про захист прав споживачів» , ст. 9, 20, 8, 26, 1, 3, 17 Закону України «Про страхування», Правилами дорожнього руху України, ст.ст. 15, 57, 59, 60, 107, 208, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Я.А. Мусулевський