Провадження №2-2103/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Лазаренко В.В.
з участю секретаря - Кучерині Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Солом'янський районний відділ головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
16.10.2015 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачеві на праві власності. В даній квартирі відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований після укладення з нею шлюбу у якості члена її сім`ї. З квітня 2014 року відповідач в її квартирі не проживає, відсутній більше року без поважних причин, дій які б свідчили про наміри та бажання зберегти за собою право користування житловим приміщенням не вчиняв. З огляду на зазначені обставини вважає, що наявні підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. Згідно із заявою, просить розглянути справу в її відсутності, згодна на розгляд справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку передбаченому ст. 74 ЦПК України. Про причини своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив.
Третя особа, Солом'янський РВ ГУ ДМС України в м. Києві, в судове засідання свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно із заявою просить розглядати справу у відсутності свого представника.
При таких даних, суд у відповідності до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, знаходить можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін та представника третьої особи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини сторін стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним урегульовано положеннями статті 405 ЦК України.
За змістом частини першої вказаної статті, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут). Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2000 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М., зареєстрованого в реєстрі за №5412, та свідоцтва про право на спадщину від 28.03.2014 р., виданого державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Майданник І.В., зареєстрованого в реєстрі за №7-238.
Згідно довідки форми №3 від 07.10.2015 р. зa № 3641, виданої Житлово- експлуатаційною дільницею № 901 у даній квартирі зареєстровані: позивачка ОСОБА_1, її дочка - ОСОБА_5, та її колишній чоловік - відповідач у справі - ОСОБА_2, який був зареєстрований як член її сім'ї з 19.04.2007 року.
Відповідач не проживає у спірній квартирі починаючи з квітня 2014 року.
Факт не проживання відповідача у спірній квартирі підтверджується наданими суду актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 27.08.2015 р., від 09.09.2015 р. та від 02.10.2015 р.
Обставин, які б свідчили, що позивачка чинила відповідачеві перешкоди в користуванні спірною квартирою, та обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача судом не встановлено.
Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 понад один рік без поважних причин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати, понесені позивачкою на оплату судового збору в сумі 487,20 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 5, 6, 8, 10-11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 487,20 грн..
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: