Справа № 182/5745/16-ц
Провадження № 2/0182/3983/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.11.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Скоробогатова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини. Товариству з обмеженою відповідальністю „Медіатор", учасниками якого були вони з відповідачем, належав комплекс будівель, розташований за адресою: АДРЕСА_2. При ліквідації товариства, вони з відповідачем пропорційно часткам у статутному капіталі товариства отримали у власність вказану будівлю. Так, згідно свідоцтва про право власності від 05.06.2002 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 257/5 від 29.05.2002 року, він оформив за собою право власності на 9/35 частин будівлі та споруд виробничої бази з дільницею по виробництву соєвого молока по АДРЕСА_2. Відповідач, в свою чергу, за собою право власності на 26/35 частин виробничої бази не оформив. Вони з відповідачем фактично розділили набуте ними нерухоме майно, та кожен розпочав реконструкцію своєї частини виробничої бази. Так, на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 753 від 19.11.2003 року він отримав дозвіл на реконструкцію адміністративного будинку „К" під житловий будинок, будівлі шиномонтажу „З" під господарське приміщення для зберігання інвентарю, будівлі майстерні „Ж" під гараж. Рішенням його було зобов'язано розробити проект будівництва об'єкту, погодити будівельний паспорт з управлінням архітектури та містобудування міської ради та зацікавленими службами міста, здійснювати забудову, інженерне облаштування і благоустрій ділянки, відповідно до будівельного паспорту. Керуючись вказаним рішенням, за його замовленням, ТОВ „Ореол" було розроблено будівельний паспорт, що був погоджений головним архітектором м.Нікополя. Відповідно до проекту, ним було здійснено переобладнання складських приміщень адміністративної будівлі „К" під житлові кімнати та кухню; коридори та санвузол залишились без змін, в результаті чого адміністративна будівля була переобладнана в житловий будинок. В приміщенні шиномонтажу „З" демонтовано обладнання та приміщення переобладнано в господарське приміщення для зберігання інвентарю. В майстерні „Ж" демонтовано обладнання, приміщення обладнано під гараж. Сарай з підвалом „Л", „Лпд, вбиральня „М", душ „Е", гаражі „Н", „И" та спорудження не підлягали реконструкції і залишились без змін. Після проведення переобладнання в 2004 році, КП „Нікопольське МБТІ" було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_2. Відміток про самочинне будівництво технічний паспорт не містить, оскільки переобладнання в житловий будинок було здійснене на підставі рішення виконкому Нікопольської міської ради та у відповідності до будівельного паспорту, погодженого належним чином, тобто не є самочинним. Листом управління архітектури та містобудування № 19/01-08/1 від 30.03.2005 року його будинку було присвоєно адресу: АДРЕСА_1. Але отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 він не зміг, оскільки співвласник нерухомого майна (відповідач по справі) здійснював реконструкцію належної йому частини майна і його право власності не було оформлене належним чином. За словами відповідача, йому треба було дочекатися закінчення ним реконструкції його частини будівель та оформлення за ним права власності. У 2008 році відповідач закінчив реконструкцію виробничої бази та отримав свідоцтво про право власності на будівлю готелю „А" та будівлю кафе „Г" по АДРЕСА_2 в цілому, без визначення частки у майні, про що свідчить копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.02.2008 року. У технічному паспорті відповідача його частина майна не значиться. Оскільки він не знав про отримання відповідачем правовстановлюючих документів на майно в цілому без врахування його частки, він не здійснив заміну свого правовстановлюючого документу на цілу частку з новою адресою - АДРЕСА_1. У теперішній час, за інформацією з листа КП „Нікопольське МБТІ" № 1038 від 19.07.2016 року, по АДРЕСА_2 зареєстровано право власності на будівлю готелю „А" та будівлю кафе „Г" за ОСОБА_2, згідно свідоцтва про право власності від 20.02.2008 року та на 9/35 частин будівель та споруд (К, З,Ж,Н,Л,И) зареєстровано право власності за ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право власності від 05.06.2002 року. Право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 не зареєстроване. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.06.2016 року, в ДРРП по АДРЕСА_2 зареєстроване право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га., та будівлю готелю „А", будівлю кафе „Г" за ОСОБА_2 в цілому. Оскільки його правовстановлюючий документ посвідчує його право власності на частку у майні, він не має змоги без співвласника приватизувати земельну ділянку, ввести нерухоме майно в експлуатацію, відповідно до вимог чинного законодавства, та оформити за собою право власності на майно в цілому за новою адресою. Але фактично співвласника майна у нього немає, так як відповідач оформив своє право власності на майно в цілому. Відповідно до технічного висновку ФОП ОСОБА_3, житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 не протирічать вимогам державних будівельних норм і рекомендуються доо прийняття в експлуатацію. Враховуючи те, що колишній співвласник майна оформив за собою право на майно в цілому, не узгодивши з ним як з колишнім співвласником майна свої дії, вважає, що його право власності не визнається відповідачем. З приводу цього він змушений звернутись з позовом до суду.

В судове засідання позивач не прибув, надав заяви про розгляд справи у свою відсутність, позов підтримав, просив суд задовольнити його в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не прибув, надав заяви про розгляд справи у свою відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ТОВ „Медіатор", учасниками якого були сторони по справі, належав комплекс будівель, розташований за адресою: АДРЕСА_2. При ліквідації товариства, сторони по справі пропорційно часткам у статутному капіталі товариства отримали у власність вказану будівлю. Так, згідно свідоцтва про право власності від 05.06.2002 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 257/5 від 29.05.2002 року, позивач оформив за собою право власності на 9/35 частин будівлі та споруд виробничої бази з дільницею по виробництву соєвого молока по АДРЕСА_2 (а.с.6, 9-16). Відповідач, в свою чергу, за собою право власності на 26/35 частин виробничої бази не оформив. Сторони по справі фактично поділили набуте ними нерухоме майно та кожен розпочав реконструкцію своєї частини виробничої бази. Так, на підставі рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 753 від 19.11.2003 року позивач отримав дозвіл на реконструкцію адміністративного будинку „К" під житловий будинок, будівлі шиномонтажу „З" під господарське приміщення для зберігання інвентарю, будівлі майстерні „Ж" під гараж (а.с.7, 8). Рішенням виконавчого комітету позивача було зобов'язано розробити проект будівництва об'єкту, погодити будівельний паспорт з управлінням архітектури та містобудування міської ради та зацікавленими службами міста, здійснювати забудову, інженерне облаштування і благоустрій ділянки, відповідно до будівельного паспорту (а.с.7). Керуючись вказаним рішенням, за замовленням позивача, ТОВ „Ореол" було розроблено будівельний паспорт, що був погоджений головним архітектором м.Нікополя (а.с.17-23). Відповідно до проекту, позивачем було здійснено переобладнання складських приміщень адміністративної будівлі „К" під житлові кімнати та кухню; коридори та санвузол залишились без змін, в результаті чого адміністративна будівля була переобладнана в житловий будинок. В приміщенні шиномонтажу „З" демонтовано обладнання та приміщення переобладнано в господарське приміщення для зберігання інвентарю. В майстерні „Ж" демонтовано обладнання, приміщення обладнано під гараж. Сарай з підвалом „Л", „Лпд, вбиральня „М", душ „Е", гаражі „Н", „И" та спорудження не підлягали реконструкції і залишились без змін. Після проведення переобладнання в 2004 році, КП „Нікопольське МБТІ" було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_2 (а.с.26-39). Відміток про самочинне будівництво технічний паспорт не містить, оскільки переобладнання в житловий будинок було здійснене на підставі рішення виконкому Нікопольської міської ради та у відповідності до будівельного паспорту, погодженого належним чином, тобто не є самочинним. Листом управління архітектури та містобудування № 19/01-08/1 від 30.03.2005 року будинку позивача було присвоєно адресу: АДРЕСА_1 (а.с.23). Але отримати свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 він не зміг, оскільки співвласник нерухомого майна (відповідач по справі) здійснював реконструкцію належної позивачу частини майна і його право власності не було оформлене належним чином. У 2008 році відповідач закінчив реконструкцію виробничої бази та отримав свідоцтво про право власності на будівлю готелю „А" та будівлю кафе „Г" по АДРЕСА_2 в цілому, без визначення частки у майні, про що свідчить копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.02.2008 року (а.с.24-25). У технічному паспорті відповідача частина майна позивача не значиться. Оскільки позивач не знав про отримання відповідачем правовстановлюючих документів на майно в цілому без врахування його частки, він не здійснив заміну свого правовстановлюючого документу на цілу частку з новою адресою - АДРЕСА_1. У теперішній час, за інформацією з листа КП „Нікопольське МБТІ" № 1038 від 19.07.2016 року, по АДРЕСА_2 зареєстровано право власності на будівлю готелю „А" та будівлю кафе „Г" за ОСОБА_2, згідно свідоцтва про право власності від 20.02.2008 року та на 9/35 частин будівель та споруд (К, З,Ж,Н,Л,И) зареєстровано право власності за ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право власності від 05.06.2002 року. Право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 не зареєстроване. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.06.2016 року, в ДРРП по АДРЕСА_2 зареєстроване право власності на земельну ділянку, площею 0,1 га., та будівлю готелю „А", будівлю кафе „Г" за ОСОБА_2 в цілому (а.с.41-42). Оскільки правовстановлюючий документ посвідчує право власності позивача на частку у майні, він не має змоги без співвласника приватизувати земельну ділянку, ввести нерухоме майно в експлуатацію, відповідно до вимог чинного законодавства, та оформити за собою право власності на майно в цілому за новою адресою. Але фактично співвласника майна у позивача немає, так як відповідач оформив своє право власності на майно в цілому. Відповідно до технічного висновку ФОП ОСОБА_3, житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 не протирічать вимогам державних будівельних норм і рекомендуються до прийняття в експлуатацію (а.с.83-94).

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Враховуючи викладене та керуючись ст..3-10, 30, 60, 256, 259 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку „К", гаражів „Ж", „И", „Н", сараїв „З" та „Л", підвалу „Лпд", душу „Е", вбиральні „М", споруджень № 1-4, І для наступного введення в експлуатацію.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал