АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/8601/14-ц 22-ц/774/790/К/16
Справа № 182/8601/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/790/К/16 суддя Рибакова В.В.
Категорія № 25 (ІІІ) Доповідач - Бондар Я.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

за участю: секретаря - Євтодій К.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед" про стягнення суми страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дніпроінмед" (далі ПрАТ «СК «Дніпромед») про стягнення суми страхового відшкодування, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 19110 грн. 94 коп., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 324 грн. 88 коп.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що 10.12.2013 року о 20.00 год. на перехресті вулиць Електрометалургів - Трубників - Преображенська в м. Нікополь сталася ДТП за участю автомобіля Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_2, яким керував він-позивач. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а отже їх власникам були завдані матеріальні збитки пов'язані з відновлювальним ремонтом.

Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.12.2013 року (справа № 182/11611/13-ц) водія автомобіля Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Між ОСОБА_3 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Дніпроінмед» (Нікополь) було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2033791 від 13.01.2013 року, період дії якого з 14.01.2013 року по 13.01.2014 року. За вказаним Договором (Полісом) ПрАТ СК «Дніпроінмед» (Нікополь) було застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за участю наземного транспортного засобу Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1.

З метою отримання страхового відшкодування позивач 11.12.2013 року звернувся до відповідача із заявою-повідомленням про подію з транспортним засобом. До вказаного повідомлення ним були надані усі документи, необхідні для визнання події страховим випадком.

Відповідно до Висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 134 від 20.12.2013 року, складеного спеціалістом-автотоварознавцем ОСОБА_5, вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 20110 грн. 94 коп.

У зв'язку з тим, що Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/2033791 від 13.01.2013 року передбачено франшизу у розмірі 1000 грн. 00 коп., то сума страхового відшкодування, яка має бути виплачена відповідачем, складає 19110 грн. 94 коп.

Враховуючи те, що Заява про страхове відшкодування була подана ним відповідачу 18.07.2014 року, відповідач був зобов'язаний не пізніше як до 16.10.2014 року прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його чи відмовити у здійсненні страхового відшкодування, про що повідомити заявника.

Однак відповідачем страхове відшкодування виплачено не було, тому ОСОБА_2 вважає, що відповідач повинен сплатити йому пеню за період прострочення виконання зобов'язання з 17.10.2014 року із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК«Дніпроінмед» на користь ОСОБА_2 невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 7879 грн. 56 коп., пеню за прострочення виплати страхового відшкодування у розмірі 133 грн. 95 коп., а всього до стягнення - 8013 грн. 51 коп. (вісім тисяч тринадцять грн. 51 коп.). В іншому - відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Дніпроінмед» на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що відповідач заперечуючи проти позову прохав зменшити суму відшкодування на розмір шкоди, пов'язаний із втратою товарної вартості транспортного засобу. Проте позивач вказує на те, що ним в позовній заяві не ставилось питання щодо відновлення товарного вигляду автомобіля, натомість мова йшла про відшкодування вартості відновлювального ремонту. Також ОСОБА_2 вважає, що заперечення відповідача щодо зменшення заявленої позивачем суми відшкодування на розмір франшизи, не заслуговують на увагу, оскільки позивачем заявлено суму відшкодування вже за мінусом франшизи в розмірі 1000,00 грн. Також вважає безпідставними посилання відповідача щодо зменшення суми відшкодування на розмір податку на додану вартість. Також, позивач не погодився із посиланням відповідача на обопільність вини обох учасників ДТП, що було встановлено постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, як на підставу для зменшення суми страхового відшкодування. Проте, на думку позивача, судом першої інстанції взято до уваги перелічені заперечення відповідача проти позовних вимог та безпідставно зменшено суму страхового відшкодування, яку стягнуто на користь по позивача. Крім того, ОСОБА_2 вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин вимоги ч. 3 ст. 1188 ЦК України. При цьому, на думку ОСОБА_2, суд першої інстанції, неправомірно зменшуючи суму страхового відшкодування, також зменшив і суму пені, що стягнута на користь позивача.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок ДТП транспортному засобові позивача завдано механічні пошкодження, при цьому суму до стягнення суд визначив з урахуванням обопільності вини обох учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2013 року о 20.00 год. ОСОБА_3 керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Електрометалургів зі сторони вул. В.Усова в напрямку вул. Першотравнева на перехресті з вул. Преображенська здійснив рух на жовтий сигнал світлофора в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_2, який рухався по пр. Трубників зі сторони вул. І.Богуна в напрямку вул. Шевченко. В результаті ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілі відсутні. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 8.7.3 (ґ) ПДР України. Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.12.2013 року, яка набула чинності, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави (а.с.14). Власником транспортного засобу -Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_3 (а.с.129).

Крім того, 10.12.2013 року о 20.00 год. ОСОБА_2 керуючи автомобілем Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_2, по пр. Трубників зі сторони вул. І.Богуна в напрямку вул. Шевченко на перехресті з вул. Електрометалургів виїхав на жовтий сигнал світлофора в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, який рухався по вул. Електрометалургів зі сторони вул. В.Усова в напрямку вул. Першотравнева. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Потерпілі відсутні. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 8.7.3 (ґ) ПДР України. Постановою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.12.2013 року, яка набула чинності, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбачено ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави (а.с.64). Власником транспортного засобу -Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_2, є ОСОБА_2 (а.с.101).

Відповідно до Поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) № АЕ / 0309734 від 14.12.2012 року, страхувальником є ОСОБА_2; забезпеченим транспортним засобом є Chevrolet Lacetti, номерний знак НОМЕР_2, рік випуску - 2008, місце реєстрації - м. Нікополь (а.с.95). Строк дії - з 15.12.2012 року до 14.12.2013 року.

Відповідно до вказаного Полісу страховик, яким є Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Полісом встановлений ліміт відповідальності: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) - сто тисяч грн.; за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - п'ятдесят тисяч грн.; франшиза - нуль грн.

Відповідно до Поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) № АЕ / 2033791 від 13.01.2013 року, страхувальником є ОСОБА_3; забезпеченим транспортним засобом є Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1, рік випуску - 2007, місце реєстрації - м. Нікополь (а.с.124). Строк дії - з 14.01.2013 року до 13.01.2014 року.

Відповідно до вказаного Полісу страховик, яким є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дніпроінмед», забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

Полісом встановлений ліміт відповідальності: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю (на одного потерпілого) - сто тисяч грн.; за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - п'ятдесят тисяч грн.; франшиза - 1000 грн.

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Дніпроінмед» не перебуває в процесі припинення, що підтверджується матеріалами справи (а.с.37-40).

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 134 від 20.12.2013 року, складеного спеціалістом ОСОБА_5 (а.с.70-86), сума матеріального збитку завданого власникові автомобіля Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_2 на 20.12.2013 року складає: 22744 грн. 57 коп., до складу яких входить: вартість відновлювального ремонту - 20110 грн. 94 коп.; втрата товарної вартості автомобіля - 2633 грн. 63 коп.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Законом України «Про страхування»; потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору; дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно ст.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: а) у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; б) у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

11.12.2013 року з метою отримання страхового відшкодування позивач звернувся до відповідача з письмовим Повідомленням потерпілої особи про подію з транспортним засобом (ТЗ) (а.с.4). Відповідачем було складено Страховий акт № 104/14/ГО (аварійний сертифікат) (без дати його складання та підписів) по якому розмір страхового відшкодування позивачу склав 3006 грн. 55 коп. (а.с.5).

Позивач, 24.03.2014 року звернувся до відповідача з відповідною заявою про перегляд розміру страхового відшкодування, оскільки сума фактичного ремонту автомобіля згідно Висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 134 від 20.12.2013 року, складеного спеціалістом ОСОБА_5, складає 20110 грн. 94 коп. (а.с.104). Позивачу відповідачем було повідомлено, що орієнтовна сума страхового відшкодування за вирахуванням товарної вартості, ПДВ, франшизи та враховуючи обопільність вини всіх учасників ДТП складає - 7879 грн. 55 коп., що підтверджується листом від 25.03.2014 року (а.с.105,106).

З приводу вказаних обставин 07.05.2014 року представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом (а.с.10). Згідно листа відповідача вих. № 876 від 21.05.2014 року «Про надання інформації», рішення станом на дату відповіді в розумінні ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком не прийнято, оскільки для цього відсутні визначені Законом підстави, а також відповідачем проводиться розслідування обставини настання події та виявлено, що у ДТП винні обоє водіїв, а тому розмір відшкодування змінився та його орієнтовний розмір складає 7379 грн. 56 коп. (а.с.11).

У зв'язку з цим, 30.05.2014 року представник позивача звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг зі скаргою на дії відповідача з приводу невиплати позивачу страхового відшкодування (а.с.12). У свою чергу Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, повідомила представника позивача про необхідність подачі до відповідача заяви про страхове відшкодування (а.с.13).

18.07.2014 року позивач звернувся до відповідача з Заявою про страхове відшкодування у розмірі 20110 грн. 94 коп. (а.с.6). Однак, до теперішнього часу страхове відшкодування позивачу виплачено не було.

У відповідності до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста № 134 від 20.12.2013 року, складеного спеціалістом ОСОБА_5 (а.с.70-86), сума матеріального збитку завданого власникові автомобіля Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_2 на 20.12.2013 року становить: 22744 грн. 57 коп., до складу яких входить: вартість відновлювального ремонту - 20110 грн. 94 коп.; втрата товарної вартості автомобіля - 2633 грн. 63 коп. У висновку спеціалістом вартість робіт та деталей зазначено з урахуванням ПДВ. Тому, з огляду на положення ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування, що фактично складається лише з вартості відновлювального ремонту (і не включає в себе втрату товарної вартості автомобіля) слід зменшити на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. У зв'язку з викладеним колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в цій частині.

Таким чином, з урахуванням вартості відновлювального ремонту, визначеного згідно висновку автотоварознавчого дослідження - 20110 грн. 94 коп., ставки податку на додану вартість - 20%, сума без ПДВ складає 16759 грн. 12 коп.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (діє на території України) № АЕ / 2033791 від 13.01.2013 року встановлена франшиза - 1000 грн. 00 коп. (а.с.124). Таким чином, 16759 грн. 12 коп. за мінусом франшизи - 1000 грн. 00 коп., сума що підлягає до стягнення на користь ОСОБА_8 становить - 15759 грн. 12 коп.

При цьому доводи апеляційної скарги щодо помилкового віднімання судом першої інстанції вартості франшизи від страхового відшкодування, колегія суддів також не приймає до уваги виходячи з наведеного.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо безпідставності застосування до спірних правовідносин вимог ст. 1188 ЦК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Так, в розумінні вказаної норми права законодавець не ставить в залежність обов'язок відшкодування шкоди, завданої страхувальником на користь третіх осіб, від ступеня вини учасників ДТП. При цьому суд першої інстанції, застосовуючи вказану норму права не прийняв до уваги, що обидва учасники ДТП застрахували цивільно-правову відповідальність, тому правовідносини, виниклі внаслідок дорожньо-транспортної пригоди регулюються главою 67 ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно вимог яких передбачено обов'язок страхових компаній, з якими було укладено договори страхування цивільно-правової відповідальності, відшкодувати шкоду, завдану страхувальником.

Між тим, на думку колегії суддів позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення на його користь пені за несвоєчасність виплати відповідачем належного йому страхового відшкодування, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Таким чином, приймаючи до уваги невизнання відповідачем розміру страхового відшкодування, а також відсутність рішення суду, яким би раніше було стягнуто суму страхового відшкодування, слід дійти висновку про те, що наявність підстав для виплати страхового відшкодування була на вказаний позивачем період часу спірною. Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції припустився помилки застосовуючи до спірних правовідносин вимоги п. 36.2 ст. 36 Закону, оскільки згідно вимог даної норми, у разі якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Таким чином, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції не врахував вказані вимоги та з огляду на встановлені обставини, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення пені на користьТочилкіна Л.Г , оскільки перебіг строку для нарахування пені, визначеної п.36.5 ст. 36 Закону, розпочнеться лише з ухваленням та набранням законної сили рішення суду про стягнення страхового відшкодування, оскільки саме ним буде встановлено як підстави відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Дніпромед», так і розмір заподіяного матеріального збитку, виходячи з якого, визначатиметься і розмір страхового відшкодування.

Однак, рішення суду першої інстанції, в частині стягнення на користь позивача з відповідача пені за несвоєчасність виплати страхового відшкодування, останнім не оскаржено, тому в цій частині рішення суду не переглядається у відповідності до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції ухвалюючи оскаржуване рішення, припустився порушення вимог матеріального і процесуального права, висновки суду не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню в частині стягнутої на користь ОСОБА_2 суми страхового відшкодування, з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в сумі 15759,12 грн., та збільшення у зв'язку із цим загальної суми визначеної судом до стягнення з 8013,51 грн. до 15893,07 грн.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Приймаючи до уваги часткове задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції пропорційно до задоволено частини, а саме в розмірі 495,80 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року в частині стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_2 суми страхового відшкодування скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування 15759,12 грн., збільшивши при цьому загальну суму визначену до стягнення з 8013,51 грн. до 15893,07 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 495,80 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: