СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/9982/16-ц
пр. № 2-о/759/465/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Головне управління юстиції у м. Києві, Київська міська рада про встановлення факту проживання однією сім'єю,

В С Т А Н О В И В:

20.07.2016 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_2, що проживав у АДРЕСА_1. з жовтня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що з вересня 2006 року заявник проживає за адресою: АДРЕСА_2. В жовтні заявник познайомився з ОСОБА_2, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, який повідомив йому, що він одинока людина, у шлюбі ніколи не перебував. З листопада 2006 року заявник почав допомагати ОСОБА_2, купував продукти харчування, одяг, лікарські засоби, відвідував його тричі на тиждень. В грудні 2010 року заявник знайшов доглядальницю за похилим чоловіком, яка готувала їжу, доглядала за ОСОБА_2 З цього моменту заявник та останній почали вважати себе членами сім'ї, дідусь часто називав заявника сином. В період з 22.02.2016 по 25.03.2016 року, коли ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні, заявник навідував хворого кожного дня. Після виписки з лікувального закладу, ОСОБА_1 доглядав за хворим, стежив за тим, щоб ОСОБА_2 дотримувався дієти, режиму харчування, вживав лікарські препарати. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Свідоцтво про смерть було видано заявнику. Витрати на поховання заявник взяв на себе, організував поминальний обід. Заявник також сплачує комунальні платежі. Встановлення факту проживання однією сім'єю необхідно для отримання свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Представник заявника в судовому засіданні підтримала вимоги заяви, просила суд їх задовольнити на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином.

В судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою АДРЕСА_3, сусідка заявника, повідомила, що спадкодавець був одинокий, ні з ким не спілкувався. ОСОБА_1 потоваришував з ОСОБА_2, заявник завжди ходив до спадкодавця, наймав йому доглядальницю, організував поховання і поминальний обід за померлим. У ОСОБА_1 з ОСОБА_2 були теплі стосунки, останні 3 роки (до п'яти років) вони спілкувалися близько, заявник опікувався спадкодавцем. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживали окремо, але заявник постійно відвідував спадкодавця.

Свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає за адресою АДРЕСА_4, зареєстрована за адресою АДРЕСА_5, пенсіонер, надала свідчення, що з грудня 2010 по червень 2011 року вона доглядала ОСОБА_2, приходила тричі на тиждень, готувала їжу, прибирала. Доглядати спадкодавця її найняв ОСОБА_1 Свідок стверджує, що заявник і померлий були в хороших відносинах, ОСОБА_1 постійно ходив до ОСОБА_2, приносив йому пресу, грав у шахи, він був йому як син, спадкодавець називав його сином.

Свідок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрований за адресою АДРЕСА_6, військовослужбовець, сусід заявника, повідомив, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносини були як у батька з сином, вони спілкувалися майже щодня, заявник найняв доглядальницю для ОСОБА_2, такі відносини між ними тривали приблизно 8 років. Коли ОСОБА_2 знаходився у лікарні ОСОБА_1 щодня їздив до нього, привозив харчі, ліки. ОСОБА_1 займався похованням ОСОБА_2, організовував поминальні обіди.

З матеріалів справи встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 31.05.2006 року (а. с. 12 - 13), ОСОБА_1, будучи представником ОСОБА_6, придбав у власність квартиру АДРЕСА_2. Договір посвідчено державним нотаріусом ДНК, зареєстровано в реєстрі за №8-2047.

18.10.2011 року заявника зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується відомостями з паспортних даних ОСОБА_1 (а. с. 9 - 11).

В жовтні 2006 року заявник познайомився з ОСОБА_2, який повідомив ОСОБА_1, що він одинока людина, дітей, родичів у нього не має.

Відповідно до довідки форми №3, виданої ЄРРЦ Філії №801-804, ОСОБА_2 з 11.12.1975 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, є власником особового рахунку (а. с. 25). ОСОБА_2 на праві приватної власності належить дана квартира загальною площею 33,82 кв. м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 24.11.2008 року. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 24.11.2008 року №1863. Право власності зареєстровано в БТІ за №519 01.12.2008 року (а. с. 37).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 79 років ОСОБА_2 помер, про що складено відповідний актовий запис №7191. Наведена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 (а. с. 24). Причина смерті ОСОБА_2 - хронічна ішемічна хвороба серця (а. с. 22 - довідка).

Відповідно до листа Київської місцевої прокуратури №8 (а. с. 27 - 28), прокуратура не заперечує проти видачі тіла ОСОБА_2, смерть якого настала по АДРЕСА_1, ОСОБА_1 для подальшого оформлення довідки про видачу тіла для поховання. За отримання тіла заявником було сплачено 77,10 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 07.05.2016 року (а. с. 29).

Похованням ОСОБА_2 займався заявник. Дана обставина підтверджується договором замовлення на організацію та проведення поховання від 06.05.2016 року №8.9272П, №8.9285П, фіскальним чеком від 06.05.2016 року (а. с. 30 - 33).

18.05.2016 року ОСОБА_2 знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 у зв'язку зі смертю, що підтверджується довідкою про зняття з реєстрації місця проживання (а. с. 26).

ОСОБА_1 у квітні-серпні 2016 року сплачував комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується відповідними квитанціями (а. с. 38 - 48, 82-85).

Заявник просить встановити факт проживання з ОСОБА_2 у період з жовтня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2, а саме, квартири АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Враховуючи наведені положення законодавства і роз'яснення Верховного Суду України, суд звертає увагу на наступне. Для набуття заявником права на спадкування за законом у четверту чергу, згідно ст. 1264 ЦК України, він повинен проживати зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а не піклуватися, допомагати і т. д. Тобто, юридично значущим в даному випадку є саме факт (обставина) спільного проживання особи зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а не те, як вони ставилися один до одного, як називали і т.д.

В судовому засіданні встановлено, визнається заявником і підтверджується показами свідків, що ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 - АДРЕСА_2, тобто, вони проживали в різних квартирах і ніколи не проживали разом. В даному випадку відсутній факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 і ОСОБА_2, на заявника не поширюються положення ст. 1264 ЦК України, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю вказаних осіб.

Керуючись ст. 1264 ЦК України, ст. ст. 57, 60, 88, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ