АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2455/16 Справа № 199/6626/15 Головуючий у 1 й інстанції - Скрипник О.Г. Доповідач - Гайдук В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року

у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Фінексперт» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ТОВ «Смарт Фінексперт» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на виконання умов кредитного договору № ПУ-8 від 08 лютого 2014 року ТОВ «Прайм Інвест Україна» надало ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 600,00 грн. під 2% на день з кінцевим терміном повернення 11 березня 2014 року.

26 вересня 2014 року ТОВ «Прайм Інвест Україна» відступило право вимоги за даним кредитним договором ТОВ «Смарт Фінексперт».

В результаті порушення позичальником умов кредитного договору станом на 12 серпня 2015 року утворилася заборгованість в розмірі 9026,54 грн., які позивач просив стягнути з ОСОБА_2, а також покласти на нього судові витрати по справі (а.с. 2-5).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Смарт Фінексперт» заборгованість за кредитним договором № ПУ-8 від 08 лютого 2014 року у сумі 8 926,54 грн., яка складається: 592,00 грн. - заборгованість по кредиту (в тому числі прострочений); 189,44 грн. - заборгованість по процентах (в тому числі прострочені); 7 681,20 грн. - пеня; 430,46 грн. - інфляційні втрати; 33,44 грн. - три відсотка річних. Вирішено питання судових витрат (а.с. 80-83).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, у зв'язку з чим ставить питання про його скасування та ухвалення нового про часткове задоволення позову в розмірі 1647,90 грн. (а.с.80-83).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 лютого 2014 року між ТОВ «Прайм Інвест Україна» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ПУ-8 за умовами якого останній отримав у кредит грошові кошти в розмірі 600 грн. зі сплатою 732 % річних та з кінцевим терміном повернення 23 лютого 2014 року (а.с. 6-8).

Вказані кошти було отримані відповідачем, про що свідчить видатковий касовий ордер від 08 лютого 2014 року, крім того даний факт ним не оспорюється (а.с. 10).

26 вересня 2014 року між ТОВ «Прайм Інвест Україна» та ТОВ «Смарт Фінексперт» було укладено договір факторингу № 26/09, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги до боржників, що виникли на підставі кредитних договорів, в тому числі й до ОСОБА_2 (а.с. 20-23).

Згідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 12 серпня 2015 року заборгованість за даним кредитним договором складає 9026,54 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 592,00 грн.; проценти - 189,44 грн.; пеня за період з 12 березня 2014 року по 12 серпня 2015 року - 7681,20 грн.; штраф - 100,00 грн., інфляційні втрати - 430,46 грн.; 3% річних - 33,44 грн. (а.с. 14).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до положень ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд першої інстанції, дійшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_2 належним чином не виконував свої зобов'язання щодо своєчасної сплати сум фактично наданого кредиту та відсотків за користування ним.

Проте, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, місцевий суд не врахував положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, згідно до яких розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір пені з 7681,20 грн. до 592,00 грн.

Таким чином, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача станом на 12 серпня 2015 року буде становити 1837,34 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 592,00 грн.; проценти - 189,44 грн.; пеня - 592,00 грн.; інфляційні втрати - 430,46 грн.; 3% річних - 33,44 грн.

Доводи апеляційної скарги стосовно відсутності підстав для стягнення заборгованості по процентах в розмірі 189,44 грн., не знаходять свого підтвердження матеріалами справи. Доказів щодо виконання зобов'язань за кредитом апелянтом також надано не було.

Враховуючи викладене, колегія судів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити в частині стягнення пені, зменшивши її розмір з 7681,20 грн. до 592,00 грн. , відповідно підлягає зміні рішення суду в частині стягнення загальної суми заборгованості з 8 926,54 грн. до 1837,34 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 08 грудня 2015 року - змінити в частині стягнення пені, зменшивши її розмір з 7681,20 грн. до 592,00 грн. та в частині стягнення загальної суми заборгованості, зменшивши її розмір з 8 926,54 грн. до 1837,34 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: