_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2374/16-ц
Провадження № 2/520/2328/16
УХВАЛА

29.02.2016 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особа Одеська міська рада, про встановлення факту, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання відмови у наданні згоди на приватизацію земельної ділянки необґрунтованої та надання права на розробку, погодження проектної документації та приватизацію земельної ділянки без письмової згоди суміжного землекористувача,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 26.02.2016 року надав до Київського районного суду міста Одеси позов до ОСОБА_2, треті особа Одеська міська рада, про встановлення факту, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання відмови у наданні згоди на приватизацію земельної ділянки необґрунтованої та надання права на розробку, погодження проектної документації та приватизацію земельної ділянки без письмової згоди суміжного землекористувача, в якому просить суд:

- встановити факт самочинного захоплення ОСОБА_2 проходу з боку домоволодіння № 58 по вул. Довгій, м. Одесі;

- усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з боку ОСОБА_2 шляхом знесення, демонтування самочинно побудованих господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Довга, 58, та перенесення паркану на відстань, не менш ніж одного метру від стіни будівлі позивача;

- визнати відмову у наданні згоди на приватизацію земельної ділянки з боку відповідача по справі необґрунтованою;

- надати право на розробку, погодження проектної документації та приватизацію земельної ділянки без письмової згоди суміжного землекористувача - відповідача по справі - ОСОБА_2

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, яка складає 1378 грн. (1378,00х0,4=551,20).

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

З позову вбачається, що позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру, однак позивачем надано до позову квитанцію на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у розмірі 551 гривня 20 копійок, тобто судовий збір сплачено тільки за одну вимогу немайнового характеру.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі невідповідності закону України міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір (ч. 5 ст. 8 ЦПК України).

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов'язаної з його або її правами та обов'язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (п. 36).

На це "право на суд", в якому право на доступ до суду є одним з його аспектів, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав цивільного характеру є неправомірним (рішення від 13 жовтня 2009 року у справі "Салонтаджі-Дробняк проти Сербії" (п. 132).

Разом з тим, як зазначає Європейський суд з прав людини, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі «Жоффре де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Тому, з урахуванням вищевикладеного та вищезазначених положень ЦПК України щодо вимог до позовної заяви та вимог Закону України «Про судовий збір», позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- надати до суду доказ на підтвердження сплати судового збору за подання до Київського районного суду міста Одеси позовної заяви немайнового характеру, з урахуванням заявлених усіх вимог немайнового характеру та з урахуванням вже сплаченої суми судового збору, а саме доплаті підлягає судовий збір у розмірі 1653 гривні 60 копійок ((551,2х4)-551,2=1653,60).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Керуючись ч. 1 ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особа Одеська міська рада, про встановлення факту, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визнання відмови у наданні згоди на приватизацію земельної ділянки необґрунтованої та надання права на розробку, погодження проектної документації та приватизацію земельної ділянки без письмової згоди суміжного землекористувача залишити без руху.

Надати позивачеві ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої заяви - пять днів з дня отримання копії ухвали, та розяснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Калініченко Л. В.