Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2016 Справа №607/2176/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради, за участю третьої особи Першої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у власних інтересах та в інтересах ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 міської ради, за участю третьої особи Першої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори про визнання права власності на гараж №96 який розташований по вул. С.Будного, 23 в м. Тернопіль в гаражному кооперативі «Маяк». В обгрунтування заявлених вимог вказує на те, що 06.04.2014 року помер ОСОБА_6, який є батьком позивача ОСОБА_1 та чоловіком ОСОБА_2 За час життя ОСОБА_6 купив у ОСОБА_3 гараж №96 який розташований по вул. С.Будного, 23 в м. Тернопіль в гаражному кооперативі «Маяк», договір купівлі-продажу був зареєстрований 27.11.1998 року на Товарній біржі «ОСОБА_5 біржа нерухомості» та зареєстрований в реєстрі за № 212. Вона звернулася до нотаріальної контори з заявою від свого імені та імені ОСОБА_2 згідно довіреності про прийняття спадщини за законом на зазначений гараж в обумовлених частках, однак нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж у звязку з тим, що договір купівлі-продажу гаража не було зареєстровано у Бюро технічної інвентаризації та відсутні правовстановлюючі документи на дане спадкове майно. А тому просить визнати за нею право власності на 2/3 частки, а за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки гаража №96 який розташований по вул. С.Будного, 23 в м. Тернопіль в гаражному кооперативі «Маяк» в порядку спадкування за законом після смерті 06.04.2014 року ОСОБА_6.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася з невідомих на те суду причин, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подала, хоча про день та час слухання справи була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася з невідомих на те суду причин, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подала, хоча про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи Першої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори про визнання права власності в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності по наявних у справі документах.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_6 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.03.1967 року, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії VІІІ-УР №605805.

ОСОБА_7, народилась 20 квітня 1969 року у м. Тернополі Тернопільської області та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АГ № 555171.

14 липня 1990 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та змінила своє прізвище на «Мочула», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 472277.

27 листопада 1998 року, між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було укладено у письмовій формі договір купівлі-продажу цегляного гаража з підвалом №96, який знаходиться по вул. С.Будного, 23 в м. Тернопіль в гаражному кооперативі «Маяк», який зареєстрований на Товарній біржі «ОСОБА_5 біржа нерухомості» відповідно до біржового контракту № 212 від 27 листопада 1998 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню.

За умовами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В судовому засіданні встановлено, що фактично всі істотні умови договору купівлі-продажу ОСОБА_6 (покупцем) та ОСОБА_3 (продавцем) були виконані, та з 1998 року спірний гараж перебував в користуванні ОСОБА_6М, що підтверджується довідкою Гаражного кооперативу «Маяк» від 28.03.2016 року, згідно якої ОСОБА_6 з 27.11.1998 року також є членом гаражного кооперативу.

Згідно ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах тощо, встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 656 ЦК України вбачається, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів або не випливає з їхньої суті.

Згідно п. 11 вищевказаного договору - «На підставі ст. 227 Цивільного кодексу України даний договір підлягає реєстрації в ОСОБА_5 міському бюро технічної інвентаризації».

Як вбачається з відповіді ОСОБА_5 міського бюро технічної інвентаризації, реєстрація права власності ОСОБА_6 на гаража №96 в гаражному кооперативі «Маяк» в м.Тернополі не проведена.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 правомірно придбав та набув право власності на цегляний гараж з підвалом №96, який знаходиться по вул. С.Будного, 23 в м. Тернопіль в гаражному кооперативі «Маяк».

ОСОБА_6 помер 06.04.2014 року, про що відділом РАЦСу ОСОБА_5 міського управління юстиції видане свідоцтво про смерть серії І-ИД № 167386.

15.07.2015 року ОСОБА_5 міським бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на цегляний гараж з підвалом №96, який знаходиться по вул. С.Будного, 23 в м. Тернопіль в гаражному кооперативі «Маяк» загальною площею 40,4 кв.м.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив. Таким чином, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить до спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 та мають право на спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ( ст. 1268 ЦК України).

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Першої ОСОБА_5 державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 29.10.2014 року на підставі заяви про прийняття спадщини за законом, яку подала ОСОБА_1, як дочка померлого 06.04.2014 року ОСОБА_6, Першою тернопільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу з № 593/2014. 04 вересня 2014 року до Першої тернопільської держнотконтори надійшла також заява від іншої дочки спадкодавця ОСОБА_4, згідно якої вона відмовилась від належної їй частки у спадщині за законом на користь іншого спадкоємця ОСОБА_1 Дружина померлого ОСОБА_2 прийняла спадщину по факту спільного проживання та реєстрації за однією адресою разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, сформованої нотаріусом під час заведення спадкової справи, спадкодавець не складав за життя жодного заповіту. Даною постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на імя ОСОБА_1 на 2/3 частки гаража №96 який розташований по вул. С.Будного, 23 в м. Тернопіль в гаражному кооперативі «Маяк», та свідоцтва про право на спадщину на імя ОСОБА_2 на 1/3 частки цього ж гаража в порядку спадкування за законом після смерті 06.04.2014 року ОСОБА_6 у звязку з тим, що договір купівлі-продажу гаража не було зареєстровано у Бюро технічної інвентаризації та відсутні правовстановлюючі документи на дане спадкове майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що право власності позивача порушено, тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 2/3 частки цегляного гаража з підвалом №96, який знаходиться по вул. С.Будного, 23 в м. Тернопіль в гаражному кооперативі «Маяк» та за ОСОБА_2 1/3 частки цього ж гаража в порядку спадкування за законом після смерті 06.04.2014 року ОСОБА_6.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, ст.ст. 386, 392, 1216, 1261, 1268, 1278 ЦК України, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки цегляного гаража з підвалом №96, загальною площею 40,4 кв.м., який знаходиться по вул. С.Будного, 23 в м. Тернопіль в гаражному кооперативі «Маяк», в порядку спадкування за законом після смерті 06.04.2014 року ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частки цегляного гаража з підвалом №96, загальною площею 40,4 кв.м., який знаходиться по вул. С.Будного, 23 в м. Тернопіль в гаражному кооперативі «Маяк», в порядку спадкування за законом після смерті 06.04.2014 року ОСОБА_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Р.М. Грицак