Справа № 522/7117/15
Провадження № 2/522/2971/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Нікітіної С.Й.,

При секретарі Віноградовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Одеси справу за позовом Військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси до ОСОБА_1, ОСОБА_2, за участю третьої особи ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,

В С Т А Н О В И В:

До суду в інтересах держави у особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси звернувся Військовий прокурор Одеського гарнізону і просить визнати недійсним з моменту укладення договір від 29.07.2013 року дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

При цьому позивач посилається на те, що будинок № 23/4 по проспекту Гагаріна в м. Одесі побудований за рахунок коштів Міністерства оборони у 1966 році.

Рішенням комісії з контролю за розподілом житла Міністерства оборони України (протокол №229 від 25.12.2012 року) однокімнатна квартира № 37 у вказаному будинку, як така, що є перехідним фондом МОУ, затверджена діючому військовослужбовцю підполковнику ОСОБА_3 у якості «службової».

Однак, Приморська РА ОМР відмовила КЕВ м. Одеси у задоволенні клопотання про надання даній квартирі статусу службової та передачі її для заселення ОСОБА_3 (лист від 24.07.2013 року № 01-11/1479).

Крім того, прокурорською перевіркою встановлено, що спірна квартира розподілена Приморською РА ОМР ОСОБА_1, яка у подальшому нею приватизована 09.07.2013 року (свідоцтво про право власності № 219750) та подарована ОСОБА_2 по спірному договору.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.10.2014 року, що набрала законної сили визнано протиправним та скасовано: розпорядження Приморської РА ОМР від 20.06.2013 року №330 про виділення ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1; ордер на право вселення до вказаної квартири від 21.06.2013 року серія ПР №009465; свідоцтво про право власності від 09.07.2013 року № 219750 про право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру, видане Департаментом міського господарства ОМР.

Водночас, залишається дійсним договір від 29.07.2013 року дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який порушує права та законні інтереси МОУ та КЕВ м. Одеси.

В судовому засіданні прокурор Риженко М.Ю, представник МОУ ОСОБА_4, представник КЕВ ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 позов підтримав.

Відповідачі, які викликані належним чином, в суд не зявилися, про поважність причин не явки не повідомили.

Суд на місці ухвалив закінчити розгляд справи за відсутності відповідачів у заочному порядку.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши прокурора, представників позивачів, третю особу, суд вважає позов обґрунтованим доведеним і таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

Будинок № 23/4 по проспекту Гагаріна в м. Одесі побудований за рахунок коштів Міністерства оборони у 1966 році.

Рішенням комісії з контролю за розподілом житла Міністерства оборони України (протокол №229 від 25.12.2012 року) однокімнатна квартира № 37 у вказаному будинку, як така, що є перехідним фондом МОУ, затверджена діючому військовослужбовцю підполковнику ОСОБА_3 у якості «службової».

Однак, Приморська РА ОМР відмовила КЕВ м. Одеси у задоволенні клопотання про надання даній квартирі статусу службової та передачі її для заселення ОСОБА_3 (лист від 24.07.2013 року № 01-11/1479).

Крім того, прокурорською перевіркою встановлено, що спірна квартира розподілена Приморською РА ОМР ОСОБА_1, яка у подальшому нею приватизована 09.07.2013 року (свідоцтво про право власності № 219750) та подарована ОСОБА_2 по спірному договору.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.10.2014 року, що набрала законної сили визнано протиправним та скасовано: розпорядження Приморської РА ОМР від 20.06.2013 року №330 про виділення ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1; ордер на право вселення до вказаної квартири від 21.06.2013 року серія ПР №009465; свідоцтво про право власності від 09.07.2013 року № 219750 про право власності ОСОБА_1 на вказану квартиру, видане Департаментом міського господарства ОМР.

Водночас, залишається дійсним договір від 29.07.2013 року дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який порушує права та законні інтереси МОУ та КЕВ м. Одеси.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, лише власникові належить право розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зокрема не відповідність змісту правочину, положенням ЦК України .

Відповідно до положень ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає іншій стороні (обдарованому) безоплатно майно у власність.

Суд знаходить, що правові підстави розпорядитися майном ОСОБА_1 втратила на підставі рішення суду від 10.10.2014 року, а тому не могла бути стороною договору дарування.

Таким чином, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 317, 328, 717 ЦК України, ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси - задовольнити.

Визнати недійсним з моменту укладення договір від 29.07.2013 року дарування квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на користь держави судовий збір у розмірі 2067,00 гривень.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня виготовлення його вмотивованої частини.

Суддя:

16.02.2016