Справа № 308/1937/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Гечка К.В.

з участю представників позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Мікс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території,

В С Т А Н О В И В:

ОСББ «Мікс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території.

В позовній заяві зазначає, що 20 червня 2008 року за КПЗГ «Агромікс» зареєстровано право власності на новозбудований 48-квартирний житловий будинок, що розташований в м. Ужгород по вул. Івана Франка, будинок № 1-В, про що видано свідоцтво про праве власності на нерухоме майно. Рішенням сесії Ужгородської міської ради № 141 від 8 квітня 2011 року з метою організації ефективного управління і якісного обслуговування житлового фонду будинку, розташованого за вказаною адресою, ОСББ «Мікс» призначено балансоутримувачем та виконавцем послуг із управління та утримання зазначеного житлового комплексу та споруд за адресою м. Ужгород, вул. І. Франка, 1В. Акт прийому-передачі на баланс житлового комплексу між забудовником КПЗГ «Агромікс» та ОСББ «Мікс» укладено 2 листопада 2010 року. ОСББ створено власниками квартир багатоквартирного будинку № 1В по вул. І. Франка в м. Ужгороді відповідно до Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до п. 2.2. Статуту ОСББ, затвердженого загальними зборами (протокол № 1 від 9 вересня 2010 року), завданням та предметом діяльності обєднання є належне утримання будинку та прибудинкової території, забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів обєднання. Відповідач ОСОБА_3 є власником офісного приміщення в будинку по вул. І. Франка, 1В. загальною площею 41.9 кв.м. Порядок надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території як різновиду житлово-комунальних послуг врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 10.5. Статуту встановлено, що власники нежитлових приміщень, розташованих у межах житлового комплексу, які не є членами обєднання та орендарі повинні укладати з обєднанням договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території чи надання послуг. Не укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє від обовязку оплачувати надані послуги. ОСОБА_3 починаючи з 2011 року отримує весь перелік послуг, однак не оплачує послуги з утримання вказаного будинку та прибудинкової території. Позивачем двічі направлялися для підписання по два екземпляра типового договору на утримання будинку та прибудинкової території, але відповідач навмисно ухиляється від підписання договору. ОСББ «Мікс» три рази письмово повідомлено відповідача про наявність поточної заборгованості. Згідно п. 8.1. Статуту, розмір та порядок сплати обовязкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території затверджується загальними зборами обєднання щорічно. Щомісячна плата на утримання неподільного загального майна житловою комплексу та прибудинкової території з 01.01.2011 р. по 01.01.2014 р. становить 1.07 грн. за кв.м. (згідно з рішенням загальних зборів, затвердженого протоколом № 3 від 01.11.2010 р.), а з 01.01.2014 р. 2.09 грн. за кв.м. (згідно з рішенням загальних зборів, затвердженого протоколом № 7 від 25.12.2013 р.). Таким чином, відповідач повинен був щомісячно сплачувати обєднанню плату за утримання будинку та прибудинкової території в період з 01.01.2011 р. по 01.01.2014 р. в розмірі 41.9 кв.м. х 1.07 грн. = 44.83 грн., з 01.01.2014 р. в розмірі 41.9 кв.м. х 2.09 грн. = 87.57 грн. Загалом відповідач мав сплатити за зобовязаннями, на користь ОСББ «Мікс» 2126.76 грн. При цьому, ОСББ «Мікс» звертався до Ужгородського міськрайонного суду щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Однак, виданий судовий наказ було скасовано ухвалою суду від 23.06.2014 р., оскільки в заявлених вимогах вбачався спір про право. Зазначає, що позивач підготував Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій до укладення з ОСОБА_3 Проте, відповідач відмовився від підписання такого.

Відповідно до збільшених під час розгляду справи позовних вимог, на підставі до ст. 31 ЦПК України, позивач просить: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСББ «Мікс» заборгованість за оплату за утримання майна в розмірі 2126.76 грн., інфляційні втрати 349.17 грн., три проценти річних від простроченої суми 83.08 грн., всього 2559.01 грн. та 500 грн. за наданням правової допомоги, витрати на сплату судовою збору; визнати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору між ОСББ«Мікс» та ОСОБА_3 укладеним з 08 квітня 2011 року.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на викладені в позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог та додаткових поясненнях по суті позовних вимог обставини і просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просить відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмових запереченнях на позовну заяву. Пояснив, що на підтвердження правомірності своїх вимог позивач надав протоколи засідань ОСББ, якими визначено розмір внесків за утримання будинку. Доказів діяльності щодо надання житлово-комунальних послуг позивач суду не надав. Він, відповідач, є власником нежитлових приміщень у будинку № 1В по вул. І. Франка в м. Ужгород. Вважає, що заявлений позов є необґрунтованим та безпідставним, позивач не надав жодного доказу для підтвердження викладених у позовній заяві обставин. Він не отримував від позивача документів, які засвідчують пропозицію щодо укладання договору, який містить істотні умови відповідно до ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та є підставою для виникнення взаємних прав і обовязків. Оскільки до травня 2014 року позивач не здійснював законних дій щодо стягнення з відповідача наявної на його думку заборгованості за житлово-комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а він дізнався про обовязок сплачувати щомісячно внесків на утримання будинку та прибудинкової території під час судового процесу по даній справі, відповідно вимога щодо стягнення таких платежів з січня 2011 року не є правомірною. Між позивачем та ним не укладено як договору про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, так і будь-якого іншого договору. З матеріалів справи вбачається, що позивачем для підписання ним Типового договору про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території не надавався, відповідно звернення до суду є передчасним. В матеріалах справи відсутні договори укладені між позивачем і підрядними організаціями, акти про виконанні роботи, робочі листки виконання робіт про надання позивачем комунальних послуг по утриманню, обслуговуванню будинку та прибудинкової території. Також в матеріалах справи відсутні рішення органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів позивачу на житлово-комунальні послуги за весь спірний період. Позивачем суду не надано докази щодо визначеної ним суми позову, а саме рішення органу місцевого самоврядування про затвердження тарифів на підставі яких позивач проводив нарахування за надані житлово-комунальні послуги йому за весь спірний період. Крім того, позивачем не надано докази що дані нарахування здійснювалися у відповідності до діючих на той час тарифів. А відтак, позивач не довів обґрунтованість своїх вимог щодо розміру заборгованості за надані комунальні послуги, а саме за утримання будинку та прибудинкової території. Також зазначив, що відсутні докази того, що позивач призначений балансоутримувачем будинку № 1В по вул. І. Франка в м. Ужгород, оскільки затвердження даного балансу не здійснювалося управлінням майном м. Ужгород.За наведених обставин просить в задоволені позовних вимог щодо стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території та визнання договору украденим відмовити за недоведеністю. Просить застосувати строк позовної давності.

Також відповідач додатково пояснив, що станом на теперішній час позивач не надіслав на його адресу Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. А тому, ним було направляю на адресу позивача вищезазначений договір, який він просив заповнити, підписати та повернути на його адресу разом із додатками, відповідно до вимог п. 2 Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Вказаний Типовий договір було отримано позивачем 01.09.2015 р.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі балансоутримувач) власник або юридична особа, яка за договором із власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном, і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Передача майна з балансу на баланс відбувається відповідно до Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою КМ України від 11.10.2002 р. № 1521. Цей Порядок регулює процедуру передачі житлового комплексу на баланс обєднання співвласників багатоквартирного будинку, а також житлового комплексу або його частини на баланс іншої юридичної особи, статут якої передбачає можливість провадження такої діяльності, з балансу колишнього балансоутримувача.

Сам факт передачі житлового комплексу з балансу на баланс, оформляється актом приймання-передачі, форма якого затверджена згаданою постановою КМ України від 11.10.2002 р. № 1521. А виходячи зі змісту вимог пунктів 6 і 7 Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, кожній стороні, що бере участь у прийманні-передачі з балансу на баланс, надається примірник акту приймання-передачі, що підписаний членами комісії та затверджений керівництвом кожної сторони. Датою передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс є дата підписання акта приймання-передачі.

Акт приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс між КПЗГ «Агромікс» та ОСББ «Мікс» стосовно 48-ми квартирного житлового будинку, складено 02 листопада 2010 року (а.с. 101-105).

Рішенням V сесії VI скликання Ужгородської міськради від 08.04.2011 року № 141, призначено балансоутримувачем житлового комплексу та споруд за адресою м. Ужгород, вул. І. Франка, 1 «В», ОСББ «Мікс». Визначено останнього виконавцем послуг з управління та утримання житлового комплексу (а.с. 43).

Не затвердження управлінням майна міста Акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 02.11.2010 р. не може свідчити про те, що факт приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс не мав місце, а звідси і впливати на обсяг прав і обовязків балансоутримувача, яким є ОСББ «Мікс».

За наведених обставин, ОСББ «Мікс» є належним балансоутримувачем багатоквартирного будинку № 1 «В» по вул. І. Франка в м. Ужгород, а тому воно має права, передбачені ч. 1 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до змісту п. 2.1. Статуту ОСББ «Мікс», затвердженого Загальними зборами (протокол № 1 від 09.09.2010 р.), завданням та предметом діяльності обєднання є: належне утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення реалізації прав власників приміщень будинку на володіння та користування спільним майном членів обєднання (а.с. 144-149).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобовязанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу.

Зобовязання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться, ст. 526 ЦК України.

Як зазначено в ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Субєктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на такі як, зокрема: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Так, п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якими вони фактично користувалися. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати спожитих послуг у повному обсязі.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом обєднання та/або рішенням загальних зборів.

Згідно абзацу 7 ч. 8 ст. 10 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» до виключної компетенції загальних зборів членів обєднання відноситься: визначення розмірів внесків та платежів членами обєднання.

Абзацом 3 п. 8.1. Статуту ОСББ «Мікс», затвердженого Загальними зборами (протокол № 1 від 09.09.2010 р.) у редакції протоколу № 7 від 25.12.2013 р. передбачено, що розмір та порядок сплати обовязкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території, затверджується загальними зборами обєднання, щорічно (а.с. 150, 151).

Частиною 6 ст. 13 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обовязкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна обєднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку.

Рішенням загальних зборів від 02.11.2010 р. № 3 затверджено щомісячну плату за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 1.07 грн. за кв.м., а рішенням загальних зборів від 25.12.2013 р. № 7 затверджено щомісячну плату за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 2.09 гривні за кв.м. (а.с. 45, 46, 83-89).

Як вбачається із Переліку послуг по утриманню будинку та прибудинкової території (додаток № 1 до рішення загальних зборів від 01.11.2010 р. № 3), ОСББ «Мікс» надає такі у кількості 6-ти послуг, загальна вартість яких 1.07 грн. за кв.м.

Між тим, виходячи зі змісту частин 1-5 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, у якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен зявитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії.

У той же час, споживач послуг має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством, п. 5 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 при наявності ненадання ОСББ «Мікс» послуг з утримання будинку і прибудинкової території, викликав його представника для складення та підписання акта-претензії, чи наявність доказів того, що представник ОСББ «Мікс» не зявився для складання акту-претензії або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії. Також відсутні докази і з приводу того, що ОСОБА_3 з приводу претензій до ОСББ «Мікс», звертався до суду, щодо задоволення претензій по ненаданню послуг з утримання будинку і прибудинкової території.

Виходячи із цього, зазначена норма у взаємозвязку з діями осіб, які породжують цивільні права та обовязки для останніх, не передбачає право ОСОБА_3 як споживача послуг, вчиняти дії по не здійсненню оплати житлово-комунальних послуг взагалі. А при цьому, передбачає певний порядок розрахунку, який полягає в зменшенні розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, чи зниження їх якості.

Таким чином, ОСОБА_3 повинен був сплачувати щомісяця в період з 02.11.2010 р. по 31.12.2013 р. по 44.83 грн. за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а починаючи з 01.01.2014 р. по 87.57 грн., виходячи із загальної площі 41.9 кв.м., офісного приміщення. А звідси, загальна заборгованість по послугам з утримання будинку та прибудинкової території в період з 01.01.2012 р. по 01.12.2014 р., становить загальну суму в розмірі 2126.76 грн.

Між сторонами наявні правовідношення в яких, замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета угоди, виходячи з дій осіб, які породжують цивільні права та обовязки або сплату їх як ціни угоди, є грошовим зобовязанням.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобовязань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання.

При цьому, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Не дивлячись на те, що між сторонами відсутні оформлені в письмовій формі договірні відносини, але в разі існування між ними прострочення виконання грошового зобовязання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Розрахунок нарахування індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, наведені позивачем у розрахунку, який міститься в матеріалах справи (а.с. 19), відповідно до якого, індекс інфляції за весь час прострочення, становить 349.17 гривень, а три проценти річних від простроченої суми становлять 83.08 грн.

ОСББ «Мікс» також заявило вимогу про визнання укладеним з 08.04.2011 р. договору про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території.

Так, п. 10.5. Статуту ОСББ «Мікс», затвердженого загальними зборами (протокол № 1 від 09.09.2010р.) у редакції протоколу № 7 від 25.12.2013р. передбачено, що власники нежитлових приміщень розташованих у межах житлового комплексу, які не є членами обєднань та орендарі, повинні укладати з обєднанням договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території чи надання послуг.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

В статтях 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначаються обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обовязок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обовязок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному в п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою КМ України від 20 травня 2009 року № 529 зі змінами «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» (далі Постанова).

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст.ст. 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постанови вбачається, що умови типового договору, що набули юридично обовязкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обовязковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень, і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обовязком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст.ст. 627, 630 ЦК України та ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Матеріали справи містять типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 08.04.2011 р., який не суперечить формі та змісту (умовам) типового договору затвердженого Постановою (а.с. 69-72).

Визначаючи період з якого слід вважати укладеним між сторонами договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, суд приймає до уваги ту обставину, яка підтверджує надання сторонами доказу із приводу того, що такий договір направлявся для укладення.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, наявний у матеріалах справи договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території (а.с. 69-72) безпосередньо ОСББ «Мікс» відповідачу не направлявся та був долучений лише до матеріалів справи. При цьому ОСОБА_3 надав суду доказ із приводу того, що 05.08.2015 р. він надіслав на адресу ОСББ «Мікс» типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на восьми аркушах у двох примірниках, який отримано ОСББ «Мікс» 01.09.2015 р., що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 185, 186), і підтвердив в судовому засіданні представник позивача.

За наведених обставин, датою укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, слід визнати 01.09.2015 р.

Відповідно до абзацу 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, обєднання за рішенням загальних зборів має право: виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

На виконання даної норми ОСББ «Мікс» виступило колективним замовником послуг з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, уклавши з виконавцями таких послуг відповідні договори: договір про відкриття та обслуговування поточного банківського рахунку, договір про постачання електричної енергії, договір періодичного огляду димових та вентиляційних каналів, договір про надання послуг щодо прибирання, договір на повне технічне обслуговування та ремонт ліфтів (а.с. 173-177).

Виходячи із цього, відсутні підстави стверджувати, що послуги з утримання будинку та прибудинкової території не надаються.

Таким чином, виниклі між сторонами зобовязання підлягають виконанню. Та одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Зазначені обставини в їх сукупності дають підстав стверджувати, що ОСОБА_3 зобовязаний здійснювати оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а за наявності ненадання таких послуг, фіксувати порушення актом-претензією, чого не було зроблено.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене у взаємозвязку з наведеними нормами права, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Що стосується вимоги відповідача про застосування строку позовної давності суд вважає, що дана вимога є безпідставною та не обґрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ОСББ «Мікс» 243.6 грн. сплаченого судового збору.

Згідно ст. 84 ЦПК України ОСББ «Мікс» понесло витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката у розмірі 500 грн., які також підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 84, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 6, 11, 509, 526, 625, 627, 630 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 13, 18-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 10, 13, 22, 23 Закону України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» суд,

Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати договір про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території між Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку «Мікс» та ОСОБА_3 укладеним з 01 вересня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Мікс» 2126.76 гривень заборгованості за період з 01 січня 2012 року по 01 грудня 2014 року за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, 349.17 гривень індексу інфляції, 83.08 гривень процентів річних, судовий збір у сумі 243.6 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 500 гривень.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.