справа № 208/7941/15-ц
№ провадження 2/208/371/16
12 лютого 2016 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Ричка С.О.
при секретарі Щербацевич Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом ТОВ «АВКО» до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ПрАТ «ОСОБА_2 компанія «Уніка» про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу внаслідок ДТП, -
У жовтні 2015 року позивач ТОВ «АВКО» звернувся до Заводського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ПрАТ «ОСОБА_2 компанія «Уніка» у якій просить про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу внаслідок ДТП.
Представник позивача в судове засідання зявився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, розглянути справу без участі їх представника, та не заперечував проти заочного розгляду справи, без застосування технічних засобів.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача та його представника, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ПрАТ «ОСОБА_2 компанія «Уніка» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу, що підтверджується рекомендованим повідомленням, в якому стоїть власноручний підпис представника третьої особи, і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає причини неявки третьої особи неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень представником третьої особи відсутня
В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з урахуванням обставин, які згідно з ч. 1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що між ПрАТ «ОСОБА_2 компанія «Уніка» та ТОВ «АВКО» було укладено Договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений Полісом № АС/9581726, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу «RENAULT MAGNUM» д.р.н. АЕ 1869ВТ ТОВ «АВКО».
В судовому засіданні встановлено, що 10.12.2014 року у місті Бердичіві по вулиці Котовського - вул. Міхєєвих відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транс¬портного засобу «RENAULT MAGNUM», д.р.н АЕ1869BT - TOB «АВКО» під керуван¬ням водія ОСОБА_1 та іншого транспортного засобу «RENAULT KANGOO» д.р.н. AB4222BT, що належить ОСОБА_3.
З матеріалів справи вбачається, що згідно Постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ПС № 021572 від 26.01.2015 року ГУМВС України в Дніпропетровській області, водій автомобіля «RENAULT MAGNUM», д.р.н АЕ1869BT ОСОБА_1, який належить ТОВ «АВКО», під час керуван¬ня транспортним засобом та під час ДТП 10.12.2014 року не мав при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги ст. 126 ч.І КУпАП та згідно Постанови Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 02.03.2015 року по адміністративній справі № 208/449/15-п, водія TOB «Авко», ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Таким чином, Постановою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська встановлена вина водія ОСОБА_1 в скоєнні ДТП, яким завдані механічні пошкодження та матеріальні збитки внаслідок цього іншому водію ОСОБА_3, якому нале¬жить транспортний засіб «RENAULT KANGOO» д.р.н. AB4222BT.
На підставі ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У відповідності до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).
Судом встановлено,що цивільно-правова відповідальність ТОВ «Авко», як власника автотранспортного засобу марки «RENAULT MAGNUM», д.р.н АЕ1869BT, згідно полісу № АС/9581726 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у ПрАТ «ОСОБА_2 компанія «Уніка», за дорученням від власника автотранспортного засобу автомобілем під час ДТП керував відповідач ОСОБА_1.
Відповідно до ст.6 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ОСОБА_2 випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до ст. 22.1. ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст.29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою...
У відповідність до вимог ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до вимог ст..1191 ЦК України, про право зворотної вимоги до винної особи, частиною 1 передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідність до вимог ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідність до ч.2 ст.11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.
У відповідність до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
У відповідність до ст.59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
У відповідність до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідність до ст.66 ЦПК України, висновок уповноваженої особи - докладний опис проведених досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом є доказом, який підтверджує обставини по справі.
Встановлені судом факти і обставини справи підтверджують матеріали справи, оголошені у судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду в розмірі 1827,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 59, 60, 61, 66, 88, 212, 215, 214, 224-226ЦПК України, ст.ст.3, 11, 13-16, 23, 280, 979, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Постановою від 27 квітня 2006 р. N 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6, суд
Позовні вимоги ТОВ «АВКО» до ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ПрАТ «ОСОБА_2 компанія «Уніка» про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу внаслідок ДТП задовольнити.
- 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн..00коп.) - витрати по справі понесені позивачем за сплату судового збору при подачі позову до суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін скарги про апеляційне оскарження, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України з дня його проголошення.

Суддя Ричка С. О.