СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-с/759/35/16
ун. № 759/5877/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.

при секретарі Сервюк К.А.,

за участю представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про скасування судового наказу,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу № 2-н/759/76/16 виданий Святошинським районним судом м. Києва від 22.04.2016 року.

22 квітня 2016 року по заяві Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» Святошинським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» заборгованості в розмірі 5485, 07 грн., витрати на судовий збір у розмірі 689, 00 грн.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав заяву про скасування виданого судового наказу, посилаючись на те, що суму заборгованості у розмірі 5485,07 грн. за послуг, які начебто були дані споживачем протягом квітня 2013 - березня 2016 року, стягувач обґрунтовував наданою до суду довідкою про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1. Проте, представник заявника вказує, що довідка стягувача про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 не може вважатись належним та допустимим доказом наявності боргу у сумі заявленій до стягнення. Представником заявника зазначено, що стягувач не надав до суду доказів реєстрації у Київській міській адміністрації тарифу на утримання будинку та прибудинкової території по будинку м. Київ, вул. М. Краснова, 19, а отже судом не розглядалось питання щодо законності тарифу на утримання будинку та прибудинкової території. Як вбачається з тексту заяви належна квартира обладнана: лічильником холодної води; лічильником гарячої води; лічильником теплової енергії використаної на опалення квартири.

Як зазначено в заяві протягом спірного періоду часу стягувач безпідставно включав до оплати «Інші витрати», що не передбачено жодним нормативно - правовим актом. З даного приводу ОСОБА_3 зверталась до стягувача із заявами, але стягувач не вжив жодних заходів щодо усунення порушення прав та чинного законодавства та продовжив включати до рахунків на оплату житлово - комунальних послуг «Інші витрати» в сумі 241,79 грн. за кожен календарний місяць 2013 -2014 років.

Таким чином правовідносини споживача зі стягувачем носять спірний характер, як вважає заявник. Також представник звертає увагу, що у тексті заяви про видачу судового наказу, стягував помилково вказав ОСОБА_5, а не ОСОБА_3, що викликає сумнів щодо достовірності даних внесених стягувачем у довідку про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1.

Таким чином, на думку заявника, стягувач не надав до суду належних та допустимих доказів щодо наявності у ОСОБА_3 боргу у сумі заявлених до стягнення, тому вимови стягувача не є безспірними, а тому спір підлягає вирішенню у позовному провадженні де стягував повинен довести законність та обґрунтованість вимог щодо стягнення з ОСОБА_3 боргу у заявленому розмірі. При цьому, заявник зазначає про те, що про існування судового наказу йому стало відомо лише у серпні 2016 при ознайомленні з матеріалами цивільної справи.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 заяву про скасування судового наказу підтримав в повному обсязі.

Представник стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житлово-Комфорт» до суду не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив..

Суд, вислухавши пояснення представника заявника ОСОБА_4,, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 8 ст.105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; 3) змінити судовий наказ.

Як зазначено в п. 9 Постанови від 23.12.2011 р. №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.105-1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Скасувати судовий наказ (ун. №759/5877/16-ц, пр. №2-н/759/76/16) від 22 квітня 2016 року, виданий Святошинським районним судом м. Києва за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» про стягнення з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» заборгованості в розмірі 5485, 07 грн., витрати на судовий збір у розмірі 689, 00 грн.

Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт», що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Войтенко