Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/582/15-ц Головуючий у 1-й інст. Мельник М.Л.
Категорія 48 Доповідач Микитюк О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В., Кочетова Л.Г.

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 06 січня 2016 року,

встановила:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_2 з 20 квітня 1998 року по 16 квітня 2015 року, визнання спільною сумісною власністю придбаного у 2008 році автомобіля ОСОБА_3 вартістю 80373 грн. і поділ автомобіля шляхом передачі його відповідачу із стягненням на її кориcть 1/2 частини вартості автомобіля. В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем не перебували у шлюбі, але проживали однією сім'єю, за спільні кошти придбали автомобіль.

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю і його поділ. Ухвалою суду від 07 вересня 2015 року позови об'єднані в одне провадження. У жовтні 2015 року ОСОБА_2 уточнив позовні вимоги і остаточно просив встановити факт проживання однією сім'єю з 01 січня 2004 року по 15 квітня 2015 року, визнати спільною сумісною власністю автомобіль ОСОБА_3 вартістю 80373грн., побутову техніку та інше рухоме майно на суму 91085грн., виділити йому автомобіль, пральну машину LG, телевізор LG, крісло-диван, морозильну камеру вартістю 23380грн., а решту майна виділити ОСОБА_1

Рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 06 січня 2016 року первісний позов задоволено. Встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01 січня 2004 року по 15 квітня 2015 року. Визнано спільним сумісним майном автомобіль DAEWOO Lanos 2008 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 80373 грн. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі 40186грн.50коп. У позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Вважає, що він довів придбання під час спільного проживання з ОСОБА_1 побутової техніки та іншого майна домашнього вжитку на суму 91085грн., і це майно повинно бути поділено між ними.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Як передбачено ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. ОСОБА_2 не надав суду достовірних та належних доказів на підтвердження придбання ним спільно із ОСОБА_1 майна на суму 91085грн., наявність такого майна на час розгляду справи, не зазначив індивідуальні ознаки вказаного майна. Покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, не містять відомостей, які б давали підставу зробити висновок про обґрунтованість вимог ОСОБА_2

Отже, суд першої інстанції правильно відмовив у визнанні майна на суму 91085грн. спільною сумісною власністю сторін і його поділі.

Разом з тим, встановивши факт проживання сторін однією сім'єю в період з 01 січня 2004 року по 15 квітня 2015 року і задовольнивши позов ОСОБА_1, суд безпідставно відмовив у встановленні факту ОСОБА_2 За таких обставин рішення в цій частині належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення вимоги ОСОБА_2 щодо встановлення факту проживання однією сім'єю.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 06 січня 2016 року в частині відмови ОСОБА_2 у позові про встановлення факту проживання однією сім'єю і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову. Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 01 січня 2004 року по 15 квітня 2015 року.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: