Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1220/16-ц

02 грудня 2016 року Богоородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю: секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до обєднаної територіальної сільської громади с. Старі Богородчани про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до обєднаної територіальної сільської громади с. Старі Богородчани про визнання права власності на успадковане нерухоме майно - житловий будинок, що розміщений в с. Лесівка Богородчанського району Івано-Франківської області. За життя остання склала заповіт, відповідно до якого житловий будинок, що по вул.Л. Українки,97 в с.Лесівка Богородчанського району, заповіла онукові ОСОБА_2. Знаючи про наявність заповіту матері на користь онука ОСОБА_2, вона не зверталась із заявою до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. Лише влітку 2016 року ОСОБА_2 повідомив позивачку про те, що не має наміру реалізовувати свої спадкові права та оформляти спадщину. Саме тому рішенням суду від 17 серпня 2016 року їй було встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане домоволодіння. По цій причині постановою приватного нотаріуса ОСОБА_3 від 28 жовтня 2016 року №232/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За таких обставин в інший спосіб, окрім звернення до суду, своє право власності на домоволодіння, що знаходиться по вул. Л. Українки,97 в с. Лесівка Богородчанського району Івано-Франківської області, підтвердити не може.

В судове засідання позивачка не зявилася. До початку судового розгляду позивачка подала суду заяву із клопотанням проводити розгляд справи у її відсутності. Просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві

Представник обєднаної територіальної громади Старобогородчанської сільської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Дослідивши письмові докази, подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок по вул. Л. Українки,97 в с. Лесівка. 03 грудня 1997 року ОСОБА_4 розпорядилася своїм майном та склала заповіт, який посвідчений цього ж числа секретарем Нивочинської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №152, яким вказаний житловий будинок заповіла онукові ОСОБА_2.

Позивачка ОСОБА_1 відповідно до ст.1261 ЦК України являється спадкоємцем першої черги за законом на майно покійної матері ОСОБА_4, яка померла 29.01.2005 року. Спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 з приводу оформлення спадкових прав до нотаріальної контори не звертався. Позивачці в липні 2016 року стало відомо про відмову спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини, тому вона виявила бажання прийняти спадкове майно. Те, що за життя ОСОБА_4 належав житловий будинок по вул. Л. Українки,97 в селі Лесівка Богородчанського району, підтверджується довідкою Старобогородчанської сільської ради обєднаної територіальної громади №1574 від 11 липня 2016 року (а.с.12).

Позивачці рішенням суду було встановлено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

У встановлений рішенням суду строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса Богородчанського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак остання своєю постановою від 28 серпня 2016 року №232/02-31 відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння по вул. Л. Українки,97 в с. Лесівка Богородчанського району. Причиною відмовипослужило те, що нею не представлено правовстановлюючих документів з реєстрацією у відповідних органах державної влади про належність вищевказаного домоволодіння ОСОБА_4 (а.с.16).

Відповідно до технічного паспорта на садибний житловий будинок, до складу садиби входять: житловий будинок загальною площею 75,7 кв.м. (а.с.5-7).

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на нерухомість підлягає державній реєстрації.

Позивачка правомірно, в порядку спадкування за законом після смерті матері набула у власність домоволодіння по вул. Л.Українки в с.Лесівка Богородчанського району. За відсутності правовстановлюючих документів її право власності на зазначений вище житловий будинок з господарською будівлею та спорудами слід визнати в судовому порядку.

На підставі викладеного, ст.ст. 328; 392; 1223; 1269; 1273 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, власником житлового будинку, що розміщений по вул. Лесі Українки,97 в с. Лесівка Богородчанського району Івано-Франківської області.

Право власності на домоволодіння підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий Битківський Л.М.