Провадження №2-о/523/435/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

народних засідателів Корнілко Н.М., Могильної О.В.

при секретарі Лапчинській О.В.

за участю прокурора Прилипко А.В.

лікаря - психіатра ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі в залі суду № 18 справу за заявою комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

Комунальна установа «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» звернулась до суду із заявою про госпіталізацію у психіатричному стаціонарі у примусовому порядку ОСОБА_2, якому поставлено діагноз «Деменція внаслідок повторних ЧМТ, хронічної алкогольної інтоксикації», та який на думку лікарів потребує примусової госпіталізації в психіатричному стаціонарі у примусовому порядку на підставі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Заява мотивована тим, що за характером вказаних психічних захворювань, громадянин ОСОБА_2 потребує стаціонарного лікування в силу неможливості розуміння своїх дій, загострення симптомів психічного розладу, від добровільної госпіталізації до стаціонару відмовляється, що може привести до небезпеки для нього чи оточуючих його осіб.

ОСОБА_2 з приводу заяви висловився, що вважає себе вже здоровим та зазначив, що вже може бути вдома.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини та додав, що станом на цей час ОСОБА_2 веде себе агресивно та створює небезпеку, як до себе так і до оточуючих, гігієнічних норм не дотримується, самостійно а ні туалет а ні ванну кімнату не відвідує, здійснює це лише за примусом та під наглядом медперсоналу.

Опікун підтримала заяву, зазначаючи, що її батько під час останнього перебування в дома, дійсно вів себе жахливо, потім взагалі втік та посидів весь час на даху будинку його померлої матері, вважаючи що вона жива, під час останнього відвідування висловлював до неї сексуальні домагання й у звязку з тим, що в опікуна є дитина, вона побоюється не лише за своє життя, а за життя та здоровя власної дитини, тому просила, подання задовольнити.

Представник Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 вважала вимоги заяви обґрунтованими, та такими що підлягають задоволенню.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надану історію хвороби, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Суворовського райсуду м. Одеси від 17.10.2012р. ОСОБА_2 визнаний недієздатним. На підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси 10.12.2013 року опікуном призначена донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до висновку комісії лікарівпсихіатрів ОСОБА_2, хворіє з 1980 року, раніше неодноразово лікувався в ООМЦПЗ (вперше був госпіталізований в 2009 році). У анамнезі багаторічна алкоголізація (з 1980р.), повторні черепно-мозкові травми, як наслідок «повторна важна черепно-мозкова травма», «Енцефалопатія 3.ст.». Внаслідок цього поведінка хворого стала неадекватною, що проявляється в його не пристосуванні до життя самостійно, так як останній несе загрозу не лише собі, але й оточуючим, в наслідок чого потребує стаціонарного лікування.

З матеріалів хвороби ОСОБА_2 вбачаться, що стан хворого є незмінним, вбачається наявність агресії та неспроможність самостійно здійснювати гігієнічні процедури тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Вислухавши пояснення сторін, прокурора та особу у відношенні якої розглядається питання про її госпіталізацію, вивчивши матеріали медичної картки ОСОБА_2, суд встановив, що заява комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2, який хворіє на тяжкий психічний розлад, в наслідок повторних ЧМТ (який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку) представляє небезпеку для себе та оточуючих.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 14, 22 Закони України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 10, 11, 212-215, 279-282, 293 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву комунальної установи «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» про госпіталізацію ОСОБА_2, 12.10.1956р.н., що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до психіатричного закладу у примусовому порядку задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 до КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: /підпис/

Народні засідателі: з ориг