АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/6057/14-ц 22-ц/774/329/К/16
Справа № 215/6057/14-ц Головуючий в суді першої
Провадження № 22-ц/774/329/К/16 інстанції - Тарасенко О.В.
Категорія 43 ( ІІІ ) Доповідач - Барильська І.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

секретар: Маслова К.В.

за участю: представника відповідача за основним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_3, позивача за основним позовом ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, за участю експерта ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 17 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, вселення та розподіл домоволодіння натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком, вселення та розподіл домоволодіння натурі.

В обґрунтування позовних вимог позивач за основним позовом ОСОБА_4 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її бабуся ОСОБА_7, спадкоємцем якої за заповітом був її батько ОСОБА_8, який прийняв спадщину, але не встиг оформити своїх спадкових прав, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, до формування кола спадкоємців окрім нього входить його сестра відповідач за основним позовом ОСОБА_2

Спадкоємцями після смерті батька позивача ОСОБА_8, стали його доньки: позивач за основним позовом - ОСОБА_4 та її сестра ОСОБА_9, яка відмовилась від прийняття спадщини на її користь.

05.09.2013 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Русавською Т.В. позивачу за основним позовом ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_7 на підставі Договору дарування, посвідченого 26.02.1983 року Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстром №1230,та зареєстрований в комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної Ради „Криворізьке бюро технічної інвентаризації" у реєстрову книгу: 123-46, номер запису: 28399.

При зверненні до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Русавської Т.В. з питанням чому в свідоцтві про право на спадщину за законом не значиться земельна ділянка, остання відповіла що для переоформлення спадщини ОСОБА_2, у якої зберігались всі документи бабусі та батька не було надано документів на земельну ділянку.

На теперішній час в вказаному домоволодінні ніхто не зареєстрований, але фактично проживає Відповідач за основним позовом ОСОБА_2, яка не допускає позивача до належної їй на праві власності частини домоволодіння та не надає їй можливості користуватись нею, в зв'язку з чим між сторонами виникли особисті неприязні стосунки. Домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю, сторонам по справі, на теперішній час не представляється можливим.

Відповідач за основним позовом ОСОБА_2 перешкоджає позивачу за основним позовом ОСОБА_4 у використанні її права та не дає можливості вселитися у будинок АДРЕСА_1 та користуватися 1/2 частиною земельної ділянки.

Уточнивши позовні вимоги позивач за основним позовом ОСОБА_4 просила суд усунути перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні житловим будинком з господарськими побудовами, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 вселити її у житловий будинок з господарчими побудовами розташованим за адресою: АДРЕСА_1 розділити в натурі житловий будинок з господарчими побудовами, який складається з: цегляного житлового будинку - «А-1», загальною площею 62,3 кв.м.. житловою площею 32,8 кв.м., цегляної літньої кухні - «Б», кам'яного погребу - «В»., сараю - «Д», який на 30% побудований з цегли і на 70% з дерева, цегляної вбиральні - «Г», цегляного сараю - «Е», шлакоблочного гаражу - «Ж», огорожі - №1-2, водоколонки - 1. замощення - II. , розташованого по АДРЕСА_1

Залишити у власності ОСОБА_4 другий варіант, а саме першу його частину, яка на схемі відображена жовтим кольором (квартира 1), до якої входить 1/2 частина житлового будинку, тобто приміщення 1-8 площею 9.4 м2. ; приміщення 1-7 площею 15.3 м2. Приміщення 1-6 площею 8.3 м2, всього - 33.0 м з урахуванням процентів враховуючих комунікації. Та виділити в особисту власність наступні господарські споруди: в літній кухні «Б» приміщення площею 3.9м2., гараж «Г», сарай «Д». Залишити у загальному користуванні: 1/2 частину вимощення «II» , 1/2 частину водо колонки «І», 1/2 частина огорожі №1,№2» та 1/2 частина вбиральні «Г» .

Другу частину домоволодіння залишити у власності другого співвласника - ОСОБА_2, а саме 1/2 частину в житловому будинку, тобто приміщення 1-1 площею 3.7 м приміщення 1-2 площею 4.1 м ; приміщення 1-3 площею 1.9 м приміщення 1-4 площею 10.4 м та приміщення 1-5 площею 9.2 м . Всього - 29.3 м. Виділивши в її власність наступні господарські споруди: В літній кухні «Б» приміщення площею 7.5м 2 Погріб «В». Сарай «Е». Залишити у загальному користуванні: 1/2 частина вимощення «II». 1/2 частина водо колонки «І», 1/2 частина огорожі №1, №2» та 1/2 частина вбиральні «Г» , а також стягнути на її користь судовий збір в сумі 487, 20 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 3 850 грн.

У липні 2015 року відповідач за основним позовом ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним та визнання права власності в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що заповітом, посвідченим 24 березня 1984 року державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Вахрушовою Н.А., за реєстровим №2-88 її мати, ОСОБА_7 заповіла їй та ОСОБА_8 в рівних частках все майно що належатиме їй на день її смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року її мати ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до спадкування якого, як вказано вище за заповітом закликалися вона та ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_3 року спадкоємець ОСОБА_8 помер.

Так як померлий фактично прийняв заповідане йому спадкове майно шляхом постійного проживання зі спадкодавицею, хоча не встиг отримати свідоцтво про право на нього, право на спадкування вже за законом отримала його дочка, ОСОБА_4

Відповідач за основним позовом ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/2 частини вищевказаного спадкового майна за заповітом після смерті заповідача її матері - ОСОБА_7, позивач за основним позовом ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину за законом в порядку представлення після смерті її батька, ОСОБА_8

На сьогоднішній день відповідачу за основним позовом ОСОБА_2 стало відомо, що у відповідності до ст.1241 ЦК України, вона має право на 1/8 частину в заповіданому ОСОБА_7 спадкоємцю, ОСОБА_8 у зв'язку з чим, вона повинна мала право на отримання у спадщину не 1/2 частину вищевказаного домоволодіння, а 3/8 його частини.

У зв'язку з чим. відповідач за основним позовом ОСОБА_2 просила суд, визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 05.09.2013 року виданого на 1/2 частину спадкового майна приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, Русавською Т.В., за реєстровим №4014 на ім'я ОСОБА_4, а саме в частині спадкування 1/8 частини спадкового майна - житлового будинку з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1, яке відкрилося для спадкування після смерті ОСОБА_8 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року та визнати за нею право власності в порядку спадкування обов'язкової частки, а саме 1/8 частини житлового будинку з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1, яка відкрилося після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 17 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Усунуто ОСОБА_4 перешкоди з боку ОСОБА_2 у користуванні житловим будинком з господарськими побудовами, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_4 у житловий будинок з господарчими побудовами розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Розділено в натурі житловий будинок з господарчими побудовами, який складається з: цегляного житлового будинку - «А-1», загальною площею 62,3 кв.м.. житловою площею 32,8 кв.м., цегляної літньої кухні - «Б», кам'яного погрібу - «В»., сараю - «Д», який на 30% побудований з цегли і на 70% з дерева, цегляної вбиральні - «Г», цегляного сараю - «Е», шлакоблочного гаражу - «Ж», огорожі - №1-2, водоколонки - 1. замощення - II. , розташованого по АДРЕСА_1, наступним чином:

Виділено ОСОБА_4 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, а саме першу його частину, яка на схемі відображена жовтим кольором (квартира 1), до якої входить 1/2 частина житлового будинку, тобто приміщення 1-8 площею 9.4 м2. ; приміщення 1-7 площею 15.3 м2.; приміщення 1-6 площею 8.3 м2, всього - 33.0 кв.м з урахуванням процентів враховуючих комунікації, та виділити в особисту власність наступні господарські споруди: в літній кухні «Б» приміщення площею 3.9м2., гараж «Г», сарай «Д». Залишити у загальному користуванні:1/2 частину вимощення «II» , 1/2 частину водо колонки «І», 1/2 частина огорожі №1,№2 та 1/2 частини вбиральні «Г» .

Виділено ОСОБА_2 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, а саме 1/2 частину в житловому будинку, тобто приміщення 1-1 площею 3.7 м приміщення 1-2 площею 4.1 м ; приміщення 1-3 площею 1.9 м приміщення 1-4 площею 10.4 м та приміщення 1-5 площею 9.2 м . Всього - 29.3 м . Виділивши в її власність наступні господарські споруди: В літній кухні «Б» приміщення площею 7.5м 2 Погріб «В». Сарай «Е». Залишити у загальному користуванні: 1/2 частину вимощення «II». 1/2 частину водо колонки «І» , 1/2 частину огорожі №1,№2 та 1/2 частину вбиральні «Г» .

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 377,0 грн. різниці у вартості від ідеальної долі 1/2 частки спадкового майна.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені нею судові витрати, а саме судовий збір в сумі 487,20 грн. витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 3 850,0 грн.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом частково недійсним та визнання права власності в порядку спадкування на 1/8 частини спадкового майна - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач за основним позовом ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог та відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

Зокрема, на її думку, позивачем не надано доказів порушення її майнових прав, створення відповідачем ОСОБА_2 перешкод в користуванні спірним майном, існування в минулому намагань щодо добровільного розподілу в натурі спірного домоволодіння.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову позивачки в частині виділу в натурі їй 1/2 частини домоволодіння помилково керувався висновком судової будівельної-технічної експертизи за №50 складеного 01.04.2015 року, так як розрахунки, що містяться в ньому є хибними, а відповіді на питання задані судом, необгрунтованими.

Беручи до уваги висновок судової експертизи суд першої інстанції виділив в особисту власність позивача три приміщення спірного житлового будинку загальною площею - 33.0 кв.м., при цьому виділивши відповідачу приміщення площею усіх - 29.3м.кв., що на 3,7 кв.м. менше, що свідчить про те, що частки майна кожного з сторін не є ідеальними.

Рішення суду не містить посилання на норми законів на підставі яких відповідачу відмовлено у задоволенні її позовних вимогах, що свідчить про його не об'єктивність та упередженість.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач за основним позовом ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, як законне та обгрунтоване ,на її думку.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,що згідно договору дарування від 26.02.1983 року ОСОБА_7 була власником домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.16-17).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 померла (а.с.20).

Відповідно до заповіту, посвідченого Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою 24.03.1984 року за реєстровим №2-88 померла ОСОБА_7 за життя заповіла своє майно у рівних долях своїм дітям : ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 який фактично прийняв заповідане йому спадкове майно шляхом постійного проживання зі спадкодавицею ОСОБА_7 помер, та не встиг отримати свідоцтво про право на нього, право на спадкування за законом в порядку представлення отримала його дочка, позивач за основним позовом ОСОБА_4

Позивач за основним позовом ОСОБА_4, згідно свідоцтво про право на спадщину за законом, є власником 1/2 частку житлового будинку з господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 який належав ОСОБА_7 на підставі Договору дарування, посвідченого 26.02.1983 року Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстром №1230, та зареєстрований в комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної Ради „Криворізьке бюро технічної інвентаризації" у реєстрову книгу: 123-46, номер запису: 28399.(а.с.15).

Відповідач за основним позовом ОСОБА_2, згідно свідоцтва про право на спадщину, є власником 1/2 частини вищевказаного спадкового майна за заповітом після смерті заповідача, її матері - ОСОБА_7,

Згідно технічного паспорту, домоволодіння АДРЕСА_1 складається з цегляного житлового будинку - «А-1», загальною площею 62,3 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м., цегляної літньої кухні - «Б», кам'яного погребу - «В»., сараю - «Д», який на 30% побудований з цегли і на 70% з дерева, цегляної вбиральні - «Г», цегляного сараю - «Е», шлакоблочного гаражу - «Ж», огорожі - №1-2, водоколонки - І, замощення - II.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 50 від 01.04.2015 року, розділ домоволодіння в натурі можливий в двох варіантах.

Звертаючись з позовом позивач за основним позовом ОСОБА_4 посилалась на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, вона являється власником ? частини спірного домоволодіння, проте відповідач за основним позовом ОСОБА_2 перешкоджає їй у праві користування вказаною частиною спірного домоволодіння, як власником.

Задовольняючи позовні вимоги позивача за основним позовом ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для їх задоволення .

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні зустрічних позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності порушення прав відповідача за основним позовом ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог позивача за основним позовом ОСОБА_4 та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні після відкриття спадщини.

За правилами ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Спадкування за законом настає у разі: 1) відсутності заповіту; 2) визнання його повністю недійсним; 3) відмови всіх спадкоємців за заповітом від спадщини; 4) якщо спадкоємець помер до відкриття спадщини та заповідачем не було зроблено підпризначення спадкоємця за заповітом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України спадкування за правом представлення мають право внуки, правнуки спадкодавця, які спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Спадкування за правом представлення відбувається за умови, що спадкодавець не залишив заповіту, в якому визначалася доля спадкового майна.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до заповіту посвідченого 24 березня 1984 року державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори, Вахрушовою Н.А., за реєстровим №2-88 ОСОБА_7 заповіла своїм дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_8, в рівних частках, все майно що належатиме їй на день її смерті.

ОСОБА_8, який фактично прийняв заповідане йому спадкове майно шляхом постійного проживання зі спадкодавицею ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 року -помер (а.с.19), а тому право на прийняття належної йому частки спадщини перейшло до його дочки ОСОБА_4,за правом представлення, відповідно до вимог ч.1 ст.1266 ЦК України, що відповідає засадам справедливості в цивільних відносинах.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, відповідач за основним позовом ОСОБА_2 є власником 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 98).

Позивач за основним позовом ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_8, є власником 1/2 частку житлового будинку з господарчими побудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2, правомірно виходив з положень ст. 1261 ЦК України , оскільки ОСОБА_2 отримала належну їй ? частину у спадковому майні відповідно до вимог законодавства.

Посилання в апеляційній скарзі на ст. 1241 ЦК України є безпідставними, так як зазначена норма закону застосовується у випадку, коли спадкоємець позбавлений права на частку у спадковому майні.

Відповідно до положень ч.1 ст.356, ст.358 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 364 ЦК України передбачене право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

З огляду на положення ст.ст.379-382 ЦК України щодо поняття житла, переобладнання приміщення в ізольовані квартири, як правило, супроводжується необхідністю улаштування інженерних комунікацій, зокрема мереж газо-, електропостачання, водопостачання та водовідведення, і такі роботи проводяться за технічними умовами та проектами, розробленими спеціалізованими організаціями, та з додержанням відповідних норм і правил за погодженням компетентних органів.

У пунктах 6-7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" зазначено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Вирішуючи питання про розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 та виділяючи сторонам по ? частину спірного домоволодіння, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про виділення ? частки в натурі, та визначив частки в натурі, виходячи з ІІ варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи, частки якими є рівними.

Колегія суддів погоджується з сумою компенсації різниці вартості від ідеальної долі ? частки спадкового майна, стягнутої з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_2 в сумі 377 грн.

Однак судом першої інстанції, в порушення вимог ст.ст.379-382 ЦК України, не вирішено питання щодо переобладнання спірного домоволодіння, зазначеного в висновку судової будівельно-технічної експертизи № 50 від 01.04.2015 року, у зв'язку з чим, на думку колегії суддів, рішення суду в цій частині необхідно змінити, зазначивши: що ОСОБА_2 необхідно виконати переобладнання будинку АДРЕСА_1 шляхом закладення дверного пройму з приміщення 1-1 в приміщення 1-8, на місці віконного пройму улаштувати вхідні двері в приміщення 1-8. ОСОБА_4 закласти дверний пройм з приміщення 1-3 в приміщення 1-7, на місці віконного пройму улаштувати дверний пройм з приміщення 1-8 в приміщення 1-7 . Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 провести переобладнання електро, газо та теплопостачання з установкою окремих лічильників в домоволодінні АДРЕСА_1

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції виділив в особисту власність позивача три приміщення спірного житлового будинку загальною площею - 33.0 кв.м., при цьому виділивши відповідачу приміщення площею усіх - 29.3м.кв., що на 3,7 кв.м. менше, що свідчить нерівність часток сторін, колегія суддів не бере до уваги, так як судом першої інстанції виділено сторонам в натурі частики відповідно до ІІ варіанту розподілу в натурі, що відповідає їх часткам у праві власності в спірному домоволодіння, по ? частині.

Що також спростовується поясненнями судового експерта ОСОБА_6 наданого в суді апеляційної інстанції, якими вона підтвердила висновок судової будівельно-технічної експертизи № 50 від 01.04.2015 року та пояснила, що частки по ІІ варіанту розподілу домоволодіння АДРЕСА_1 є рівним по ? частині, що підтверджується даним висновком.

У відповідності до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, членів своєї сім'ї, інших осіб.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як встановлено судом першої інстанції відповідачем ОСОБА_2 та її представником не заперечується факт відсутності ключів у позивача , у зв'язку з чим судом першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо усунення перешкод ОСОБА_4 з боку ОСОБА_2 у користуванні житловим будинком з господарськими побудовами, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та виділив частки у спірному домоволодінні.

Однак, вирішуючи питання щодо вселення позивача за основним позовом ОСОБА_4 до спірного домоволодіння, суд першої інстанції не звернув уваги, на той факт, що сторонам уже виділені частки в натурі, а тому колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити та вселити позивача за основним позовом ОСОБА_4 в ту частину спірного домоволодіння, яке виділено їй в натурі, відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 50 від 01.04.2015 року, та складається з: ? частини домоволодіння АДРЕСА_1, яка на схемі судової будівельно-технічної експертизи № 50 від 01.04.2015 року відображена жовтим кольором квартира № 1 до якої входить ? частина житлового будинку тобто: приміщення 1-8 площею 9,4 кв.м, приміщення 1-7 площею 15,3 кв.м., приміщення 1-6 площею 8,3 кв.м., всього 33, 0 кв.м.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем за основним позовом ОСОБА_4 не надано доказів порушення її майнових прав та створення відповідачем ОСОБА_2 перешкод в користуванні спірним майном, колегією суддів до уваги не береться, оскільки як встановлено в суді першої інстанції, відповідачем ОСОБА_2 та її представником не заперечувався факт відсутності ключів у позивача, що свідчить про перешкоди, які чинить відповідач за основним позовом ОСОБА_2 позивачу у користуванні належною їй частиною спірного домоволодіння.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при задоволенні позовних вимог позивача за основним позовом ОСОБА_4, помилково керувався висновком судової будівельної-технічної експертизи за №50 складеного 01.04.2015 року, так як розрахунки, що містяться в ньому є хибними, а відповіді на питання, задані судом необґрунтованими, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки клопотань щодо призначення повторної експертизи з підстав необґрунтованості або такий, що викликає сумніви в його правильності , від сторін не надходило. Натомість висновок експерта є обґрунтованим, містить відповіді на поставлені судом запитання.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що рішення суду не містить посилання на норми законів на підставі яких відповідачу відмовлено у задоволенні її позовних вимогах, не є підставою для скасування законного та обгрунтованого рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення суду на підставі п. 3 ч.1 ст. 309 ЦПК України, в частині вселення та розподілу домоволодіння в натурі змінити. Доповнивши резолютивну частину рішення абзацами наступного змісту:

Зобов`язати ОСОБА_2 провести переобладнання будинку АДРЕСА_1 шляхом закладення дверного пройму з приміщення 1-1 в приміщення 1-8, на місці віконного пройму улаштувати вхідні двері в приміщення 1-8.

Зобов`язати ОСОБА_4 виконати наступні переобладнання будинку АДРЕСА_1, закласти дверний пройм з приміщення 1-3 в приміщення 1-7, на місці віконного пройму улаштувати дверний пройм з приміщення 1-8 в приміщення 1-7 .

Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 провести переобладнання електро, газо та теплопостачання з установкою окремих лічильників в домоволодінні АДРЕСА_1

Рішення суду в частині вселення ОСОБА_4 у житловий будинок з господарськими побудовами розташованим за адресою: АДРЕСА_1 змінити, вселити ОСОБА_4 в виділену їй ? частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка на схемі судової будівельно-технічної експертизи № 50 від 01.04.2015 року відображена жовтим кольором квартира № 1 до якої входить ? частина житлового будинку тобто: приміщення 1-8 площею 9,4 кв.м, приміщення 1-7 площею 15,3 кв.м., приміщення 1-6 площею 8,3 кв.м., всього 33, 0 кв.м. з урахування процентів враховуючих комунікацій.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, п.3 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 17 листопада 2015 року

в частині вселення та розподілу домоволодіння в натурі змінити.

Доповнити резолютивну частину рішення абзацами наступного змісту:

Зобов`язати ОСОБА_2 провести переобладнання будинку АДРЕСА_1 шляхом закладення дверного пройму з приміщення 1-1 в приміщення 1-8, на місці віконного пройму улаштувати вхідні двері в приміщення 1-8.

Зобов`язати ОСОБА_4 виконати наступні переобладнання будинку АДРЕСА_1, закласти дверний пройм з приміщення 1-3 в приміщення 1-7, на місці віконного пройму улаштувати дверний пройм з приміщення 1-8 в приміщення 1-7 .

Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 провести переобладнання електро, газо та теплопостачання з установкою окремих лічильників в домоволодінні АДРЕСА_1

Рішення суду в частині вселення ОСОБА_4 у житловий будинок з господарськими побудовами, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 змінити, вселити ОСОБА_4 в виділену їй ? частину домоволодіння АДРЕСА_1, яка на схемі судової будівельно-технічної експертизи № 50 від 01.04.2015 року відображена жовтим кольором квартира № 1 до якої входить ? частина житлового будинку тобто: приміщення 1-8 площею 9,4 кв.м, приміщення 1-7 площею 15,3 кв.м., приміщення 1-6 площею 8,3 кв.м., всього 33, 0 кв.м. з урахування процентів враховуючих комунікацій.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

Л.В. Михайлів