РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 3645/7940/15-ц

Провадження №2/645/353/16

21 березня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бондарєвої I.В., при секретарi ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності, третя особа ОСОБА_3, Національний банк України,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказуючи, що 15.06.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 1/ФКВ-07, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 33000 доларів США на строк з 15.06.2007 року до 14.06.2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,6 % річних на суму залишку заборгованості по кредиту.

В якості забезпечення виконання основного зобов*язання за кредитним договором № 1/ФКВ-07, між позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір № 1/Zфквіп-07 від 15.06.2007 року. Предметом іпотеки за даним договором стала квартира АДРЕСА_1.

Банк свої зобов*язання за кредитним договором перед ОСОБА_3 виконав, надавши йому кредит в розмірі та в строки, передбачені кредитним договором.

Свої зобов*язання за кредитним договором ОСОБА_3 порушив і станом на 28.07.2015 р. має загальну заборгованість у розмірі 381864,50 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 360111,31 грн., за нарахованими відсотками у розмірі 21753,19 грн.

Просить з підстав, передбачених ст.37 Закону України «Про іпотеку», в рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за позивачем, визнати за позивачем право власності на спірну квартиру а також відшкодувати судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що вартість предмету іпотеки складає 380 080,00 грн..

Відповідач та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечували та пояснили, що вартість спірної квартири становить 621 128,00 грн., що не співмірно з розміром простроченої заборгованості, яка складає 1900 доларів США..

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.

Правові наслідки порушення зобовязання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Так, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

В судовому засіданні встановлено, що 15.06.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 1/ФКВ-07, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 33000 доларів США, на строк з 15.06.2007 року до 14.06.2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,6 % річних на суму залишку заборгованості по кредиту.

В якості забезпечення виконання позичальником основного зобов*язання за кредитним договором № 1/ФКВ-07, між позивачем та відповідачем був укладений іпотечний договір № 1/Zфквіп-07 від 15.06.2007 року.

Предметом іпотеки за даним договором стала квартира АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_2

Свої зобов*язання за кредитним договором ОСОБА_3 порушив і станом на 28.07.2015 р. має загальну заборгованість у розмірі 381 864,50 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту у розмірі 360 111,31 грн., та за нарахованими відсотками у розмірі 21 753,19 грн.

При цьому прострочена заборгованість по тілу кредиту складає 1105,5 дол.США, що за офіційним курсом НБУ становить 24389,85 грн., та прострочені відсотки у розмірі 809,71 дол.США, що за офіційним курсом НБУ становить 17 864,05 грн. (а.с.22).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку, виконаного 18.03.2016 р. ФОП ОСОБА_6, вартість спірної квартири предмету іпотеки становить 621 128,00 грн.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Наслідки порушення вимог закону Позичальником передбачені ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, відповідно до яких за умови встановлення договором повернення позики частинами, у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась до сплати, та сплати процентів за користування кредитом, належних йому відповідно до ст..1048 ЦК України.

Таким чином, суд вважає, що позивач має право як стягнення простроченої заборгованості, так і дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі ст.36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», на яку посилається позивач як на підставу заявлених позовних вимог, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Судом встановлено, що у пункті 4.4 іпотечного договору від 15.06.2007 р. сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, яке здійснюється одним із наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки:

П.4.4.1 - Шляхом прийняття Іпотекодержателем предмету іпотеки у власність в рахунок виконання основного зобовязання. Цей Іпотечний договір є правовою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки;

П.4.4.2 шляхом продажу Іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Іпотекодержатель зобов*язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити Іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі незалежної експертної оцінки предмета іпотеки. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цього договору, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на предмет іпотеки.

У випадку звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду чи виконавчого напису нотаріуса, що передбачено п.4.5 іпотечного договору, реалізація предмету іпотеки здійснюється шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Таким чином, іпотечним договором передбачений єдиний спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду лише шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах. Можливості звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття Іпотекодержателем права власності на нього умовами іпотечного договору не передбачено, а тому позивач не має права вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки вказаним шляхом.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.212, 526, 527, 530, 541, 543, 549, 554, 611, 612, 624, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р I Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя