УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., при секретарі Школяр К.П., розглянувши подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу щодо боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу щодо боржника ОСОБА_2

В поданні державний виконавець зазначила, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 50654811 з примусового виконання виконавчого листа № 323/3423//15-ц виданого 27 січня 2016 року Оріхівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 3 339 211 грн.76 коп.

Станом на 18 травня 2016 року, боржником рішення суду не виконано, вимога державного виконавця залишена поза увагою, а тому державний виконавець просить суд тимчасового обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_2

Представник заявника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відділу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за обґрунтованим в задоволенні подання відмовити, у звязку з наступним.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 50654811 року з примусового виконання виконавчого листа № 323/3423//15-ц виданого 27 січня 2016 року Оріхівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 3 339 211 грн.76 коп. та сплаченого судового збору у розмірі 49 347 грн. 96 коп.

31 березня 2016 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

10 травня 2016 року відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено вимогу в порядку ст. ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої боржнику ОСОБА_2 надано строк на самостійне виконання вимог виконавчого документу до 17 травня 2016 року.

Вивченням матеріалів справи, судом встановлено, що будь-які докази, які підтверджують відправлення та одержання боржником ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, або вимоги, матеріали подання не містять.

20 травня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області винесено постанову про розшук майна боржника.

Згідно інформації Державної податкової служби України від 31 березня 2016 року, у боржника ОСОБА_2 відсутні відкриті рахунки в банківських установах.

Відповідно до листа Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 22 квітня 2016 року, за ОСОБА_2 сільськогосподарська техніка не зареєстрована.

Як вбачається із листа Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 24 травня 2016 року, станом на 31 грудня 2012 року за ОСОБА_2 на території Запорізького району та м. Запоріжжя земельні ділянки не зареєстровані. Відповідь здійснено станом на 31 грудня 2012 року, у звязку з передачею повноважень по здійсненню державної реєстрації прав на земельні ділянки з 01 січня 2013 року органам Міністерства юстиції.

Як слідує із листа Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртарнсбезпека), згідно електронної версії Державного суднового реєстру України та Суднової книги України, яка ведеться Укртрансбезпекою, відсутні записи щодо плавзасобів або суден за ОСОБА_2

Крім того, відповідно до листа Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 13 квітня 2016 року, відсутні дані щодо реєстрації технологічних транспортних засобів за ОСОБА_2

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну», громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору у передбачених законом випадках.

Як передбачено п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Частина ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення, як того вимагають правила ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

З наданих суду матеріалів вбачається, що державним виконавцем окрім винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанови про оголошення розшуку майна боржника, а також однієї вимоги, зроблено запити для встановлення майнового стану боржника.

Проте, жодних відомостей про те, що ОСОБА_2 обізнана про виконавче провадження і своїми умисними діями ухилилася від виконання зобовязань, суду не надано.

Згідно подання, заборгованість за виконавчим провадженням № 50654811 станом на 18 травня 2016 року боржником ОСОБА_2 не погашена.

Суд зазначає, що сама по собі наявна заборгованість за виконуваним судовим рішенням, за відсутності доказів, ухилення від його виконання не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобовязання, що б давало суду підстави обмежувати боржника вільно пересуватися, зокрема, у праві виїзду за кордон.

Крім того, у подані не вказано, до якого саме часу ОСОБА_2 слід встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон.

Враховуючи зазначені обставини та відсутність доказів, які б свідчили про факти умисного ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання покладених на неї рішенням суду зобовязань, суд приходить до висновку про передчасність застосування до боржника ОСОБА_2 такого заходу впливу як тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України, а тому суд вважає, що в задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу щодо боржника ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 377-1, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу щодо боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: К.В.Гашук