Справа № 739/1768/15-ц
Провадження № 2/739/5/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

представника відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) в рамках кримінального провадження №00000074 було заявлено цивільний позов до ОСОБА_2 (далі віповідачка) про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 25 000 грн., завданої їй внаслідок вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК України), який вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2015 року задоволено частково. Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2015 року вказаний вирок в частині стягнення моральної шкоди скасовано та призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Свої позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди позивачка мотивує тим, що відповідачка заподіяла їй тілесні ушкодження, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, внаслідок чого вона зазначала фізичного болю, було порушено її нормальний спосіб життя, вона докладала додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладах охорони здоровя. Розмір завданої моральної шкоди оцінює у 25 000 грн.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю, пояснивши, що відповідачка умисно заподіяла їй численні тілесні ушкодження, зокрема частково вирвала волосся на голові, у звязку з чим вона відчувала сильний фізичний та душевний біль і змушена була лікуватися. Своє побиття відповідачкою пояснює помстою останньої за ніби-то поширення неправдивих чуток про неї.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснивши, що вона дійсно заподіяла тілесні ушкодження позивачці під час конфлікту, який виник через те, що позивачка поширювала про неї неправдиві чутки щодо неналежного виховання нею своїх дітей. Свою вину у вчиненому визнала, перед позивачкою вибачилася. Також зазначила, що розмір відшкодування моральної шкоди, заявлений позивачкою, є необгрунтованим і вона згода сплатити їй 200-300 грн. в якості компенсації моральної шкоди, більше сплатити вона не може, оскільки не має доходів. При цьому утримує пятьох дітей, при чому одна дитина є інвалідом.

Представник відповідачки у судовому засіданні висловився за задоволення позову частково, просив врахувати майновий стан відповідачки та вважав достатньою компесацією моральної шкоди суму в розмірі 200-300 грн.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідачки і її представника, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2015 року за результатами розгляду кримінального провадження №0000074 відповідачку визнано винною в тому, що 16 лютого 2015 року о 12 год. 20 хв. вона, перебуваючи в приміщенні навчального класу Бучківської ЗОШ 1-2 ступенів по вул. 1 Травня, 63 с. Бучки Новгород-Сіверського району Чернігівської області, на грунті особистих неприязних відносин, умисно завдала позивачці одного удару долонею правої руки в обличчя, після чого руками схопила останню за волосся та потягнувши на себе повалила на підлогу, продовжуючи тягати позивачку за волосся, вирвала його частину з лівої скронево-тімяної та потиличної ділянок голови. Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень, відповідачка завдала лежачій на підлозі позивачці не менше чотирьох ударів ногами по руках, ногах, тулубу та голові, після чого нігтями подряпала їй обличчя. У результаті цих дій відповідачка спричинила позивачці тілесні ушкодження у вигляді садна на щоці, зліва біля носу, садна на нижньому повіку лівого ока, садна на верхньому повіку лівого ока, садна на нижній губі, синця на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, синця на зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, синця на зовнішній поверхні правого плеча в нижній третині з переходом на внутрішню поверхню, синця на правому ліктьовому суглобі, синця на зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині, синця на зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині, синця на зовнішній поверхні лівого стегна у нижній третині, відсутності волосся на голові в лівій скронево-тімяній ділянці, потиличній ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Цим вироком відповідачку визнано винною у вчиненні відносно позивачки злочину, передбаченого частиною другою статті 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. (а.с. 4-6).

Також вказаним вироком було задоволено частково цивільний позов позивачки до відповідачки та стягнуто з відповідачки на користь позивачки 7 000 грн. відшкодування моральної шкоди, завданої злочином (а.с. 6).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2015 року вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2015 року щодо відповідачки в частині стягнення моральної шкоди скасовано, в іншій частині даний вирок залишено без змін (а.с. 7).

Таким чином, 02 жовтня 2015 року вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 27 липня 2015 року в частині визнання відповідачки винною у заподіянні позивачці легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, набрав законної сили.

Частиною четвертою статті 61 Цивільного кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, враховуючи наявність вироку суду, що набрав законної сили, факт заподіяння відповідачкою позивачці зазначених у вироку тілесних ушкоджень є встановленим і доказуванню підлягає доказуванню.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктами 8 та 9 частини другої статті 16 ЦК України передбачено такі способи захисту цивільних прав та інтересів, як відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно пунктів 1 та 2 частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, серед іншого, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною третьою статті 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пунктів 3 та 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодуванням моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що у звязку із заподіями відповідачкою тілесними ушкодженнями, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя, позивачка перебувала на лікуванні у Новгород-Сіверській ЦРЛ у період з 17 по 26 лютого 2015 року (а.с. 30).

Відповідачка свою вину в заподіянні позивачці вказаних тілесних ушкоджень визнала повністю, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 23), у неї на утриманні перебуває пятеро дітей, при чому одна дитина має тяжке захворювання та підлягає переосвідуванню на інвалідність (а.с. 24-29). На час розгляду справи відповідачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до виходу в яку у період з вересня 2014 року по лютий 2015 року тримала в якості заробітної плати загалом 3 563 грн. 26 коп. (а.с. 21).

Враховуючи характер правопорушення, вчиненого відповідачкою та ступінь її вини, особу відповідачки, її майновий стан, глибину фізичних і душевних страждань позивачки, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивачки в якості компенсації моральної шкоди, завданої останній внаслідок ушкодження здоровя в результаті вчиненого відповідачкою злочину необхідно стягнути 1 500 грн. 00 коп., тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, при цьому позивачку відповідо до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи, з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 15 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 23, 1167 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, в якості відшкодування завданої злочином моральної шкоди 1 500 (одну тисячу пятсот) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 15 (пятнадцять) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко

Повний текст рішення складено 11 січня 2016 року.