АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1477/16 Головуючий 1 інст. Лазарєв А.В.
Справа № 642/1995/15ц Доповідач - Хорошевський О.М.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Кружиліної О.А., Пшенічної Л.В.

за участю секретаря - Лотох І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, фізичної особи підприємця ОСОБА_1, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ СТОУН» про стягнення грошового зобовязання, інфляційних витрат, 3% річних, судових витрат,-

встановила:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути на її користь з ОСОБА_3 суму грошового зобовязання в розмірі 4825,77 грн., інфляційні витрати в сумі 1735,56 грн., 3% річних в сумі 255,03 грн. з ФОП ОСОБА_1 суму грошового зобовязання в розмірі 5033,63 грн.., 3% річних в розмірі 266,02 грн., інфляційні витрати в розмірі 1810,32 грн., а також суму грошового зобовязання в розмірі 139,93 грн., інфляційні витрати в розмірі 50,32 грн., 3% річних в сумі 7,39 грн., суму сплаченого нею судового збору в розмірі 121,80 грн. у рівних частинах з кожного.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.12.2004 р. з ОСОБА_3 на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітньою доньки ОСОБА_4 За період з травня 2008 р. по 01.07.2011 р. по аліментам утворилася заборгованість у розмірі 20154,19 грн.. В рамках виконавчого провадження були реалізовані шляхом проведення прилюдних торгів належні відповідачу 215/1000 частини житлового будинку №3 повул. Дніпропетровській в м. Харкові. Вона брала участь у прилюдних торгах і 3 лютого 2012 р. оплатила гарантійний внесок за лот №1 в сумі 5033,63 грн. Отримувачем цих грошових коштів за платіжним дорученням зазначений ФОП ОСОБА_1

Після проведення торгів вона була визнана переможцем торгів і їй було видане відповідне свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно. 16.02.2012 р. вона, як переможець торгів, додатково внесла за послуги з реалізації майна 139,93 грн. Отримувачем цих коштів в квитанції № 25-968 від 16.02.2012 р. був вказаний ФОП ОСОБА_1

Згідно розпорядження державного виконавця від 15.02.2013 р. на користь ОСОБА_3 перераховано 4825,77 грн., як грошову суму від продажу його майна.

За скаргою ОСОБА_3 рішенням Апеляційного суду Харківської області було визнано незаконним проведення вказаних прилюдних торгів, визнано недійсним видане їй свідоцтво про право власності на 215/1000 частину житлового будинку №3 по вул. Дніпропетровській в м. Харкові.

Після цього вона 18.03.2015 р. звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачів сплачених нею під час прилюдних торгів грошових коштів, з урахуванням 3% річних та індексу інфляції.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 суму грошового зобовязання у розмірі 4825 грн. 77 коп.; інфляційні витрати в сумі 1735 грн. 56 коп., 3% річних в сумі 255 гр. 03 коп., судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп., а всього 6938 грн. 16 коп..

Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму грошового зобовязання в розмірі 5033 грн. 63 коп., інфляційні витрати в сумі 1810 грн. 32 коп., 3% річних в сумі 266 грн. гр. 02 коп., суму грошового зобовязання в розмірі 139,93 грн., інфляційні витрати в розмірі 50,32 грн., 3% річних в сумі 7,39 грн., судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп. а всього 7429 грн. 41 коп.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з нього грошових зобовязань, інфляційних витрат, 3 % річних та судового збору та ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Скарга містить посилання на те, що ані позивач, ані суд першої інстанції не визначили які саме правовідносини виникли між ФОП ОСОБА_1 та позивачкою ОСОБА_2 Матеріали справи містять лише докази сплат певних коштів, проте жодного документу (договору комісії, надання послуг, доручення тощо), чи навіть змістовного пояснення, за що саме були сплачені ці кошти в справі не має.

При цьому суд в обґрунтування оскаржуваного рішення покладає факт визнання в судовому порядку недійсними прилюдних торгів, організатором яких було ТОВ «Кей-Стоун» (а відповідно і отримувачем коштів), а стягуючи кошти з ФОП ОСОБА_1, вказує, що ним були отримані кошти в якості гарантійного внеску за лот та винагороди за реалізацію майна. Такий висновок є суперечливим і не відповідає матеріалам справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з таких підстав.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2 вимоги заявлені до ОСОБА_3, частка у житловому будинку якого була виставлена як лот на публічних торгах та фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, на рахунок якого було сплачено гарантійний внесок за цей лот.

Підставою для позову зазначено визнання у судовому порядку прилюдних торгів недійсними.

В результаті цих прилюдних торгів позивач придбала частку у житловому будинку, належного ОСОБА_3, як боржника по сплаті аліментів, стягнутих на користь ОСОБА_2

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги визнав такі доводи обгрунтованими.

Перевіряючи оскаржуване рішення у межах доводів апеляційної скарги, судова колегія доходить наступного.

Згідно платіжного доручення № NEW від 03 грудня 2012 року ОСОБА_2 сплатила фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 5033,63 грн., як гарантійний внесок за лот № 1, згідно договору № HAN 1301004 від 13 жовтня 2011 року, а згідно квитанції № 25-968 від 16 грудня 2012 року сплатила 139,93 грн. додаткової суми винагороди за послуги з реалізації майна (а.с.20).

ОСОБА_2 у судах першої та апеляційної інстанції зазначала, що організатором публічних торгів, у яких вона прийняла участь, було ТОВ «Кей Стоун». При цьому будь-яких посилань на те, які правовідносини виникли у позивача і фізичної особи підприємця ОСОБА_1 не навела.

Як підставу для сплати грошових коштів фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначила те, що у ТОВ «Кей Стоун» їй було надано реквізити цієї фізичної особи-підприємця та пропоновано сплатити кошти. ОСОБА_1 на той час був керівником ТОВ «Кей Стоун».

Однак, такі пояснення не можна вважати обгрунтованими, оскільки вони матеріалами справи не підтверджуються.

Визнання прилюдних торгів недійсними само по собі не може бути підставою для стягнення з фізичної особи підприємця ОСОБА_1 грошової суми.

Будь-яких відомостей про те, які зобовязання виникли у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 щодо організації та проведення цих торгів і які з цих зобовязань відповідачем не виконані, суду надано не було.

Посилання позовної заяви на норми Цивільного Кодексу України, якими передбачено виникнення та припинення зобовязань, не може вважатися обгрунтованими, оскільки будь-яких посилань на те, у звязку з чим ці зобовязання виникли, який їх зміст та умови виникнення, позивачем надано не було.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, оскаржуване рішення підлягає зміні з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2015 року змінити.

У задоволенні позовних вимог до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Хорошевський О.М.

Судді - Кружиліна О.А.

ОСОБА_5