РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/20373/15-ц

Провадження № 2/643/1802/16

21.11.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Мамалуй М.В.,

за участю: секретаря Сиротенко О.Є.,

представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Харківська міська рада про визнання права власності та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа Харківська міська рада про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа Харківська міська рада про визнання права власності. З урахуванням уточнених позовних вимог просить:

- визнати за ним право власності на самочинно реконструйоване з житлової кімнати приміщення кухні №3-3, площею 8,0 кв.м в житловому будинку літ. А-1, та самочинно збудовану господарську будівлю гаражу літ. М з оглядовою ямою, розташовані за адресою: місто Харків, вулиця Тюрінська, 6;

- визнати за ним право користування частиною житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями та спорудами за вищевказаною адресою, яка складається з приміщень житлового будинку літ. А-1: коридор №1-2 площею 5,8 кв.м, житлова кімната №1-3 площею 14,1 кв.м, кухня №1-4 площею 6,2 кв.м, санвузол №1-5 площею 3,8 кв.м, санвузол №3-2 площею 5,8 кв.м, кухня №3-3 площею 8,0 кв.м, коридор №3-4 площею 8,6 кв.м, житлова кімната №3-5 площею 11,2 кв.м, житлова кімната №3-6 площею 18,9 кв.м,а також надвірні будівлі та споруди: гараж літ. М, льох літ. З, льох літ. Б, огорожі №№ 6, 10, ворота № 8;

- припинити право спільної часткової власності його та ОСОБА_5 на житловий будинок літ. А-1 з надвірними будівлями та спорудами за вищевказаною адресою;

- виділити в натурі та визнати за ним право власності на частину житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями та спорудами за вищевказаною адресою, яка складається з приміщень житлового будинку літ. А-1: коридор №1-2 площею 5,8 кв.м, житлова кімната №1-3 площею 14,1 кв.м, кухня №1-4 площею 6,2 кв.м, санвузол №1-5 площею 3,8 кв.м, санвузол №3-2 площею 5.* кв.м, кухня №3-3 площею 8,0 кв.м, коридор №3-4 площею 8,6 кв.м, житлова кімната №3-5 площею 11,2 кв.м, житлова кімната №3-6 площею 18,9 кв.м,а також надвірні будівлі та споруди: гараж літ. М, льох літ. З, льох літ. Б, паркан№6, паркан №10, ворота № 8;

- виділити в натурі та визнати за ОСОБА_5 право власності на частину житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями та спорудами за вищевказаною адресою, яка складається з приміщень житлового будинку літ. А-1: житлова кімната №2-3 площею 11,2 кв.м, житлова кімната №2-4 площею 14,2 кв.м, кухня №2-5 площею 8,2 кв.м, а також надвірні будівлі та споруди: льох літ Е, вбиральня літ. Д, паркан №5, паркан №7, паркан №11, ворота №1, замощення №І.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності, в обґрунтування позову посилався на те, що позивач є власником частини домоволодіння за адресою: місто Харків, вулиця Тюрінська, 6. Після набуття права власності позивач за власні кошти здійснив самочинну реконструкцію цього домоволодіння. Оскільки при здійснені робіт з реконструкції будівельні роботи були проведені без відповідного дозволу позивач не має можливості ввести самочинно реконструйовану частину будинку до експлуатації.

Представник відповідача ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні визнав позов ОСОБА_4, просив вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник Харківської міської ради проти позову ОСОБА_4 заперечував (а.с.153-158).

Представник позивача ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_4, третя особа Харківська міська рада про визнання права власності. Ухвалою суду цей позов був обєднаний із позовом ОСОБА_4

У позові ОСОБА_5 просить:

- визнати за нею та ОСОБА_4 право спільної власності на приміщення коридору №2-6 площею 8,0 кв.м, санвузла №2-7 площею 6,4 кв.м, кухні №2-8 площею 15,5 кв.м та підсобного приміщення №VI площею 8,2 кв.м, у житловому будинку літ. А-1 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: місто Харків, вулиця Тюрінська, 6;

- право спільної часткової власності її та ОСОБА_4 на житловий будинок літ. А-1 з надвірними будівлями та спорудами за вищевказаною адресою припинити;

- виділити в натурі та визнати за нею. право власності на частину житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями та спорудами за вищевказаною адресою, яка складається з приміщень житлового будинку літ. А-1: житлову кімнату №2-3 площею 11,2 кв.м, житлову кімнату №2-4 площею 14,2 кв.м, кухню №2-5 площею 8,2 кв.м, коридор №2-6 площею 8,0 кв.м, санвузол №2-7 площею 6,4 кв.м, кухню №2-8 площею 15,5 кв.м, підсобне приміщення №VI площею 8,2 кв.м, а також надвірні будівлі та споруди: льох літ Е, вигрібну яму №12, ворота №1, паркан №6, паркан №7, паркан №13, замощення І.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності, в обґрунтування позову посилався на те, що позивач є власником частини домоволодіння за адресою: місто Харків, вулиця Тюрінська, 6. Після набуття права власності позивач за власні кошти здійснив самочинну реконструкцію цього домоволодіння. Оскільки при здійснені робіт з реконструкції будівельні роботи були проведені без відповідного дозволу позивач не має можливості ввести самочинно реконструйовану частину будинку до експлуатації.

Представник відповідача ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні визнав позов ОСОБА_5, просив вимоги задовольнити.

У судовому засіданні представник Харківської міської ради проти позову ОСОБА_5 заперечував (а.с.153-158).

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази, встановив наступне.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 є власником частин житлового будинку з відповідною частиною будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Харків, вул. Тюрінська, 6.

Земельна ділянка, на якій розташоване зазначене вище домоволодіння, не належить ні ОСОБА_4, ні ОСОБА_5, а належить територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради. Рішення компетентного органу про надання права користування цією земельною ділянкою не приймалось.

Встановлено також, що позивачі самочинно, тобто без отримання дозволу на проведення будівельних робіт, оформленого відповідно до приписів статей 34-37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснили реконструкцію домоволодіння.

За змістом статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво обєктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів; 6) реєстрація права власності на обєкт містобудування.

Отже, до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки особа зобов'язана у встановленому порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно з ч.1ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, за загальним правилом особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26Закону № 2780-XIIспори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

Позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1ст.15 ЦК, ч. 1ст. 3 ЦПК України). У зв'язку із цим, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

На підставі наведеного, суд вважає, що позивачами не виконані вимоги чинного законодавства по врегулюванню правовідносин, що виникають з питань самочинного будівництва, а тому у позовах слід відмовити.

Керуючись статтями 208-209, 212-215 ЦПК УКраїни, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Харківська міська рада про визнання права власності - відмовити.

У позові ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа Харківська міська рада про визнання права власності відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складений 22.11.2016 року власноручно в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя М.В. Мамалуй