АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/392/16 Справа № 204/7575/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Дубіжанська Т. О. Доповідач - Гайдук В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року

по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNHLGA00000671 від 02 березня 2007 року, за умовами якого, банк надав, а ОСОБА_2 отримав у кредит грошові кошти в розмірі 400000 дол. США зі сплатою 15,24% річних за користування кредитом та кінцевим строком погашення кредиту 29 лютого 2008 року. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язання за кредитним договором станом на 17 вересня 2014 року, виникла заборгованість у розмірі 753891,78 дол. США, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також покласти на нього судові витрати по справі (а.с. 2-3).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 344600 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 120640,80 доларів США, а всього 465240,80 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 3654,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а.с. 38-39).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду в частині відмови у стягненні пені та комісії, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог (а.с. 42-44).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що стягнення пені та комісії в іноземній валюті, як того вимагає позивач, не відповідає положенням законодавства..

Проте повністю погодитись з такими висновками суду не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNHLGA00000671 від 02 березня 2007 року, за умовами якого позивач зобов'язався надати кредит у сумі 400000 дол. США на термін до 29 лютого 2008 року, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки (а.с. 7-10).

Відповідно додаткового договору № 2 від 19 березня 2009 року сторони погодили розмір кредиту 344600 дол. США, місячний розмір відсотків - 1,25%, винагороду за резервування ресурсів - 5,64% річних, а також щомісячний платіж в розмірі 10802,89 дол. США, що включає заборгованість за кредитом, відсотками та винагородою. Також сторони змінили строк погашення кредиту - не пізніше 01 березня 2013 року. При цьому за порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором, він сплачує пеню відповідно до умов п. 4.1. договору (а.с. 10).

За умовами п. 4.1. договору від 02 березня 2007 року у випадку порушення відповідачем зобов'язання за договором, останній несе відповідальність у вигляді пені в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, при цьому визначено, що сплата пені сплачується у гривні. Згідно до п. 6.2 договору винагорода також сплачується у гривневому еквіваленті.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку станом на 17 вересня 2014 року заборгованість за кредитним договором № DNHLGA00000671 від 02 березня 2007 року склала - 753891,78 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом - 344600,00 дол. США; заборгованість за відсотками - 120640,80 дол. США; заборгованість з комісії (винагорода) - 45402,09 дол. США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом - 243248,89 дол. США (а.с. 4-5).

Статтею 99 Конституції встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон держави не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, проте водночас обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання і валютного контролю, є Декрет № 15-93.

Статтею 1054 ЦК передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 2 Закону «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалентом.

Пленум Верховного Суду України в пункті 14 постанови від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").

Також, слід звернути увагу, що у даному випадку суд може стягнути в іноземній валюті лише суму заборгованості та відсотки, тоді як пеня за прострочення виконання грошового зобов'язання стягується в іноземній валюті з переведенням в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Зазначені обставини залишилися поза увагою місцевого суду.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджується факт наявності нарахованої пені за несвоєчасне виконання відповідачем зобов'язань за укладеним кредитним договором та комісії (винагороди), колегія суддів, дійшла висновку про їх стягнення в іноземній валюті з переведенням в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Отже, сума пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача буде становити 243248,89 дол. США, або 5 314 543,83 грн. за курсом НБУ на день ухвалення рішення судом першої інстанції (2184,8173 грн. за 100 дол. США), а сума комісії - 45402,09 дол. США, або 991 952,72 грн. відповідно.

При цьому, судова колегія, виходячи з правової позиції наведеної у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14, вважає за можливе зменшити розмір пені.

Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір пені з 5 314 543,83 грн. до 100 000 грн.

Враховуючи викладене, колегія судів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягнення пені та комісії підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову, а саме стягнення пені та комісії в розмірі 100 000,00 грн. та 991 952,72 грн., відповідно, а всього 1 091 952,72 грн.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому колегія суддів, керуючись положеннями ст.303 ЦПК України перевіряє судове рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог.

Вирішуючи питання судових витрат, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, який був сплачений позивачем за подання апеляційної скарги в сумі 4019,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2015 року в частині відмови у стягнення пені та комісії - скасувати та в цій частині ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором № DNHLGA00000671 від 02 березня 2007 року заборгованість з пені, яка станом на 17 вересня 2014 року становить - 100 000,00 грн., та заборгованість з комісії, яка станом на 17 вересня 2014 року становить - 991 952,72 грн., а всього 1 091 952,72 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок відшкодування судових витрат 4019,40 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: