Справа № 752/9096/16-ц
Провадження по справі № 2/752/4138/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Марченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення, -

в с т а н о в и в :

15.06.2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що вона є власником особового рахунку на квартиру АДРЕСА_1. Крім неї у зазначеній квартирі проживають та зареєстровані дочка ОСОБА_3, син ОСОБА_4 та ОСОБА_2 - відповідач у справі. Посилається, що відповідачем систематично порушуються правила співжиття, що проявляється у зловживанні спиртними напоями, наркотичними засобами, нанесенні тілесних ушкоджень позивачу, її неповнолітньому сину ОСОБА_4 та доньці ОСОБА_3, незаконній здачі квартири в оренду, зміні замків на вхідних дверях, які ведуть до квартири, виганяє їх із квартири, при цьому завдає тілесних ушкоджень. З підстав неправомірної поведінки порушено ряд кримінальних проваджень відносно відповідача, крім того, відповідач здає квартиру в оренду та постійно заливає її водою, щоб навмисно залити сусідів, які скаржаться на нього правоохоронним органам та голові ОСББ «Горького-165» з приводу того, що він після 24:00 год. вмикає гучно музику. Здаючи зазначену квартиру в оренду, відповідач не сплачує квартирну плату та отримані житлово-комунальні послуги в зв'язку з чим утворився борг. Зазначає, що відповідач 01.08.2016 року притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, за порушення громадського порядку, що проявилося у дрібному хуліганстві внаслідок чого, останній був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного арешту строком на 5 діб. Всі вжиті правоохоронними органами заходи впливу щодо ОСОБА_2 не призвели до позитивного результату, останній продовжує чинити їй та її ж дітям перешкоди у проживанні в квартирі, оскільки не дотримується тиші, змінює замки на вхідних дверях до квартири, використовує квартиру не за призначенням, не сплачує квартирну плату та отримані житлово-комунальні послуги, ображає їх, завдає тілесних ушкоджень. Стверджувала, що зазначені обставини є підставою для виселення відповдача із спірної квартири за правилами ст. 116 ЖК України без надання іншого житлового приміщення. Також позивач послалася на те, що Голосіївський районний суд м. Києва попереджав ОСОБА_2 про недопущення порушень правил співжиття та антигромадської поведінки щодо мешканців квартири АДРЕСА_2, що також є безрезультатним, у зв'язку з чим просила задовольнити заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі, а саме: виселити ОСОБА_2 без надання іншого житлового приміщення.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги про виселення ОСОБА_2 без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації за адресою - АДРЕСА_1 з зазначених у позовній заяві підстав підтримала, просила задовольнити у повному обсязі, надала суду відповіді правоохоронних органів щодо її заяви про протиправну поведінку ОСОБА_2 в яких міститься підтвердження наявності порушень правил співжиття, а також витяги з єдиного реєстру досудових розслідувань, з яких вбачається, що відносно ОСОБА_2 порушено ряд кримінальних проваджень та проводиться досудове розслідування.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому ЦПК порядку. Причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності суду не надав, в зв'язку з чим, за згодою позивача суд прийшов до висновку про можливість проводити розгляд справи у відсутності відповідача.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи і долучені позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до правил статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги, а правилами ст. 10 цього ж Кодексу визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що виконавчим комітетом Печерської районної Ради народних депутатів м. Києва 03.07.1989 року ордер на житлове приміщення № НОМЕР_3 серії Б було видано ОСОБА_5 на право зайняття житлового приміщення площею 49,17 кв.м., яке складалося з чотирьох кімнат за адресою - АДРЕСА_3 на сім'ю з п'яти чоловік, а саме: ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_1, дочка ОСОБА_3, син ОСОБА_2, син ОСОБА_6 (а.с.12-13).

За даними довідки форми № 3, виданої 01.12.2015 року ОСББ «МЖК Горького 165» власником особового рахунку цієї житлової площі є позивач, ОСОБА_1. На цій житловій площі проживають та зареєстровані - ОСОБА_1, дочка ОСОБА_3, син ОСОБА_2, син ОСОБА_4 (а.с.14).

Звертаючись в суд з позовом про виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення з підстав неможливості спільного проживання, позивач стверджувала, що вона та її діти позбавлені можливості проживати у квартирі з тих підстав, що відповідач чинить їм перешкоди у цьому, зокрема - влаштовує сварки, чинить щодо них фізичне насильство, не дотримується тиші в квартирі і в нічні години доби голосно вмикає музику, квартиру здає в оренду, змінює замки на вхідних дверях до квартири, ключі від яких їм не надає. З приводу недопущення в подальшому порушень правил співжиття та антигромадської поведінки щодо них ОСОБА_2 був попереджений рішенням суду від 09.10.2015 року, яке набрало законної сили 03.11.2015 року.

Відповідно до правил ст. 116 ЖК УРСР, якщо наймач, член його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися без результатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Позивачем доведено суду, що з боку відповідача має місце використання житлового приміщення не за призначенням. Даний факт підтверджується тією обставиною, що ОСОБА_2 неодноразово здавав квартиру в оренду третім особам, про що свідчать договори оренди від 27.12.2015 року та від 30.01.2016 року (а.с.22-23, 31-32).

Також позивачем підтверджено про порушення відповідачем правил співжиття та про те, що заходи впливу виявилися безрезультатними.

На підтвердження даної обставини свідчать наступні докази.

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 01.08.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, відносно останнього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді арешту на 5 діб у зв'язку з порушенням ним громадського порядку та спокою громадян за адресою проживання.

Правилами ч. 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як видно зі змісту рішення Голосіївського районного суду м. Києва, ухваленого 09.10.2015 року за результатами розгляду позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалася надто конфліктна ситуація, часто між ними виникають чвари та скандали, з приводу чого неодноразово були здійснені виклики міліції та звернення до правоохоронних органів.

При вирішенні 09.10.2015 року позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення суд на виконання рекомендацій Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України» № 2 від 12.04.1985 року, викладених у пункті 17 попередив ОСОБА_2 про недопущення в подальшому порушень правил співжиття та антигромадської поведінки щодо мешканців квартири АДРЕСА_4, що може призвести до його виселення (а.с.18-21).

Судовий розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення відбувся за участі відповідача ОСОБА_2 Ухвалене судом 09.10.2015 року рішення набрало законної сили 03.11.2015 року.

На підтвердження чинення позивачу перешкод у користуванні спірним житловим приміщенням з боку відповідача ОСОБА_2, суду надано листи управління національної поліції за заявами ОСОБА_1: від 11.04.2016 р. в якому зазначено, що відносно ОСОБА_2 внесено відомості до реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 345 КК України по яких триває перевірка; від 25.05.2016 р. в якому міститься посилання на те, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Голосіївському УП ГУ Національної поліції у місті Києві, як особа, яка вчинила насильство в сім'ї, якому було виписано офіційне застереження про неприпустимість вчинення насильства в сім'ї №158/15 від 31.07.2015 року та поставлено на профілактичний облік; від 25.08.2016 року, в якому зазначено, що відносно ОСОБА_2 було відкрито наступні кримінальні провадження, а саме: за ч. 3 ст. 185 КК України, за ч. 1 ст. 345 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 1 ст. 156 КК України, по яких проводиться подальша перевірка згідно чинного законодавства України. В даному листі також міститься інформація, що ОСОБА_2 притягався до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 173, 173-2, 182 КУпАП та проходив стаціонарне лікування в психіатричній лікарні ім.. Павлова; від 18.09.2016 року в якому міститься інформація про те, що відносно ОСОБА_2 внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за вищевказаними статтями та проводяться слідчі дії.

Також, на підтвердження підстав позову, позивачем долучено до матеріалів справи повідомлення про підозру ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 296 КК України, а саме, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Таким чином, зазначені докази можуть бути підставою для висновку суду, що ОСОБА_2 з моменту набрання рішенням суду від 09.10.2015 року законної сили та на час звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про його виселення, продовжує чинити позивачу перешкоди у користуванні спірним житловим приміщенням.

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_2 без надання іншого житлового приміщення, які подані позивачем на вирішення судом 15.06.2016 року, за сплином певного часу після набрання законної сили рішенням суду від 09.10.2015 року, яким відповідача попереджено, про недопущення в подальшому порушень правил співжиття та антигромадської поведінки щодо мешканців квартири АДРЕСА_4, що може призвести до його виселення, а також встановлені у судовому засіданні обставини неадекватної поведінки відповідача протягом тривалого періоду часу, суд приходить до висновку, що заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 116 ЖК УРСР, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 60, 88, 208, 213-215, 218 ЦПК, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з квартири АДРЕСА_5 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Києва, і.п.н. НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка с. Криве Попільнянського району Житомирської області, і.п.н. НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6) суму сплаченого судового збору у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя Антонова Н.В.