Справа № 490/7220/15-ц
Номер провадження 2/489/526/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22 лютого 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"(далі-позивач або Банк) до ОСОБА_1 (далі-відповідач 1), ОСОБА_2 (далі-відповідач 2) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

В липні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та відповідачем 1 було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту, поручителем по якому виступив відповідач 2. Відповідно до кредитного договору відповідач 1 був зобов'язаний щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитним коштами.

Оскільки, останній не виконує належним чином взяті на себе кредитні зобов'язання, позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку суму заборгованості у розмірі 50350,75 дол. США та пеню у розмірі 25117,21 грн.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомо.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

25.06.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем 1 було укладено кредитний договір №0, за яким останньому було надано в кредит кошти в сумі 48000 дол. США., а відповідач 1 зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 25.06.2029 та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 14,50% річних.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була надана суду копія кредитного договору №0, яка засвідчила факт укладення даного договору. Згода відповідача 1 підтверджується його підписом.

На основі укладеного між позивачем та відповідачем 1 кредитного договору, суд робить висновок про виникнення зобов'язальних правовідносин між сторонами, відповідно до яких позивач зобов'язувався надати грошові кошти відповідачу в розмірі та на умовах, встановлених в договорі, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки.

25.06.2008 між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки №213682/1.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З розрахунку заборгованості за договором №0 вбачається, що відповідач має заборгованість за даним договором, що підтверджує факт порушення ним умов кредитного договору та не виконання зобов'язань, що випливають з нього.

В ч. 1 ст. 610 ЦК України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з розрахунку заборгованість становить 50350,75, з яких: 44455,57 дол. США - кредитна заборгованість; 5895,18 дол. США - прострочена заборгованість за процентами; а також пеня у розмірі 25117,21 грн., з яких - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 3635,79 грн; 21481,42 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно положень ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У ч. 2 ст. 554 ЦК України зазначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Верховний Суд України в Постанові від 11.03.2015 зазначив, що ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Виходячи з наведених норм матеріального права та обставин справи, суд приходить до висновку про порушення відповідачами взятих зобов'язань, а тому позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення заборгованості в солідарному порядку з позичальника та поручителя.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається: «У разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК».

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 3 654 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1, 04.05.1976 р. н., РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 В, кв. 13 в м. Миколаєві, з ОСОБА_2, 11.06.1977 р. н., РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за кредитним договором №0 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", яка становить:

- 50350 (п'ятдесят тисяч триста п'ятдесят) дол. США 75 центи, з яких 44455,57 дол. США - кредитна заборгованість; 5895,18 дол. США - прострочена заборгованість за процентами;

- пеню у розмірі 25117 (двадцять п'ять тисяч сто сімнадцять) грн. 21 коп., яка складається з: пені за несвоєчасне погашення заборгованості 3635,79 грн; 21481,42 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" судовий збір у розмірі 1827 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв