РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Діденко С.А..,

при секретарі - Коломойцеві М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ТОВ «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 552260,56грв. та суму судового збору у розмірі 8283,91грв.

Свої позовні вимоги він обгрунтував тим, що 08.12.2014р. між ПАТ «Неос Банк» , яке є правонаступником усіх прав та обовязків ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Дата ОСОБА_1» укладено Договір факторингу №2, відповідно до якого Клієнт (ПАТ «Неос Банк») відступає Фактору (ТОВ «Дата ОСОБА_1» ) свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів. Внаслідок укладення вказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме, ТОВ «Дата ОСОБА_1» набуло статус нового кредитора/стягувача за договором №34/2008 від 09.09.2008, позичальником згідно якого відповідач ОСОБА_2 09.09.2008р. ПАТ «Банк Кіпру» (правонаступник ПАТ «Неос Банк») та ОСОБА_2 уклали кредитний договір 34/2008, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 374000,00грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав.У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 03.11.2015р. має заборгованість:

- 372437,70грн. заборгованість за кредитом;

- 179822,86грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

У судове засідання представник позивача не зявився, у своїй письмовій заяві просив слухати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити ТОВ «Дата ОСОБА_1» у задоволенні позову та пояснив, що позивач просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитом у сумі 372437,70грн. Така сама сума зазначена у виконавчому написі №16281, виданому 23.11.2015р. приватним нотаріусом Київського МНО ОСОБА_3 Сума заборгованості у розмірі 372437,70грн., начебто, виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №34/2008 від 09.09.2008р., укладеного між АБ «АвтоЗАЗбанк» та ОСОБА_2 ,який є тим самим кредитним договор від 09.09.2008р., на який посилається позивач в обґрунтування позовних вимог. Позивач вводить в оману стосовно того, що цей договір, начебто, був укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк Кіпру». 23.11.2015р. позивач обрав спосіб судового захисту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме звернення стягнення на 4-кімнатну квартиру відповідача шляхом виконання виконавчого напису . Подвійне стягнення боргу суперечить вимогам чинного законодавства України (Цивільного кодексу України, Закону України «Про заставу», Закону України «Про іпотеку»), Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин». Жодного правочину, укладеного між ПАТ «Банк Кіпру» та ОСОБА_2 не існує.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, вчинивши дослідження матеріалів справи, відмовляє у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що, ОСОБА_2 09.09.2008р . уклав кредитний договір №34/2008 з АБ « АвтоЗАЗбанк» , за яким отримав кредит у розмірі 374000,00грн. на період до 2028 року. /а.с. 4-5/.

Позивач , в особі ТОВ «Дата ОСОБА_1» вважає себе кредитором щодо забовязань ОСОБА_2 з повернення заборгованості за кредитним договором №34/2008 від 09.09.2008 року в розмірі 552260,56 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо стягнення заборгованості з відповідача позивач посилається на договір факторингу , який укладено ним 08.12.2014 року з ПАТ «Неос банк», що є правонаступником прав та обовязків ПАТ «Банк КІПРУ» , за яким до позивача перейшло право вимоги з відповідача погашення заборгованості за кредитним договором №34/2008 від 09.09.2008 р. /а.с.20-25/.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Матеріали справи не містять даних про те, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Дата ОСОБА_1» виникли правовідносини з кредитних забовязань . Доводи позивача щодо укладення кредитного договору №34/2008 від 09.09.2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Банк КІПРУ» суперечать матеріалам справи та спростовуються відповідачем. Представником відповідача представлено суду дані, відповідно до яких позивачем звернуто до виконання виконавчий напис від 23.11.2015 року про звернення стягнення на предмет іпотеки , власником якого є ОСОБА_2, в забезпечення виконання забовязань за кредитним договором №34/2008 від 09.09.2008 року, що укладався з АБ « АвтоЗАЗбанк» .

Відповідно до ст.60 ЦПК україни кожна сторона забовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

Суд доходить висновку про те, що позивачем не доведено вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 і в задоволені позову відмовляє .

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-218, ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ