Справа № 740/5460/15-ц Провадження № 22-ц/795/462/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Олійник В. П. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

26 лютого 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:позивача ОСОБА_5, його представника ОСОБА_6, представників відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 січня 2016 року за заявою Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про поворот виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_5 до Ніжинської міської ради , Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про визнання незаконним розпорядження, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 18 січня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» про поворот виконання рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 05 лютого 2014 року і стягнення з ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» 11 670 грн.09 коп. стягнутих на виконання вказаного рішення апеляційного суду.

В апеляційній скарзі КП «Виробниче управління комунального господарства» просить скасувати ухвалу місцевого суду і постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про поворот виконання рішення суду і стягнути з ОСОБА_5 на користь підприємства 11 670 грн. 09 коп. стягнутих за скасованим судовим рішенням. На думку заявника, ухвала суду не відповідає вимогам ст. 214 ЦПК України. Крім того, заявник вважає, що судом безпідставно не взято до уваги ті обставини, що рішення суду про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ухвалювалось без залучення підприємства до розгляду справи, отримані ОСОБА_5 кошти не є виплатами, які стосуються трудових відносин позивача і КП «Виробниче управління комунального господарства», що суд ухвалював рішення на підставі сумнівних і не офіційних документів, а також не врахував, що отримані виплати є не тільки заробітною платою, а до отриманої суми входять і витрати на правову допомогу у розмірі 1948 грн.80 коп.

У судовому засіданні представники відповідачів підтримали апеляційну скаргу. Позивач та його представник скаргу не визнали, посилаючись на відсутність доказів про підроблення документів або повідомлення позивачем неправдивих відомостей.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача КП «Виробниче управління комунального господарства» про поворот виконання рішення суду, суд першої інстанції послався на ст. 239 КЗпП України та ст. 382 ЦПК України та на відсутність доказів на підтвердження доводів про підроблення позивачем документів, зокрема довідки від 19 вересня 2013 року № 547, та повідомлення ним неправдивих відомостей. Такі висновки відповідають матеріалам справи і не спростовуються доводами апеляційної скарги.

При обчисленні середнього заробітку за час вимушеного прогулу апеляційний суд у рішенні від 05 лютого 2014 року суд виходив із заробітку позивача за травень і червень 2013 року, виходячи з довідки від 19.09.2013 № 547 (а.с. 53 т.1), яку відповідач вважає підроблено. Однак, факт підроблення довідки не підтверджений жодними доказами. Та обставина, що довідка підписана самим позивачем, як керівником підприємства в останні його робочий день не є підставою для висновку про підроблення документа, рівно як і те, що довідка видана для предявлення до центру зайнятості, а не до суду. Відомості щодо розміру заробітку ОСОБА_5 відповідають відомостям, вказаним у довідці КП «Виробниче управління комунального господарства» № 1-4/432 від 02.10.2014 (а.с. 24 т.2). Розмір середньоденного заробітку обчислений судом і за рішенням, повороту виконання якого вимагає відповідач, становить 245,31 грн., а не 263,24 грн. як вказано у довідці, яку відповідач вважає підробленою. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року не встановлено факту підроблення документів чи повідомлення позивачем неправдивих відомостей, а вказано лише на сумнівність документів та помилки суду при визначенні кількості днів вимушеного прогулу.

Оскільки мова йде про середній заробіток за час вимушеного прогулу, то виплати повязані з трудовими правовідносинами незалежно від того, що КП «Виробниче управління комунального господарства» не було залучене до участі у справі при першому її розгляді.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності врахування стягнення за виконавчим листом не тільки заробітку а і витрат на правову допомогу не ґрунтуються на доказах. Так, згідно з платіжним дорученням від 18 квітня 2014 року (а.с. 173 т. 2), яке надійшло до банку 30 квітня 2014 року і оплачене в цей же день, призначенням платежу є « борг по зарплаті з КП «ВУКГ» по в/л 2/740/1205/13 від 26.02.14 Ніжин м-р суд на користь ОСОБА_5 …». Виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у сумі 1948,80 грн. закінчене 18 квітня 2014 року тобто до надходження і оплати банком вказаного вище платіжного доручення , про що свідчить постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним фактичним виконанням (а.с. 201 зворот т.2). Враховуючи вказані документи, суд не мав підстав врахувати суму 1948,80 грн. при вирішенні заяви про поворот виконання рішення.

Виходячи з наведеного вище, суд першої інстанції правильно застосував ст. 239 КЗпП України та ст. 382 ЦПК України і прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поворот виконання рішення про стягнення виплат, що випливають з трудових правовідносин,

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ч.1 п. 1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» відхилити.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: