25 листопада 2016 року
Справа № 203/5291/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Карпенка С.Ф.

при секретарі - Ркоян Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро справу за поданням старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2016 року старший державний виконавець Кіровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з вказаним поданням про тимчасове обмеження права виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України до повного виконання нею покладених на неї зобовязань за рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 2/205/1266/14, посилаючись на слідуючи обставини.

01 квітня 2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення суду. 25 квітня 2016 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 50934764, копії якого направлені сторонам виконавчого провадження.

Вказаною постановою боржнику було надано строк до 01 травня 2016 року для самостійного виконання рішення суду та попереджено про примусове виконання рішення суду після закінчення встановленого строку зі стягненням з боржника виконавчого збору в розмірі 10% з фактично стягнутої суми.

Однак, самостійно рішення виконано боржником не було.

На цей час рішення суду боржником не виконується.

Розгляд справи було призначено на 25 листопада 2016 року на 12 год. 15 хв.

В судове засідання державний виконавець Арутюнян Е.Б., який викликався належним чином, в тому числі особисто телефонограмою, не зявився, письмових заяв тощо від нього до суду не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

В ході судового засідання встановлено, що на виконанні Кіровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 50934764 з виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 2/205/1266/14. Державний виконавець вказує, що копія постанови про відкриття провадження направлялась державним виконавцем боржнику ОСОБА_2, яка самостійно не виконує рішення суду, не виконує його і на теперішній час.

В той же час, суду не надано належних доказів отримання боржником документів державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Не надані суду належних доказів, які б підтверджували аргументи державного виконавця.

Суд має діяти в межах наданих суду доказів. Не надано підтверджень здійснення державним виконавцем всіх необхідних заходів щодо виконання рішення суду.

Правовідносини щодо обмеження у праві виїзду за межі України врегульовані нормами Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Цивільним кодексом України, положеннями Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Так, згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню даного факту.

Відповідно до ст.6 ч.1 п.5, ст.6 ч.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань. Громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п.1-9 ч.1 ст.6 цього Закону. Паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у даному випадку.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків в ході виконавчого провадження може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ст.12 ч.6 Закону України «Про виконавче провадження», а саме обовязків: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Положеннями ст.11 ч.3 п.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Таке ж право державного виконавця передбачено і нормою ст.377-1 ЦПК України, яка входить до Розділу VI ЦПК України, що регулює процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що в судовому засіданні не знайшли підтвердження факти навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду, а особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, суд однозначно приходить до висновку про неможливість задоволення вимог державного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11, 57-60, 64, 208, 209, 212-215, 218, 377-1 ЦПК України ст.33 Конституції України, ст.ст. 24,33,64 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., Міжнародним пактом про громадянські та політичні права від 16.12.1966р., ст.ст.10,11, 57-60, 64, 208, 209, 212-215, 218, 377-1 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про державну прикордонну службу», Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Кіровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено у Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Карпенко С.Ф.