Справа № 2-40/11
Провадження № 2/761/6920/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Кияшко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР», Київської міської державної адміністрації про зобов'язання забезпечити машино-місцем у критому паркінгу та передати його у власність, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР» (далі - відповідач 1), Київської міської державної адміністрації (відповідач 2) про зобов'язання забезпечити машино-місцем у критому паркінгу та передати його у власність, вимоги якого позивачем було неодноразово уточнено та змінено.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року було задоволено частково позов та зобов`язано Приватне акціонерне товариство «АБС-УКР» виконати щодо ОСОБА_1, як члена ГБК «Покровський», зобов'язання по забезпеченню машино-місцем в критому паркінгу, згідно із пп. 5,6 пункту 5 розпорядження КМДА № 1187 від 02 липня 2004 року «Про надання дозволу ЗАТ «АБС-УКР», на реконструкцію та забудову території, обмеженої вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненко в Шевченківському районі м. Києва», з врахуванням вимог рішення Київської міської ради від 28 грудня 2004 року № 1088/2498, якими зобов'язано забезпечити членів автокооперативу «Покровський» по АДРЕСА_1, машино-місцями у критому паркінгу на території прилеглій до кварталу обмеженому вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі; Київській міській державній адміністрації на виконання п. 6 вжити заходи до забезпечення відповідними службами контролю за виконанням приватним акціонерним товариством «АБС-УКР» зобов'язання по забезпеченню машино-місцем згідно із пп. 5, 6 пункту 5 розпорядження КМДА № 1187 від 02 липня 2004 року «Про надання дозволу ЗАТ «АБС-УКР» на реконструкцію та забудову території, обмеженої вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненко в Шевченківському районі м. Києва» з врахуванням вимог рішення Київської міської ради від 28 грудня 2004 року № 1088/2498, яким зобов'язано забезпечити членів автокооперативу «Покровський» по АДРЕСА_1, машино-місцями у критому паркінгу на території прилеглій до кварталу обмеженому вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року залишено без змін рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року.

27 січня 2016 року ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовано ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року, а справу передано на новий апеляційний розгляд.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року і ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог та зобов'язано ПрАТ «АБС-УКР» забезпечити ОСОБА_1 машиномісцем у критому паркінгу по АДРЕСА_1, прилеглій до кварталу обмеженого вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва, з передачею цього парко-місця у власність ОСОБА_1 за рахунок ПрАТ «АБС-УКР».

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2016 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 травня 1995року, на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації 27.07.1995року, позивач придбав у приватну власність гараж з підвалом, розташований в АДРЕСА_1 на території автокоооперативу «Покровський». З метою обслуговування гаражу позивача автокооперативом (охорона, оплата за землю), в 1995році позивач вступив у члени автокооперативу «Покровський». 02.07.2004 року головою Київської міської адміністрації було видано Розпорядження № 1187 про надання земельної ділянки в оренду на 25 років комерційній структурі ЗАТ «АБС-УКР» по АДРЕСА_1 для будівництва гаражів, автостоянок, житлового будинку, тобто за адресою, де розташований приватний гараж позивача. 28.12.2004 року Київська міська рада своїм рішенням № 1088/2498 підтвердила Розпорядження № 1187. Згідно п.п.5.6, 5.7 Розпорядження № 1187, підтвердженого рішенням Київської міської ради, відповідач «зобов`язаний забезпечити членів кооперативу «Покровський» по АДРЕСА_1, машиномісцями в критому паркінгу», і тільки після виконання цієї вимоги має право на одержання ордеру про знесення споруд, які належать автокооперативу. Право на блокування в`їзду-виїзду автотранспорту членів автокооперативу, тим більше власників автогаражів, а також прохід на територію автокооперативу «Покровський» вищевказаними документами відповідачеві не надавалось. Крім того, про блокування безпосередньо приватних гаражів, а також автомобілів, які знаходяться в них, у вищевказаних документах також мова не йде. Автогаражі за вказаною адресою виконують також роль протизсувних конструкцій і руйнація хоча б одного із гаражів призведе до зсуву грунту на даній місцевості, що реально загрожує знищенню автотраспорту, який зберігається в гаражах. В порушення Розпорядження, відповідач 03.10.2006 року почав руйнувати гаражі, розташовані по АДРЕСА_1, а залишками будівельних конструкцій заблокував не тільки прохід і в`їзд - ви`їзд на територію автокооперативу, але і приватні. Таким чином, ЗАТ «АБС-УКР» своїми діями навмисно не тільки перешкоджає користуватися позивачу своєю власністю, але і створив реальні обставини для її навмисного знищення.

Тому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, позивач просив суд зобов`язати відповідачів забезпечити позивача машиномісцем в критому паркінгу по АДРЕСА_1, на території, прилеглій до кварталу, обмеженому вулицями Глибочицька, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва з передачею його у власність позивача; стягнути з відповідачів суму судового збору.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні. В матеріалах справи містяться заперечення на позовну заяву.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи містяться пояснення на позовну заяву.

Суд, вислухавши надані пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Частино 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Частиною 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 18 травня 1995 року укладеного між ОСОБА_3 та позивачем, ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 придбав гаражний бокс № 2 в автокооперативі «Покровський», який знаходиться в АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3 на підставі довідки автокооперативу «Покровський», виданої 29 жовтня 1994 року за № 2, і реєстраційного посвідчення, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації 10 листопада 1994 року за № 12294 (а.с.6, 1 Том).

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 02 липня 2004 року № 1187 ЗАТ «АБС-УКР» надано дозвіл на реконструкцію та забудову території, обмеженою вулицями Глибочинською, Студентською та Пимоненка в Шевченківському районі м. Києва (а.с.9-10, 1 Том).

Відповідно до пункту 5.6 вказаного розпорядження, ЗАТ «АБС-УКР» зобов'язано забезпечити членів автокооперативу «Покровський» по вул. Пімоненка, 24, машиномісцями в критому паркінгу на території прилеглій до кварталу, обмеженому вулицями Глибочинською, Студентською та Пимоненко в Шевченківському районі (а.с.10, 1 Том).

Рішенням Київської міської ради від 28 грудня 2004 року № 1088/2498, земельні ділянки, загальною площею 2,38 га передана ЗАТ «АБС-УКР» в довгострокову оренду на 25 років для будівництва житлового комплексу з вбудовано - прибудинковими приміщеннями соціального призначення та підземним паркінгом в кварталі, обмеженому вулицями Глибочинською, Студентською та Миколи Пимоненка, зокрема АДРЕСА_3 до перетину з АДРЕСА_2; АДРЕСА_1 (а.с.11-13, 1 Том).

Пунктом 5.5 зазначеного рішення, ЗАТ «АБС-УКР» зобов'язано вирішити майново-правові питання з урахуванням умов, викладених у розпорядженні Київської міської державної адміністрації від 02 липня 2004 року № 1187 «Про надання дозволу на реконструкцію та забудову території, обмеженої вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка в Шевченківському районі м. Києва» із змінами, внесеними розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 14.09.2004 № 1723 «Про внесення змін та доповнень до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 02.07.2004 № 1187».

Згідно з частинами 1, 3 та 4 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Отже, Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 02 липня 2004 року № 1187 є адміністративним актом органу місцевого самоврядування, що стало підставою виникнення цивільних прав та обов'язків для усіх учасників у цій справі.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст.. 58 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що що п. 5.6 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 02 липня 2004 року № 1187 «Про надання дозволу на реконструкцію та забудову території, обмеженої вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка в Шевченківському районі», не містить зобов'язань безоплатно передати у власність членів ГБК «Покровський» машино-місця, а також на те, що жодних договорів між ПрАТ «АБС-УКР», ГБК «Покровський» та ОСОБА_1 про передачу у власність ОСОБА_1 машино-місця за рахунок ПрАТ «АБС-УКР» не укладалося, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Куруючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 212-218, 294 ЦПК України; ст. 11, 15, 16, 316, 317, 319, 328, 39 ЦК України; ст. 41 Конституції України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР», Київської міської державної адміністрації про зобов'язання забезпечити машино-місцем у критому паркінгу та передати його у власність - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя