Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2016 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гришко О.Я.

при секретарі Федорині А.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Оржицького районного нотаріального округу ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася 15 квітня 2016 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зі зміненої позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що 22 серпня 2013 року померла її бабуся ОСОБА_5, після смерті якої залишилось спадкове майно: земельна ділянка.

Позивач вказує, що до спадкування майна, що залишилося після смерті її бабусі ОСОБА_5, вона не закликалася, оскільки не належить до кола спадкоємців першої черги. У 2002 році батька позивача, сина ОСОБА_5, було вбито, позивачеві на той час виповнилося лише 12 років. Мати позивачки залишилася з чотирма неповнолітніми дітьми і була змушена вживати заходів для матеріального забезпечення своєї сімї, шукати допомоги з боку рідних та знайомих. Через втрату чоловіка, а згодом і двох синів, мати позивача занедужала та змушена була змінювати місце свого проживання через необхідність лікування.

Позивачка вказує, що вона була переконана, що спадок її баби прийняли спадкоємці першої черги. Задля спростування чи підтвердження припущень односельців ОСОБА_5, що спадок баби позивачки не прийнято, позивачка вирішила звернутися до сільської ради. З усної відповіді працівників Селецької сільської ради їй стало відомо про те, що своїм правом на спадщину ОСОБА_5 ніхто із спадкоємців не скористався.

Отримавши відомості про наявність у неї права на спадщину бабусі та маючи намір провести юридичне оформлення своїх спадкових прав позивач звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Однак, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що вона пропустила визначений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Позивач вважає, що вона через поважні причини пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, оскільки була позбавлена не тільки можливості виявити свою волю, але й не була повідомлена про те, яким чином це може зробити у встановленому законом порядку.

Посилаючись на вищевикладені обставини та на те, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла 22 серпня 2013 року в с. Великоселецьке Оржицького району Полтавської області, строком на три місяці.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Представник позивача також пояснила, що позивачка дізналася про наявність неприйнятої після смерті ОСОБА_5 спадщини від односельців померлої баби випадково лише весною 2016 року. Після цього позивач з даним питанням усно звернулася до працівників Селецької сільської ради, які підтвердили, що спадщину баби ніхто зі спадкоємців не прийняв. Так, позивач у квітні 2016 року звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ОСОБА_4, яка винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з попущенням відповідного строку. Представник позивача пояснила, що позивач тривалий час після смерті баби не проживала на території Оржицького району, і не проживає на території Оржицького району на даний час. Після смерті батька позивача, смерті двох її старших братів, тяжкого захворювання матері сімя позивача весь час змінювала місце проживання через необхідність лікування матері та через необхідність відшукання засобів для існування сімї. Тому, позивач не знала і не могла знати про те, чи прийняли інші спадкоємці баби спадщину після неї.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позов визнав повністю та просить розглянути справу без його участі.

Від третьої особи приватного нотаріуса Оржицького районного нотаріального округу ОСОБА_4 до суду надійшов лист про розгляд справи у її відсутність.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, проаналізувавши їх і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 померла 22 серпня 2013 року, про що виконавчим комітетом Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області видане відповідне свідоцтво про смерть (а.с. 2). На час своєї смерті вона була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, але фактично проживала в гуртожитку для людей похилого віку за адресою: с. Малоселецьке Оржицького району, вул. Шкільна, 6. За місцем реєстрації покійної та на протязі шести місяців з дня смерті покійної ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 5).

До складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, входить, зокрема, земельна ділянка, площею 3,25 га, яка розташована на території Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 61-62).

З Інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що після смерті ОСОБА_5, яка померла 22.08.2013 року, спадкова справа не заведена (а.с. 57).

З матеріалів справи вбачається, що після ОСОБА_5 на момент її смерті 22.08.2013 року спадкоємці першої черги відсутні (а.с. 60).

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцями після ОСОБА_5 (а.с. 3-4).

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1283 ЦК України, нотаріус за місцем відкриття спадщини, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, - відповідні органи місцевого самоврядування з власної ініціативи або за заявою спадкоємців вживають заходів щодо охорони спадкового майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, за місцем відкриття спадщини за заявою спадкоємців або за повідомленням підприємств, установ, організацій, громадян, або на підставі рішення суду про оголошення фізичної особи померлою чи за своєю власною ініціативою вживає заходів до охорони спадкового майна, коли це потрібно в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів, кредиторів або держави.

Зі змісту пункту 2 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5, вбачається, що у населених пунктах, де немає нотаріуса, посадова особа органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, вживає заходів щодо охорони спадкового майна, коли це потрібно в інтересах спадкоємців, відказоодержувачів, кредиторів або держави. Ці заходи вживаються ними безпосередньо або на підставі доручення нотаріуса за місцезнаходженням майна. Вживаючи заходи охорони спадкового майна, посадова особа органу місцевого самоврядування зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких їй відоме.

Суду не були надані відомості, що посадовими особами органі місцевого самоврядування вживалися заходи щодо охорони спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_5, та що сторони у справі повідомлялися про наявність спадкового майна та про можливість успадкувати це майно.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд при прийнятті рішення приймає до уваги, зокрема, що відповідач визнав позов позивача, проти його задоволення не заперечував. Проти задоволення позову не заперечувала і третя особа у справі.

Суд приймає до уваги також пояснення позивача, надані ним у зміненій позовній заяві, та пояснення представника позивача, надані нею у судовому засіданні, про те, що позивач дізналася про наявність неприйнятої після смерті ОСОБА_5 спадщини від односельців померлої баби випадково лише весною 2016 року, що після цього позивач з даним питанням усно звернулася до працівників Селецької сільської ради, які підтвердили, що спадщину баби ніхто зі спадкоємців не прийняв, а у квітні 2016 року звернулася з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ОСОБА_4, яка винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з попущенням відповідного строку. Суд приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що позивач тривалий час після смерті баби не проживала на території Оржицького району, і не проживає на території Оржицького району на даний час, що після смерті батька позивача, смерті двох її старших братів, тяжкого захворювання матері сімя позивача весь час змінювала місце проживання через необхідність лікування матері та через необхідність відшукання засобів для існування сімї, а тому позивач не знала і не могла знати про те, чи прийняли інші спадкоємці баби спадщину після неї. Ці пояснення позивача та його представника узгоджуються з іншими матеріалами справи, не заперечуються і не спростовуються іншими учасниками розгляду справи.

Суд оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням обставин справи, приходить до висновку, що ОСОБА_2 з поважних причин пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

При таких обставинах справи, у суду є передбачені законом підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1261, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, суд, -

в и р і ш и в:

1.Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Оржицького районного нотаріального округу ОСОБА_4, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

2.Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла 22 серпня 2013 року в с. Великоселецьке, Оржицького району Полтавської області, три місяці з дня набрання законної сили цим рішенням суду.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складене 01.11.2016 року.

Суддя