У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Парінової І.К., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на незаконні рішення та бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції Лейвай Ганни Василівни, за касаційною скаргою відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (далі - ПАТ «ВіЕс Банк») звернулося до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області (далі - ВДВС Хустського РУЮ) перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Хустським районним судом Закарпатської області у справі за позовом банку до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

15 квітня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, банку, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Заявник зазначав, що при вчиненні виконавчих дій по примусовому стягненню коштів з боржника державним виконавцем не було вжито всіх передбачених законом заходів з метою виконання рішення суду, зокрема, не організовано розшук іншого майна та порушено загальний порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

У зв'язку з цим ПАТ «ВіЕс Банк» просило визнати рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві та бездіяльність державного виконавця щодо примусового виконання рішення суду неправомірними, визнати постанову ВДВС Хустського РУЮ від 15 квітня 2014 року незаконною.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 28 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28 листопада 2014 року, у задоволенні скарги ПАТ «ВіЕс Банк» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 28 листопада 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2015 року ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 28 серпня 2014 року скасовано, скаргу ПАТ «ВіЕс Банк» задоволено. Визнано дії старшого державного виконавця ВДВС Хустського РУЮ Лейвай Г.В. неправомірними. Скасовано постанову старшого державного виконавця ВДВС Хустського РУЮ Лейвай Г.В. від 15 квітня 2014 року про повернення виконавчого документа стягувачеві. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ВДВС Хустського РУЮ просить скасувати ухвалу, постановлену судом апеляційної інстанції, і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про підставність і доведеність скарги ПАТ «ВіЕс Банк» щодо визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування винесеної ним постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві. При цьому задовольняючи скаргу ПАТ «ВіЕс Банк», суд апеляційної інстанції повністю виконав вказівки суду касаційної інстанції, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року, які в силу ч. 4 ст. 338 ЦПК України, є обов'язковими при новому розгляді справи.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи заявника не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин ухвалу суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції відхилити, ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
І.К. Парінова О.В. Попович

Колегія