Дата документу 07.04.2016
Справа № 320/8515/15-ц
07 квітня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області
головуючого - судді Урупи І.В.
при секретарі - Литвиненко В.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день слухання справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала.
Відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
31.07.2006 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір №DNH4KP36031200, відповідно до умов якого, банк надав відповідачці кредит у розмірі 7774,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка зобовязалася повертати отриманий кредит та відсотки за користування кредитом та підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.
Обовязок по сплаті кредиту відповідачка належним чином не виконувала, в разі чого виникла заборгованість за кредитом.
Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором DNH4KP36031200 від 31.07.2006 року станом на 20.06.2013 року в розмірі 90602,38 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 7512,25 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 30463,26 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 47836,28 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн., штраф (процентна складова) в розмірі 4290,59 грн. /а.с. 5/

На даний час заборгованість за кредитним договором № DNH4KP36031200 від 31.07.2006 року не погашена та за період з 21.06.2013 по 16.01.2016 року утворилась заборгованість, яка згідно наданого розрахунку становить 70867,01 грн., що складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 14123,03 грн., пені в розмірі 52893, 17 грн., а також штрафів: фіксована частина штрафу 500,00 грн. та процентна складова штрафу 3350,81 грн.

Згідно ст.ст. 1050,1054 ЦК України позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та на умовах встановлених договором.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

Згідно з п. 5.1. Кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Відповідно до п. 5.3. Кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості.

Тобто, підставами стягнення як штрафу, так і пені, як різновидів неустойки, є порушення позичальником строків повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. Отже, по суті таке стягнення є подвійною цивільно-правовою відповідальністю одного й того ж виду за одне й теж порушення договірного зобовязання. Тому не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення штрафу у розмірі 3850,81 грн. (фіксована частина штрафу 500,00 грн. та процентна складова штрафу 3350,81 грн.)

Крім того, згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 4 листопада 2015 року у справі за № 6-1120цс15.

З наданого розрахунку вбачається, що розмір збитків, які просить стягнути позивач, складається з заборгованості за процентами за період з 21.06.2013 року по 16.01.2016 року та становить 14123 грн. 03 коп., а розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 52893грн. 17 коп.

Приймаючи до уваги, що заявлена сума пені значно перевищує суму збитків, суд вважає можливим застосувати правило ч.3 ст. 551 ЦК України про співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, та зменшити суму пені до 14123 грн.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачка порушила зобовязання за договором № DNH4KP36031200 від 31.07.2006 року, не сплачувала суму кредиту, тому на користь позивача підлягає стягненню з відповідачки сума заборгованості за період з 21.06.2013 року по 16.01.2016 року в розмірі 28246 грн. 03 коп., яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 14123 грн. 03 коп. та пені в розмірі 14123 грн.

Підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача витрати на сплату судового збору в сумі 1218 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,197, 79,88,212,214,215,218,224-229 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530,553,554,610,611,1050,1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н. НОМЕР_1), на користь Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк юридична адреса м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 ( р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № DNH4KP36031200 від 31.07.2006 року за період з 21.06.2013 року по 16.01.2016 року, яка складається з заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 14123 грн. 03 коп. та пені в розмірі 14123 грн., а всього 28246 (двадцять вісім тисяч двісті сорок шість) грн. 03 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н. НОМЕР_1), на користь Публічного Акціонерного Товариства комерційний банк Приватбанк юридична адреса м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50 ( р/р 3111, МФО 305299) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1218 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: