ухвала

іменем україни

28 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гвоздика П.О., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Лозівської міської ради Харківської області, ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із указаним позовом, свої вимоги обґрунтовуючи тим, що з серпня 2003 року вона почала проживати разом з ОСОБА_6 як чоловік та жінка, вести спільне господарство, вони мали спільний бюджет, проте шлюб не зареєстрували. Також, ОСОБА_6 приймав активну участь у вихованні її неповнолітніх дітей.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 помер. За час їхнього спільного проживання ОСОБА_6 став власником будинку з земельною ділянкою, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з викладеним позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її з ОСОБА_6 з серпня 2003 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнати житловий будинок та земельну ділянку такими, що належать їй та ОСОБА_6 на праві сумісної власності.

У листопаді 2014 року до суду надано заяву ОСОБА_4 про залишення без розгляду її позовних вимог щодо визнання будинку та земельної ділянки спільною сумісною власністю.

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 листопада 2014 року позовну заяву ОСОБА_4 задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 з ОСОБА_6 з серпня 2003 року по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 грудня 2014 року заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення задоволено.

Заочне рішення від 28 листопада 2014 року скасовано і призначено справу до розгляду.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 в частині визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 залишено без розгляду.

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 лютого 2015 року справу за позовом ОСОБА_4 до Лозівської міської ради Харківської області, ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду на підставі п. 4 ст. 256 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15 квітня 2015 року ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 лютого 2015 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 до Лозівської міської ради Харківської області, ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач не надала доказів, які б давали підстави для встановлення факту спільного проживання однією сім'єю без шлюбу її та померлого ОСОБА_6, як і доказів того, що останній не перебував в іншому шлюбі.

Більш того, вчинений позивачем 23 листопада 2003 року продаж ОСОБА_6 зазначеного вище житлового будинку, поховання ОСОБА_6 його сестрою, спростовують її твердження щодо ведення нею та ОСОБА_6 в зазначений вище період часу спільного господарства та наявності між нею та ОСОБА_6 взаємних прав та обов'язків.

Доводи скарги щодо спотворення судами показів свідків та надання переваги доказам відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Необґрунтованими є доводи касаційної скарги щодо незаконності висновків суду першої інстанції та не дослідження наданих доказів.

Доводи ОСОБА_4 викладені у доповненнях до касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для встановлення факту спільного проживання однією сім'єю без шлюбу її та померлого ОСОБА_6

Таким чином, відсутні підстави для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко П.О. Гвоздик І.М. Завгородня