Справа 165/1097/16-ц
Провадження 2/165/470/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Галушки О.Г.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив:

02 червня 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Вимоги обгрунтовує тим, що 11 серпня 2015 року з відповідачем ОСОБА_3 уклали договір позики, згідно якого вона передала відповідачу 3000 грн. Вказану суму відповідач зобов'язувався повернути в термін до 31 серпня 2015 року, про що ОСОБА_3 написав розписку. Вона зверталась до відповідача з вимогою повернути гроші, проте ОСОБА_3 борг не повернув, ухиляється від виконання взятого на себе зобов'язання. Просить стягнути з відповідача в свою користь заборгованість за договором позики в сумі 3000 грн., а також сплачений судовий збір.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві, просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд позов задовольняє і стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в сумі 3000 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача понесених нею витрат по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, ч.4 ст.174, ст.ст.212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 3000 (три тисячі) гривень заборгованості за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 551 (пятсот пятдесят одну) гривню сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Г. Галушка