У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши заяву про забезпечення доказів ОСОБА_1у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний - 10» про визнання незаконними рішень загальних зборів та зборів членів правління житлово-будівельного кооперативу «Молодіжний-10», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Деснянського району м. Києва,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій просить: 1) Визнати неправомочними загальні збори членів ЖБК «Молодіжний-10» від 14.04.2013 року, оформлені протоколом від 14.04.2013 року, а прийняті цими зборами рішення незаконними; 2) Визнати неправомочними збори членів правління ЖБК «Молодіжний - 10» від 15.04.2013 року, оформлені протоколом № 5 від 15.04.2013 року, а прийняті цими зборами рішення незаконними; 3) Визнати таким, що не відповідає статуту ЖБК «Молодіжний-10» та чинному законодавству встановлення грошової винагороди голові ЖБК та членам правління ЖБК.

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною заявою про забезпечення доказів, в якій просить забезпечити докази шляхом витребування наступних документів:

- довідки за формою 1ДФ, які надаються до податкової адміністрації з 01.04.2013р. по 01.04 2016р.;

- документи, на підставі яких проводилися нарахування грошових винагород членам правління за вказаний період;

- протокол загальних зборів ЖБК «Молодіжний-10» від 14 квітня 2013 р. Додаток: квитанція про сплату судового збору.

Перевіривши заяву про забезпечення доказів, суд приходить до висновку про залишення її без руху, оскільки заява подана без додержання вимог статті 134 ЦПК України, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду", у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені всі відомості, визначені частиною першою статті 134 ЦПК, а в разі невідповідності заяви цим вимогам застосовуються наслідки, встановлені частинами першою і другою статті 121 ЦПК України.

Судом встановлено, що у порушення вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів не зазначені обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з ч. 2 ст. 134 ЦПК України до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Відповідно частин 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 121, 133, 134 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення доказів ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків два дні з дня отримання копії цієї ухвали, у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Петріщева І.В.