У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 18 лютого 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Луспеника Д.Д., Штелик С.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою Національного банку України про заміну сторони у виконавчому провадженні за касаційною скаргою Національного Банку України на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 серпня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У лютому 2015 року Національний банк України звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що 27 січня 2012 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Прокопом О.Е. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_5, та передане за договором іпотеки на забезпечення виконання зобов'язання приватного підприємства «Кремінь Дизель-Центр» (позичальник) перед ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк» (кредитор) за укладеним між ними кредитним договором від 19 травня 2008 року, відповідно до якого банк відкрив позичальнику мультилімітну відкличну невідновлювальну кредитну лінію у сумі 2 млн грн. Постановою державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції від 17 лютого 2012 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання зазначеного виконавчого напису. 19 грудня 2013 року між Національним банком України та ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до п. 1.1 якого Національний банк України набув право вимоги та став кредитором у зобов'язаннях за кредитним договором від 19 травня 2008 року, в тому числі і за договорами, що забезпечують його виконання, зокрема за іпотечним договором, укладеним між ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк» та ОСОБА_5 від 19 травня 2008 року № 904. Посилаючи на наведене та положення ст. ст. 512, 514, 516, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про іпотеку», ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», заявник просив замінити сторону виконавчого провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 27 березня 2015 року заяву задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження, що перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області № 31293975, з ВАТ «Акціонерний комерційний банк «Східно-Європейський банк» в особі Кременчуцької філії на правонаступника - Національний банк України. Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 26 серпня 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, провадження у справі за заявою Національного банку України про заміну сторони виконавчого провадження закрито. У поданій касаційній скарзі Національний банк України, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Частиною 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчийдокумент, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій − до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. З урахуванням наведеного, правильно застосувавши норми матеріального й процесуального права, оцінивши надані сторонами докази, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що згідно положень ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» суд може замінювати сторону виконавчого провадження при примусовому виконанні за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи у порядку цивільного судочинства. Отже, виходячи з вимог ст. 264 КАС України, замінювати сторону виконавчого провадження при примусовому виконанні за виконавчим написом нотаріуса можливо у порядку адміністративного судочинства. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-2391цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу Національного банку України відхилити. Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 серпня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко Д.Д. Луспеник С.П. Штелик
й