провадження № 2/760/162/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

За участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

За участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

17.12.2015 позивач звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати ОСОБА_2, 1980 року народження таким, що втрати користування кімнатою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що є наймачем кімнати АДРЕСА_1, що підтверджується ордером на жиле приміщення в гуртожитку № 0156 від 01.07.2015.

Відповідно до довідки про склад сім'ї, яка видана КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» структурний підрозділ «ЖЕД №902», у кімнаті АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 з 04.07.2015, ОСОБА_2 з 04.07.2015, ОСОБА_3 з 04.07.2015 та ОСОБА_4 з 04.07.2015.

Позивач стверджував, що відповідач хоча і зареєстрований за вищезазначеною адресою, однак з грудня 2013 року в кімнаті АДРЕСА_1 не проживає, своїх речей там не зберігає, кімнатою не цікавиться, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не бере.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні визнав ту обставину, що у кімнаті не проживає, та пояснив, що два роки тому, після чергової сварки пішов з дому та на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2. Однак заперечував проти позову, оскільки не бажав бути знятим з реєстрації за вказаною адресою.

Крім цього, відповідач зазначив, що намагався повернутися проживати до кімнати АДРЕСА_1, однак позивач змінила замки в дверях. До правоохоронних органів він не звертався та до суду з позовом про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням також.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

Відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 31.03.2015 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с. 5).

01.07.2015 ОСОБА_1 на підставі розпорядження Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.06.2015 № 383 було видано ордер на жиле приміщення в гуртожитку № 0156 з сім'єю у складі 4 осіб (ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_2) на право зайняття жилого приміщення в гуртожитку площею 18,8 кв. м., яка складається з однієї кімнати за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Однак фактично сторони проживали у зазначеній кімнаті з 2003 року на підставі ордеру № 2692 ЖУ «Південне» ДП «Екос» та щорічних направлень (а.с. 28-33).

Згідно з довідкою форми № 3 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» структурний підрозділ «ЖЕД № 902» від 16.12.2016 № 4104 у кімнаті АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 з 04.07.2015, ОСОБА_2 з 04.07.2015, ОСОБА_3 з 04.07.2015 та ОСОБА_4 з 04.07.2015 (а.с. 9).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно з частиною третьою статтею 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Суд встановив, що предметом розгляду цієї справи є позбавлення права користування ОСОБА_2, який зареєстрований у кімнаті АДРЕСА_1.

Таким чином суд констатує, що до спірних правовідносин належить застосовувати норми ЖК, які регулюють відносини, пов'язані з користуванням жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду.

Відповідно до положень статті 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК передбачено, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Позивач стверджував, що відповідач не проживає у квартирі з грудня 2013 року. На підтвердження цього посилався на акт про непроживання особи за місцем реєстрації мешканців будинку АДРЕСА_1 від 16.12.2015 ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_1), ОСОБА_6 (паспорт серії НОМЕР_2), ОСОБА_7 (паспорт серії НОМЕР_3), правдивість даних яких перевірено майстром тех. дільниці Дубік Т. В. та затверджено начальником ЖЕД-902 Даніловим М. (а.с. 6), акт про не проживання особи за місцем реєстрації мешканців будинку АДРЕСА_1 від 21.10.2015 ОСОБА_5 (паспорт серії НОМЕР_1), ОСОБА_6 (паспорт серії НОМЕР_2), ОСОБА_7 (паспорт серії НОМЕР_3), правдивість даних яких перевірено майстром тех. дільниці Дубік Т. В. та затверджено начальником ЖЕД-902 Даніловим М. (а.с. 7) та акт мешканців будинку АДРЕСА_1 від 24.09.2014 ОСОБА_10 (паспорт серії НОМЕР_4), ОСОБА_11 (паспорт серії НОМЕР_5), ОСОБА_12 (паспорт серії НОМЕР_6), правдивість підписів яких засвідчено майстром тех. дільниці Кузьменко Т. В. (а.с. 8).

У судовому засіданні допитані як свідки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7, 07.10.1980, які є сусідами позивача, підтвердили, що бачили як два роки тому відповідач вивозив свої речі з кімнати АДРЕСА_1 та на даний час речей там не зберігає. Крім того, свідки повідомили, що замок змінювався, оскільки він зламався, а не з метою чинити перешкоди відповідачу у користуванні кімнатою.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що відповідач з 2013 року у кімнаті АДРЕСА_1 не проживає, залишив її добровільно, та переїхав проживати в інше місце, житлом не цікавиться, витрат по його утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив.

У судовому засіданні відповідач зауважив, що подавав до органів ЖЕК заяву, про те щоб на нього не нараховували комунальні платежі за місцем реєстрації, оскільки він за вказаною адресою він не проживає. Доказів на підтвердження того, що позивач чинить йому перешкоди у користуванні кімнатою, суду не надав.

У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що «відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння».

З урахуванням викладеного суд робить висновок, що реєстрація і відсутність відповідача у кімнаті АДРЕСА_1 позивача створює перешкоди позивачу у здійсненні своїх правомочностей щодо володіння майном.

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Керуючись статтею 47 Конституції України, статтями 9, 71, 72, 127, 128, 129 ЖК, статтями 1, 4-11, 18, 33, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування кімнатою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487,20 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко