Справа № 569/1839/16-ц
У Х В А Л А

18 лютого 2016 року

Суддя Рівненського міського суду Харечко С.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби та майно відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудреммонтаж інжиніринг» (м. Рівне вул. Кн. Володимира, 112 М).

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до висновку, що заява до задоволення не підлягає.

Згідно зі ст.ст. 151, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати

особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

В матеріалах позовної заяви відсутні будь-які відомості про те, що автомобіль НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 належить ТзОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг», не зазначено на яке саме майно і транспортні засоби слід накласти арешт.

Позовна заява також не містить жодних матеріалів з кримінального провадження відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 268 КК України.

Таким чином, на даному етапі справи неможливо встановити, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, так як тільки в процесі розгляду справи суд може з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, його господарську діяльність та наявність майна на яке можливо накласти арешт без порушення прав інших осіб.

Керуючись ст. 151 - 153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Харечко С.П.