Справа № 675/680/16-ц
Провадження № 2/675/233/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2016 р. Ізяславський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Демчука П.В.

при секретарі Григорєвій О.С.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ізяславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особо на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання в твердій грошовій сумі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, вказуючи, що вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.08.1998 році. Від вказаного шлюбу вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходяться на її утриманні.

В даний час син навчається у ОСОБА_5, а саме в Університеті гуманітарних та соціальних наук, на денній формі навчання. Навчання сина потребує значних фінансових затрат, як на оплату навчання та проживання за кордоном, проїзду до навчання, купівлю продуктів харчування, одягу, та інших витрат повязаних з навчанням.

Стверджує, що вона самостійно утримує дитину, матеріально його забезпечує, однак їй важко одній утримувати його, а відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу.

Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 10.03.2016 року і на період навчання до досягнення ним 23 років.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просять їх задовольнити в повному обємі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився по невідомим для суду причинам, проте подав заперечення проти позову, відповідно до яких вказує, що неспроможний сплачувати аліменти у розмірі зазначеному позивачкою у позові, оскільки офіційно отримує незначний заробіток та пенсію, інших доходів у нього не має. Вважає, що може допомагати матеріально синові в розмірі 25 % від свого доходу. В звязку з цим просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_3 подав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення по слідуючих підставах.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони розірвали шлюб 28.08.1998 року, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_3 І-БВ № 259337 від 28.08.1998 року.

Від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходяться на утриманні позивачки.

Згідно довідки Університету гуманітарних та соціальних наук № 188/D24/2015 від 16 грудня 2015 року, ОСОБА_3 є студентом даного вузу, форма навчання стаціонарна, рік 1. Даний вуз знаходиться у ОСОБА_5, м.Варшава, вул. Ходаковського, 19/31.

Як вбачається з рахунку від 21.08.2015 року та платіжних доручень в іноземній валюті ПАТ «Кредобанк» від 28, 29 квітня 2015 року, та 25, 26 серпня 2015 року, позивачкою було сплачено витрат повязаних з навчанням в сумі 8 180 Злотих.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області і отримує пенсію за вислугою років, що стверджується довідками про доходи пенсіонера від 01.03.2016 року.

Крім того, відповідач згідно довідки про доходи працює у ПП ОСОБА_6 по трудовій угоді на посаді водія, та за вересень грудень 2016 року отримав щомісячно заробітну плату в розмірі 1400,00 грн.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Згідно з вимогами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, як то: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

З врахування викладеного, а саме те що відповідач працевлаштований, та окрім того отримує пенсію, тобто має регулярний дохід, а тому, не має правових підстав застосовувати в даному випадку норми, що регулюють визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу й на утримання повнолітнього сина, однак розмір аліментів, який просить стягнути позивачка, є завищеним. Суд вважає, що з врахуванням вищевказаних обставин з відповідача за можливе стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно.

Слід також вказати, що ст. 199 СК України передбачає в обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, що розміщена в главі 16 цього Кодексу, а також зважаючи на те, що особа яка досягла вісімнадцятирічного віку є повнолітньою, а тому положення глави 15 СК України не можуть бути застосовані у даному випадку, тобто аліменти не можуть стягуватися в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки ОСОБА_3 є повнолітньою особою.

Крім того, суд зазначає, що частиною 2 статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 212-215, 367 ЦПК України, на підставі ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с.Борисів, вул. Коцюбинського, 24 Ізяславського району Хмельницької області, ІН НОМЕР_2) аліменти період навчання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі ? частини його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 10 березня 2016 року і до 30 вересня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя П.В.Демчук