Справа №474/1087/15-ц 25.02.2016 25.02.2016 25.02.2016
Провадження №22-ц/784/422/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Шаманської Н.О.,

суддів: Мурлигіної О.Я., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання: Харитоновою І.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2015 року, ухваленого за позовом

ОСОБА_2

до

публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» ( далі ПАТ «Миколаївгаз»)

про захист трудових прав,

в с т а н о в и л а:

6 листопада 2015 р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до ПАТ «Миколаївгаз» про захист трудових прав.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що перебував з відповідачем у трудових правовідносинах з 6 січня 2015 р. та працював на посаді начальника Врадіївської дільниці газорозподілу Первомайського управління з експлуатації газового господарства (далі Врадіївська дільниця газорозподілу). 7 серпня 2015 р. наказом № 3317-ос позивачу було оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обовязків, а наказом № 3644-ос від 7 жовтня 2015 р. позивача звільнено з посади на підставі п. 1 ст. 41 КЗпП України у звязку з одноразовим грубим порушенням трудових обовязків керівником.

Посилаючись на те, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани накладено на нього безпідставно, так як він не входить до кола осіб, з якими може бути укладено договір про повну матеріальну відповідальність, а тому не повинен нести відповідальність за порушення, встановлені за результатами інвентаризації, а також ніякого одноразового грубого порушення трудових обовязків як керівник дільниці він не вчиняв, а будинок № 72 по вул. Горького в смт. Врадіївка до системи газопостачання підключений не був, так як там ніхто не проживав, позивач, уточнивши свої вимоги під час судового засідання, просив скасувати наказ №3317-ос від 7 серпня 2015 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, скасувати наказ №3644-ос від 7 жовтня 2015 року про його звільнення, поновити його на роботі на посаді начальника Врадіївської дільниці газорозподілу ПАТ «Миколаївгаз» та стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2015 р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин справи та невірну оцінку наявним в справі доказам, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 був прийнятий на посаду начальника Врадіївського району газопостачання з 10 червня 2009 року. 8 січня 2014 року переведений на посаду начальника Врадіївської дільниці газорозподілу на якої працював до 5 січня 2015 р. та був звільнений у звязку з переведенням до ПАТ «Миколаївгаз». 6 січня 2015 року відповідно до наказу №393-ос ПАТ «Миколаївгаз» ОСОБА_2 прийнятий на роботу на посаду начальника Врадіївської дільниці газорозподілу ( а.с. 70-75).

Перелік обовязків начальника Врадіївської дільниці газорозподілу та відповідальність за їх порушення передбачені Посадовою інструкцією начальника Врадіївської дільниці та Положенням про Врадіївську дільницю газорозподілу (а.с.96-105).

Зокрема, відповідно до Посадової інструкції, начальник дільниці зобовязаний надавати звітну інформацію відповідно до затверджених форм і у визначені строки, використовувати товарно-матеріальні цінності за призначенням , та забезпечувати їх зберігання.

Згідно наказу голови правління ПАТ «Миколаївгаз» № 147 від 25 червня 2015 р. на виконання акту вибіркової перевірки фінансово-господарської діяльності Врадіївської дільниці газорозподілу від 11 березня 2015 р. в звязку з поверненням ОСОБА_2 з лікарняного, дано розпорядження про проведення повної інвентаризації майна в підзвіті начальника Врадіївської дільниці ОСОБА_2 станом на 1 липня 2015 р.

За результатами вказаної інвентаризації комісією, 15 липня 2015 р., складено протокол, який затверджено головою правління ПАТ «Миколаївгаз». Згідно вказаного протоколу та службової записки голови комісії ОСОБА_3, було встановлено, що начальником Врадіївської дільниці ОСОБА_2 не виконуються обовязки, передбачені посадовою інструкцією в частині збереження і раціонального використання матеріально-технічних засобів і обладнання, а саме відсутність обліку руху майна, безлад у місцях зберігання цінностей, несвоєчасне оформлення звітної документації, що призвело до умисного заподіяння шкоди товариству у межах фактично понесених і документально підтверджених витрат у розмірі 36 617 грн. 47 коп. (а.с. 29-32).

Отже, зазначені в протоколі обставини свідчать про порушення ОСОБА_2 трудової дисципліни, зокрема обовязків, передбачених п.п. 3.29, 3.37 Посадової інструкції щодо надання звітної інформації відповідно до затверджених форм і у визначенні строки (в тому числі по ТМЦ, які знаходяться у підзвіті), та щодо використання ТМЦ за призначенням та забезпечення їх зберігання.

З результатами інвентаризації ОСОБА_2 був ознайомлений, але з ними не погодився, від підпису та надання пояснень відмовився, про що свідчать відповідні акти про відмову від підпису та надання пояснень від 22 липня 2015 року. Відповідно до акту від 22 липня 2015 року мотивував це необхідністю вивчення інвентаризаційних описів та порівняльної відомості ( а.с. 37, 38).

7 серпня 2015 р. наказом голови правління ПАТ «Миколаївгаз» № 3317-ос, за результатами проведеної інвентаризації ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. З відповідним наказом позивач був ознайомлений 7 серпня 2015 року.

Враховуючи, що зі сторони ОСОБА_2 дійсно мали місце порушення трудової дисципліни, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що дисциплінарне стягнення, накладено на позивача відповідно до вимог чинного законодавства з дотриманням порядку, передбаченого ст. 149 КЗпП України, а тому відсутні підстави для визнання незаконним вищезазначеного наказу.

Посилання позивача на те, що він не є матеріально-відповідальною особою, а тому не може нести дисциплінарну відповідальність за порушення договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, не може бути підставою для скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, оскільки відповідно до розділу 5 Посадової інструкції начальник дільниці може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за несвоєчасне надання звітної інформації (п.5.6) надання недостовірної інформації (п.5.7), недотримання трудової та виробничої дисципліни (5.9), не забезпечення збереження і нераціонального використання матеріально - технічних засобів і обладнання ( п. 5.10). Саме про ці порушення обовязків, передбачених Посадовою інструкцією, зазначено в протоколі від 15 липні 2015 р., а питання щодо матеріальної відповідальності не є предметом даного спору.

Не може бути підставою для звільнення від дисциплінарної відповідальності й посилання позивача на те, що він не був своєчасно ознайомлений з Посадовою інструкцією, а тому й не може нести відповідальність за невиконання зазначених в ній обовязків, оскільки приступати до виконання своїх обовязків без ознайомлення з ними при укладенні трудового договору позивач не міг, а зазначення в Посадовій інструкції про дату ознайомлення «17.06.2015», свідчить про письмове ознайомлення (вручення) позивачу цієї інструкції.

За такого, зазначені доводи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного наказу.

Що ж стосується наказу про звільнення позивача, то колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що звільнення позивача проведено відповідно до вимог трудового законодавства.

Так, у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно зясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3,4,7,8 ст.40, п.1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст. 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника (п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів»).

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 3644-ок від 7 жовтня 2015 р. ОСОБА_2 було звільнено з посади начальника Врадіївської дільниці газорозподілу за п. 1 ст. 41 КЗпП України .

Підставою для звільнення стали наступні обставини.

Так,11 серпня 2015 р. на адресу начальника Первомайського УзЕГГ ПАТ «Миколаївгаз» ОСОБА_3 з Первомайського МРВ УСБУ в Миколаївській області надійшов лист щодо попередження від надзвичайних подій в якому вказувалось про несанкціоноване втручання до газової мережі шляхом прихованої врізки за адресою: смт Врадіївка, вул. Горького, 72, яким користуються подружжя ОСОБА_2, що може призвести до техногенно-аварійної ситуації ( а.с. 84).

11 серпня 2015 р., працівниками ПАТ «Миколаївгаз» було здійснено вихід за зазначеною адресою, з метою проведення перевірки цього факту. Проте, ОСОБА_2 разом з сторонніми особами відмовив у доступі до обєкту, що підтверджується поясненнями осіб, що проводили перевірку, актом претензії №210590 від 11серпня 2015 р. та службовою запискою від 11.08.2015 року ( а.с. 90-93) .

14 серпня 2015 р. головою правління було видано розпорядження №26 про проведення службового розслідування за фактом самовільного підключення до газорозподільної мережі газового обладнання житлового будинку за адресою: смт Врадіївка, вул. Горького, 72 .

За результатами службового розслідування, комісією було встановлено, що будь-яка технічна документація щодо будівництва внутрішньо-будинкового газопроводу, встановлення газових приладів та обладнання в будинку №72 по вул. Горького у товаристві відсутня, договір про надання послуг з газопостачання, акти про встановлення газових приладів та пристроїв, акти про встановлення та опломбування газового лічильника не складалися. Мешканці зазначеного будинку не зверталися до ПАТ « Миколаївгаз» з приводу його газифікації та встановлення газових приладів або пристроїв.

В судовому засіданні у суді першої інстанції свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, пояснили, що житловий будинок по вул. Горького, 72 смт Врадіївка використовувався начальником дільниці для власних потреб, хоча постійно він там не проживав. ОСОБА_3 того, пояснили, що ОСОБА_2 після призначення його на посаду начальника, у 2009 -2010 роках, своїм підлеглим працівникам давав вказівки щодо проведення монтажно-будівельних робіт та встановлення газових приладів, їх підключення до газової мережі у вказаному будинку. У 2010 році було здійснено налаштування опалювального котла, який вже був підключений до газових труб.

Отже, самовільне підключення будинку до газової мережі мало місце у 2010 р.

5 жовтня 2015 року комісією з службового розслідування було складено висновок, з якого вбачається, що ОСОБА_2, як керівник одного з територіальних підрозділів ПАТ «Миколаївгаз» допустив грубі порушення дисципліни праці та всупереч законним інтересам товариства сприяв самовільному підключенню газових приладів і пристроїв житлового будинку своєї дружини ОСОБА_8 до системи газопостачання з порушенням встановленої законодавством процедури, чим порушив п. 6.9 Положення про Врадіївську дільницю

Разом з тим, відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника з роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

З огляду на викладене, та враховуючи той факт, що самовільне підключення газових приладів і пристроїв житлового будинку № 72 по вул. Горького в смт. Врадіївка до системи газопостачання вчинено у 2010 р., тоді, коли позивач перебував на посаді начальника Врадіївської дільниці газорозподілу, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції щодо дотримання роботодавцем строку та порядку накладення дисциплінарного стягнення, оскільки з дня вчинення проступку пройшло більше ніж шість місяців.

За такого, висновок суду першої інстанції щодо законності звільнення позивача є невірним, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про задоволення позовних вимог в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Посилання представника відповідача на те, що неможливо встановити час самовільного підключення приладів і пристроїв житлового будинку № 72 по вул. Горького в смт. Врадіївка до системи газопостачання, колегія суддів не може прийняти до уваги оскільки зазначені обставини встановлені як результатами службової перевірки даного факту так і поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, допитаних у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно вирішує вимоги про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Період вимушеного прогулу позивача з 7 жовтня 2015 р. по 25 лютого 2016 р. складає 99 робочих днів. Середньоденна заробітна плата позивача, згідно довідки відповідача (а.с. 45) становить 281 грн. 91 коп. Середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 27 909 грн.09 коп.

(281 грн. 91 коп. середньоденна заробітна плата х 99 робочих дні вимушеного прогулу = 27 909 грн.09 коп.) з подальшим утриманням обовязкових платежів.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню 487 грн. 20 коп. судового збору .

Керуючись ст. ст. 303, 305, 307, 309, 313,314,316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2015 р. в частині вирішення позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Поновити ОСОБА_2 на роботі на посаді начальника Врадіївської дільниці газорозподілу Первомайського управління з експлуатації газового господарства ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз».

Стягнути з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» на користь ОСОБА_2 27 909 грн.09 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з подальшим утриманням обовязкових платежів.

Стягнути з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» на користь держави 487 грн. 20 коп. судових витрат.

В іншій частині вказане рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляджу цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.О.Шаманська

Судді: І.В. Лівінський

ОСОБА_9