Апеляційний суд Житомирської області
Справа №288/688/16-ц Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія 34 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Жигановської О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи - Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2016 року

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь шкоду, завдану скоєною дорожньо-транспортною пригодою, з яких 74575,14 грн. - матеріальна шкода, та 7256,51 грн. - моральна шкода. В обґрунтування вимог зазначив, що 28 серпня 2015 р. на а/д ст. Лотос - ст. Скочище Брусилівського району Житомирської області сталася ДТП за його участю та участю відповідача ОСОБА_3, який керував автомобілем «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_3. Внаслідок ДТП автомобіль позивача «ЗАЗ Forza» д.н.з. НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження. ПАТ «Страхова група «ТАС» виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 41990,00 грн., залишок склав 72565,14 грн., який позивач разом з понесеними витратами на експертні послуги в розмірі 1500 грн., сумою франшизи в розмірі 510 грн. та моральною шкодою просить стягнути з відповідача.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 74575,14 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн., вирішено питання про судові витрати.

Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при розгляді справи судом першої інстанції були неповно з'ясовані обставини справи, порушені норми процесуального і матеріального права. Суд допустив неповноту при дослідженні доказів, не дав їм належної оцінки у сукупності з іншими доказами, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому зазначає, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 4112 від 20.04.2016р., який покладений в основу рішення суду щодо визначення розміру заподіяної в результаті ДТП позивачу шкоди, не є належним доказом у справі, оскільки в порушенням вимог ст.ст. 143-147 ЦПК України проведений не на підставі ухвали суду. Крім того, оскільки позивач погодився із сумою виплаченого страховою компанією відшкодування в розмірі 41990 грн., яка не перевищує ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50000,00 грн., а тому відсутні правові підстави для відшкодування з нього невідшкодованої майнової шкоди в розмірі визначеному позивачем.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Позивач та його представник просили апеляційну скаргу відхилити, залишивши без змін рішення суду першої інстанції. При цьому ОСОБА_2 зазначив, що він погодився із розміром шкоди, яка визначена ПАТ «СГ «ТАС» в сумі 42500 грн. без проведення автотоварознавчої експертизи через бажання якнайскоріше отримати кошти від страховика, а не перебувати у черзі страхувальників та чекати на виплату страхового відшкодування за результатом проведеного автотоварознавчого дослідження. Таким чином, оскільки сума страхової виплати недостатня для повного відшкодування завданої шкоди, відповідач повинен відшкодувати різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди і страховим відшкодуванням, за мінусом 7500 грн., які не виплатила страхова компанія.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За змістом статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі ст. 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно з статтею 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Зазначена правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України № 6-2808цс15 від 20 січня 2016 року, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що 28 серпня 2015 року о 17 год. 40 хв. на а/д ст. Лотос ст. Скочище Брусилівського району Житомирської області ОСОБА_3, керуючи автомобілем «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_3, під час виконання маневру обгону, недотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2 «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_4, який отримав механічні пошкодження.

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 14 січня 2016 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 24 лютого 2016 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.4-7).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7685777 від 29.07.2015р., відповідно до якого страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну складає 50000,00 грн., розмір франшизи становить 510 грн. (а.с.66).

Згідно листа ПАТ «СГ «ТАС» від 23.03.2016р. № Г 1400/931 вбачається, що позивач та страхова компанія досягли згоди про розмір завданого збитку в порядку ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» без проведення експертизи, який становить 42500 грн. і страховик виплатив позивачу ОСОБА_2, за мінусом франшизи 510 грн., страхове відшкодування у сумі 41990 коп. (а.с.15,64,65).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 4112 від 20 квітня 2016 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_4, в результаті його пошкодження при ДТП складає 122055 грн. 14 коп. (а.с.72-78).

А тому, суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, на підставі доказів, наданих позивачем, які належним чином судом оцінені, дійшов правильного висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає різниця між фактичним розміром, завданої внаслідок ДТП, шкоди і страховим відшкодуванням із винної особи у зв'язку із недостатністю страхової виплати для повного відшкодування завданих збитків, в межах заявлених позовних вимог, в розмірі 72565 грн. 14 коп. Також відповідач повинен у відповідності до п.36.6 ст. 36 вказаного Закону компенсувати позивачу суму франшизи в розмірі 510 грн..

Крім того, позивач поніс витрати по оплаті проведеного автотоварознавчого дослідження в сумі 1500 грн., що підтверджується відповідними документами (а.с.71).

За таких обставин, суд обґрунтовано стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 вказані суми на відшкодування майнової шкоди.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи позивач надав належні докази, які підтверджують дійсний розмір матеріального збитку, завданий пошкодження автомобіля «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_4, в результаті ДТП : висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 4112 від 20 квітня 2016 року.

Разом з тим, заперечуючи розмір матеріального збитку відповідач належними та допустимими доказами його не спростував.

Представнику відповідача роз'яснено в суді апеляційної інстанції право на подання клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи щодо визначення дійсного розміру матеріального збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля, однак останній таким правом не скористався, відмовившись від її проведення.

За таких обставин, коли суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно дослідив обставини справи, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам - підстави скасування рішення суду відсутні, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: