У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2016 Справа №607/246/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Борисевич І.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 від 03.03.2016р. про перегляд заочного рішення суду від 11.02.2016р.,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 11.02.2016р. по справі №607/246/16-ц позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено, шлюб, який зареєстрований 11.11.1995р. Плосківською сільською радою, актовий запис №13, було розірвано.

Відповідач ОСОБА_1 03.03.2016р. звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11.02.2016р.

В судовому засіданні представник заявника в обґрунтування наявності підстав для скасування заочного рішення посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи про розірвання шлюбу повідомлена не була, позовної заяви не отримувала, а тому не мала змоги зявитися в засідання суду і надати свої пояснення по суті справи, заявити клопотання про надання судом терміну на примирення, оскільки в них є малолітня дитина, яка потребує повноцінної сімї. Крім цього зазначає, що позивачем не було доведено фактів, що спільне життя подружжя є неможливим, шлюб існує формально і суперечить інтересам чоловіка. Про заочне рішення взнала 01.03.2016р., коли ОСОБА_2 приніс їй конверт.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечив та пояснив, що про час і місце розгляду справи відповідач ОСОБА_1 знала, так як конверт із суду приносила поштарка і ОСОБА_1 про його отримання розписалася. Його рішення про подання позовної заяви та станом на дату ухвалення судом рішення було і є обдуманим, є його внутрішнім волевиявленням, терміну для примирення не потрібно, оскільки із ОСОБА_1 не має наміру та бажання продовжувати подружні відносини, при скасуванні заочного рішення підтримання шлюбних стосунків є неможливим. Зазначає, що ОСОБА_1 виїхала за межі території України і їхній син проживає та виховується разом з ним та його матірю.

У відповідності до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення встановлено, що про розгляд справи 11.02.2016р. відповідач була повідомлена належним чином, причин незявлення суду не повідомила, а також не подала заперечень чи будь-яких клопотання про відкладення розгляду справи і надання терміну для примирення. Станом на дату розгляду заяви ОСОБА_1 перебуває за межами території України, син проживає разом із батьком та його матірю, що представником заявника не заперечується.

Твердження представника відповідача в судовому засіданні в частині примирення, оскільки в них є малолітній син, та відновлення шлюбних стосунків між сторонами після скасування заочного рішення спростовуються твердженням позивача, а саме те, що як станом на дату ухвалення судом заочного рішення так і на сьогоднішній день стосунки між подружжям є неприязні, позивач ОСОБА_3 втратив почуття поваги та любові до дружини, сумісне життя навіть після скасування заочного рішення є неможливим, перебування у шлюбі суперечить його волі та інтересам і при тому, що син проживає і виховується із батьком.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи була повідомлена належним чином, неподання і не зазначення доказів, які мають істотне значення для розгляду справи, приймаючи до уваги ту обставину, що подання позову про розірвання шлюбу, підтримання думки в судовому засідання та подання клопотання чи заперечень щодо примирення подружжя є особистим немайновим правом особи, яке ґрунтується на її внутрішньому волевиявленню, яке в даному випадку підтримане позивачем в частині розірвання шлюбу та відсутності згоди на подальше примирення, суд не вбачає підстав, передбачених ст. 232 ЦПК України для скасування заочного рішення.

Згідно ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 208, 209, 210, 231, 232, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1.Залишити заяву ОСОБА_1 від 03.03.2016р. про пререгляд заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11.02.2016р. по справі №607/246/16-ц без задоволення.

Головуючий суддяОСОБА_4