Справа № 570/1988/15-ц
Номер провадження 2/570/80/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року

Рівненський районний суд Рівненської області:

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю позивача ОСОБА_1,

її представника адвоката ОСОБА_2»яненко Л.П.,

відповідача ОСОБА_3,

його представника адвоката ОСОБА_4,

при секретарі судового засідання Бардабуш В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.П.Могили 24 ) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на окремий об'єкт нерухомості,

в с т а н о в и в :

згідно вимог позовної заяви позивач просить визнати за сторонами право власності на окремі об»єкти нерухомого майна, що складаються з приміщень в житловому будинку № 21 по вул.Славянській в с.Ясениничі Рівненського району Рівненської області згідно їх свідоцтв про право власності, припинивши право спільної часткової власності на будинок.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони по справі як бувше подружжя є співвласниками цього будинку, мають відповідні свідоцтва.

У судовому засіданні позивач та його представник просять позов задоволити. По суті справи позивач показала, що бажає бути власником окремого об»єкту нерухомості, а відповідач не має бажання укласти відповідний договір у нотаріуса.

Відповідач та його представник не заперечують проти позову, оскільки між співвласниками відсутні будь-які суперечності з приводу конкретного користування майном.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з»ясувавши обставини та дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, розглянувши справу в межах заявленого позову, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, прийшов до таких висновків.

Вимоги ст.214 цього Кодексу зобов»язують суд під час ухвалення рішення вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і в силу ст.ст.10, 60 ЦПК України, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Сторони скористалися правовою допомогою.

Отже, предметом даного спору є об'єкт нерухомого майна - будинок № 21 по вул.Славянській в с.Ясениничі Рівненського району Рівненської області.

Суть позову полягає у припиненні спільної часткової власності та визнанні права власності на окремі об»єкти нерухомості.

Судом встановлено, що сторони згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 вересня 2014 року та стосовно позивача і витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності є власниками відповідно 48.2/100 та 51.8/100 житлового будинку з надвірних побудовами по вул.Славянській 21 в с.Ясениничі Рівненського району Рівненської області, а саме позивач: кухня - 1-1, коридор - 1-2, жила - 1-3, загальною площею 41.8 кв.м., житловою площею 24.4 кв.м., вхідний ганок - А1, а також господарська будівля - Б, ? огорожі № 1, відповідач - коридор - 1-1-б, коридор - 1-2-б, жила - 1-4, жила -1-5, санвузол 1-6, загальною площею 39.9 кв.м., житловою площею 22.8 кв.м., а також погріб Пг/А, вхід в погріб а1, ? огорожі № 1.

Відповідно до рішення Верхівської сільської ради Рівненського району Рівненської області №73 від 31 жовтня 2014 року частині житлового будинку, яка належить позивачу, присвоєна поштова адреса вул.Славянська 21 б с.Ясениничі Рівненського району Рівненської області.

Згідно висновку ТзОВ «БТІ-ЕКСПЕРТ» від 12 лютого 2015 року № 4 за технічними показниками даний житловий будинок може бути поділено на два окремі об»єкти нерухомого майна з подальшим присвоєнням окремих адрес.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.367 ЦК України поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов'язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину. Поява нового власника і нового (видозміненного) об»єкта права власності обумовлює необхідність державної реєстрації такого договору.

Однак якщо один із співвласників виявив бажання, незалежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інший співвласник перешкоджає йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такий співвласник має право на звернення до суду з відповідним позовом.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України. Ст.321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. У силу положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України. Поняття спільної часткової власності викладено у ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Що ж стосується існуючої у співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені у ст.ст.364, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 3 квітня 2013 року у справі №6-12цс13, яка, відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

У разі поділу (ст.367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників

У суду не виникло сумніву, що житловий будинок з надвірними будівлями № 21 по вул.Слав'янській в с.Ясениничі Рівненського району належить ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що технічний висновок містить обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених запитань. Оцінивши його відповідно до ст.212 ЦПК України, суд не знайшов жодних обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи. Даний висновок сумніву у суду не викликає, сторони його не оспорювали, тому його слід вважати належним та допустимим доказом у справі. Ним встановлений розмір часток співвласників та технічна можливість поділу відповідно до часток співвласників і ці обставини є визначальними для вирішення спору.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність порушеного цивільного права позивача. Об'єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача, відповідач не надав, а судом їх здобуто не було, що вказує на обґрунтованість позову. Сторонам передається у власність приміщення, яке є квартирою в розумінні ст.382 ЦК України.

У зв»язку із диспозитивністю цивільного процесу суд не вирішує питання щодо відшкодування судових витрат, оскільки така вимога позивачем не заявлялася, крмі того відповідач є інвалідом 2-ої групи.

З огляду на викладене, на підставі ст.367 ЦК України, керуючись ст.10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

задоволити цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності, визнання права власності на окремий об'єкт нерухомості.

Припинити право спільної часткової власності на будинковолодіння № 21 по вул.Славянській в с.Ясениничі Рівненського району Рівненської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на окремий об»єкт нерухомого майна, що складається з приміщень в житловому будинку № 21 по вул.Славянській в с.Ясениничі Рівненського району Рівненської області, а саме кухня - 1-1, коридор - 1-2, жила - 1-3, загальною площею 41.8 кв.м., житловою площею 24.4 кв.м., вхідний ганок - А1, а також господарська будівля - Б, ? огорожі № 1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на окремий об»єкт нерухомого майна, що складається з приміщень в житловому будинку № 21 по вул.Славянській в с.Ясениничі Рівненського району Рівненської області, а саме коридор - 1-1-б, коридор - 1-2-б, жила - 1-4, жила -1-5, санвузол 1-6, загальною площею 39.9 кв.м., житловою площею 22.8 кв.м., а також погріб Пг/А, вхід в погріб а1, ? огорожі № 1.

Вступна та резолютивна частини судового рішення проголошені 27 січня 2016 року. Повний текст виготовлено 29 січня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Кушнір Н.В.