АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6365/16 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення злочину
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді: Пилипчук Н.П.,

суддів: Гуцал Л.В., Кругової С.С.,

за участю секретаря - Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що що 12.12.2013 р., з вини водія ОСОБА_1, яка керувала автомобілем «Volkswagen Touareg» державний номерний знак АХ 7057АА, рухалась по вул.Конотопській в сторону вул.Некрасова в напрямку вул.Пермській та підїхавши до перехрестя з пр. Ілліча в м.Харкові, не виконала вимог дорожнього знаку 2.1 «дати дорогу», порушила п. п. 10.1 і 16.11 Правил дорожнього руху України, допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 В результаті ДТП позивач отримав середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження, проходив тривале стаціонарне та амбулаторне лікування. Цивільна відповідальність ОСОБА_1 була застрахована ПрАТ «СК «ВУСО» строком з 10.12.2013 р. по 09.12.2014 р., яке тільки після звернення з цим позовом до суду, 17.02.2016 р. виплатило частково завдану матеріальну шкоду і відмовилося перерахувати позивачу моральну шкоду в межах розміру ліміту відповідальності. Просив стягнути з ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 50000 грн., витрат на правову допомогу 14000 грн., з ПрАТ «СК « ВУСО» на відшкодування матеріальної шкоди 19105 грн. 02 коп., моральної шкоди - 5000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 1592 грн. 38 коп., на відшкодування моральної шкоди - 5000 грн., а всього 6592 грн. 38 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 50 000 грн., судові витрати - 14000 грн., а всього 64000 грн. Стягнуто в дохід держави судовий збір з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»- 1378 грн., з ОСОБА_1- 640 грн.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» просить змінити рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення коштів з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_2 та викласти рішення в цій частині в наступній редакції: «Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 242,63 грн. В задоволенні інших вимог відмовити». Вказує, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що суд стягнув із страхової компанії на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі більшому ніж це передбачено ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Позивачем в додатках до позовної заяви додано копії фіскальних чеків з аптечних пунктів придбання фармацевтичних препаратів. Наполягає, що придбання медичних препаратів не призначених лікарем не відносяться до категорії обґрунтованих витрат понесених у звязку з лікуванням потерпілого.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення суду першої інстанції, зменшити суму стягнення з неї на користь ОСОБА_2 Вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що рішення суду не містить обґрунтування суми стягнутої моральної та матеріальної шкоди. Зазначає, що судом не було враховано той факт, що вона в добровільному порядку намагалася допомогти позивачу, вона приїздила до лікарні, привозила гроші на лікування.

У відповідності до статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, що з*явились, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 12.12. 2013 р., приблизно о 15 год. 50 хв., ОСОБА_1, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_2 , рухалась по вул. Конотопській зі сторони вул. Некрасова в напрямку вул.Пермської. Підїхавши до перехрестя з пр. Ілліча, яка є головною дорогою, ОСОБА_1, не переконавшись в безпеці руху вперед, не надавши дороги автомобілю НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по пр.Ілліча, тобто по головній дорозі, грубо порушила вимоги п.п. 10.1 та 16.11 ПДР України, в результаті чого відбулося зіткнення вказаних автомобілів. ОСОБА_2 отримав в результаті ДТП середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження.Дії ОСОБА_1 перебували у причинному звзку з подією та наслідками, що наступили.

Вироком Жовтневого районного суду м.Харкова від 06.07.2015 р. ОСОБА_1 визнано винною за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 8500 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки. На підставі п. «r» ст.1 Закону України «Про амністію 2014 р.» обвинувачену від призначеного основного та додаткового покарання звільнено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду - 20000 грн., а також витрати на правову допомогу. Зі Страхової компанії «ВУСО» стягнуто на користь потерпілого матеріальна шкода-19996 грн. 12 коп., моральна шкода-2000 грн. ( а.с. 72-74). Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09.12.2015 р. вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ВУСО» скасовано і призначено новий судовий розгляд у цій частині в порядку цивільного судочинства. В решті вирок Жовтневого районного суду м.Харкова щодо ОСОБА_1 залишено без змін ( а.с. 75-79).

Із змісту полісу АС/8863143 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між ПрАТ «СК «ВУСО» і ОСОБА_1, цивільна відповідальність водія автомобіля НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована (з 10.12.2013 р. по 09.12.2014 р.). Ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100 000,00 грн.; за шкоду, заподіяну майну - 50000,00 грн. (а.с.58).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. Проф. ОСОБА_3 № 1265 від 21.02.2014 р., вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3 складає 12058 грн. 12 коп.

Вартість послуг по евакуації пошкодженого автомобіля ВАЗ-21099» становить 600 грн., що підтверджено відповідним актом і квитанцією ( а.с. 47-48).

Страхове відшкодування майнової шкоди 12658 грн. 12 коп. за страховим актом та рішенням про виплату ПрАТ «СК»ВУСО» було перераховано позивачу платіжним дорученням 18.02.2016 р. (а.с.94-96, 97).

Згідно п. 24.1. ст. 24 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів.

Судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з страхової компанії на відшкодування майнової шкоди - 1592 грн. 38 коп.

Так, позивачем надані копії квитанцій на придбання медикаментів, виписки з медичних карток та історій хвороби про призначення лікарських засобів. ( а.с. 26-36, 37-46).

ПрАТ «СК «ВУСО» витрати на лікування позивачу відшкодовані частково на суму 4854 грн. 52 коп. ( а.с. 98-101).

Проте частина витрат на лікування безпідставно не взяті до уваги ПрАТ «СК «ВУСО».

Зокрема, згідно виписки із медичної карти № 16433 від 10.01.2014 року, позивачу було проведено металоостеосинтез щиколотки.

Таким чином, підтверджені відповідною квитанцією (а.с.31) витрати позивача на придбання титанової пластини, гвинтів та шпиць для остеосинтезу підлягають відшкодуванню, тому сума 1592 грн. 38 коп. в межах заявлених позовних вимог, правильно була стягнута з ПрАТ «СК «ВУСО» на користь позивача.

Водночас, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача 14000 грн. витрат на правову допомогу, понесених позивачем в ході кримінального провадження.

Так, процесуальним законом учаснику кримінально-процесуальних правовідносин надаються певні гарантії та права, при реалізації яких унеможливлюється можливість понесення збитків, відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України.

Оскільки реалізація наданих процесуальних законом прав здійснюється за розсудом особи, втрати, понесені при такій реалізації, не можна вважати збитками та матеріальною шкодою.

Згідно з ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються окрім інших витрат, також із витрат на правову допомогу.

За змістом ч. 1 ст. 124 КП України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Отже, право на компенсацію вказаних процесуальних витрат виникає у потерпілого з моменту вирішення кримінального провадження по суті.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що судові витрати не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватись як збитки.

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення грошової суми в розмірі 14000 грн. оскільки ЦПК України регламентований порядок розподілу судових витрат понесених виключно під час розгляду справи цивільної юрисдикції, заявлені позивачем витрати на правову допомогу в кримінальній справі не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, порядок їх розподілу визначений КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз*ясень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 р, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що позивач в результаті ДТП зазнав моральної шкоди, однак розмір відшкодування моральної шкоди визначив без врахування обставин справи.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судова колегія бере до уваги що позивач в результаті ДТП отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження - закритий перелом обох кісточок лівої гомілки з підвивихом стопи, переніс оперативне втручання та медичні процедури, в ході операцій йому були встановлені пластини і шпиці. Він був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, витрачати час на ремонт автомобіля, отримання страхового відшкодування та звертатися до суду для відшкодування збитків. Він не міг користуватися автомобілем, вимушений був витрачати значні кошти для проходження лікування і реабілітації.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1194 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральну шкоду.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Для ухвалення законного й обґрунтованого рішення у даній справі, суд повинен був визначити розмір моральної шкоди, й, відповідно встановити, яка сума має бути відшкодована страховиком у визначеному спеціальним законом розмірі, а яка підлягає стягненню з ОСОБА_1

За положеннями ст. 26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, яка зазнала ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 % страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Суд першої інстанції помилково вирахував моральну шкоду, що підлягає стягненню з ПрАТ «СК «ВУСО» від суми ліміту відповідальності, в той час, як у відповідності до ст. 26-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір моральної шкоди визначається від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Колегія суддів враховуючи обставини ДТП, вважає, що за встановлених обставин принципу розумності та справедливості відповідає компенсація моральної шкоди у розмірі 30322 грн. 34 коп. Оскільки, у даному випадку страхова виплата за шкоду заподіяну здоров'ю загалом становить 6446,90 грн., то 5% з цієї суми, а саме 322 грн. 34 коп. підлягає стягненню з ПрАТ «СК «ВУСО» на відшкодування моральної шкоди. З ОСОБА_1 на користь позивача на відшкодування моральної шкоди відповідно підлягає стягненню 30000 грн.

Витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. ст. 88, 89 ЦПК України, з урахуванням того, що позивач заявив до відповідачів вимоги як майнового, так і немайнового характеру, а також з огляду на те, що позивач частину позовних вимог не підтримує унаслідок задоволення їх ПрАТ «СК «ВУСО» після пред'явлення позову.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції, підставою для чого, згідно п. 2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 303, 304, 307, п. 2 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 року в частині сум стягнення моральної шкоди змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 322 грн. 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 30 000 грн.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судових витрат в сумі 14000 грн. скасувати, у задоволенні цих вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 року в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 1592 грн. 38 коп. залишити без змін.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 серпня 2016 року в частині стягнення судових витрат в дохід держави змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» в дохід держави судові витрати в сумі 518 грн. 62 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати в сумі 292 грн. 32 коп.

Рішення апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді