Номер провадження: 22-ц/785/6464/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 14 липня 2016 року,

встановила:

У червні 2016 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь: 1) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення донькою повноліття, тобто до 23.10.2033 року; 2) аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення донькою віку трьох років, а саме до 23.10.2018 року.

В позові ОСОБА_4 посилалася на те, що з 20.09.2014 р. вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 23.10.2015 р. у них народилася донька ОСОБА_6. Вони проживають окремо. Донька проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Батько дитини постійної допомоги на утримання дитини не надає, але таку можливість має. Офіційно працює, має постійний заробіток. Інших утриманців не має. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Не працює, потребує матеріальної допомоги.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його за вказаних у ньому підстав.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що не може виплачувати аліменти на дитину у розмірі, вказаному в позові, та на утримання жінки, оскільки після утримання із його заробітку таких аліментів йому залишається недостатня для забезпечення його потреб сума. Він проживає з батьками, яким також допомагає. Сам потребує витрат на лікування, оскільки з 2013 р. потребує періодичного амбулаторного, стаціонарного та санаторно-курортного лікування.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 14.07.2016 р. позов ОСОБА_4. задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти: 1) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2016 р. і до досягнення донькою повноліття, тобто до 23.10.2033 р.; 2) на утримання дружини у розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.06.2016 р. і до досягнення донькою віку трьох років, тобто до 23.10.2018 р..

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру аліментів на дитину, стягнувши їх у розмірі - ? ч. з усіх видів його заробітку (доходу). В частині стягнення аліментів на утримання дружини просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в стягненні цих аліментів. Посилається на те, що рішення в оскарженій частині ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала. У судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.

Визначаючи розмір аліментів на доньку у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а на утримання дружини у розмірі 400,00 грн. щомісячно, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення віку трьох років. Відповідач працює, його середній заробіток становить 3 700,00 грн.. Хоча він проживає разом з батьками, разом з тим мати отримує пенсію. Батько зареєстрований підприємцем (а. с. 38 41).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про необхідність стягнення аліментів як на утримання доньки, так і на утримання дружини. Висновки суду в цій частині та в частині визначення розміру аліментів на утримання дружини у розмірі 400,00 грн. щомісячно, відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 84, 180, 181 СК України) та процесуального (ст. ст. 10, 11, 60, 61, 179, 213, 214 ЦПК України) права.

Встановлено, що з 20.09.2014 р. сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а. с. 6).

23.10.2015 р. у них народилася донька ОСОБА_6 (а. с. 7).

Батько та мати дитини проживають окремо. Донька проживає разом з матірю, перебуває на її утриманні (а. с. 9).

Позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду дитини до досягнення нею віку трьох років.

Вищевказані обставини сторонами визнані, не оспорюються (ч. 1 ст. 61 ЦПК України).

Відповідно до довідки про заробітну плату ОСОБА_5 (а. с. 23), останній працевлаштований, має постійний дохід заробітну плату. Середній розмір заробітної плати відповідача за шість місяців (грудень 2015 р. травень 2016 р.) становить 3 711,59 грн. без відрахування податків та обовязкових платежів.

Статтями 84, 180 СК України передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи з вищевказаних встановлених по справі обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що він не може сплачувати аліменти на утримання дружини.

Разом з тим, ухвалене судом першої інстанції рішення в частині визначення розміру аліментів на дитину вимогам ст. 183 СК України не відповідає. Погодитися з висновком суду в цій частині не можна. Цього висновку суд дійшов при невідповідності висновків обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта в цій частині є частково обґрунтованими. Визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання доньки необхідно змінити.

Між сторонами склалися правовідносини щодо стягнення аліментів на утримання дитини за рішенням суду.

За правилами, передбаченими ст. ст. 181 - 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Стягнення аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, не відповідає обставинам справи, вищевказаним вимогам діючого законодавства.

Частиною 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Сторони мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Стаття 213 ЦПК України вимагає від суду повно та всебічно з'ясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідити всі докази в їх сукупності.

Відповідно до пояснень позивачки у судовому засіданні в суді першої інстанції, вона отримує допомогу на дитину у розмірі 850 грн. щомісяця (а. с. 39). У позові позивачка посилається на те, що відповідач надає допомогу але не постійно.

Згідно із поясненнями відповідача у судовому засіданні в апеляційному суді, довідки про заробітну плату (а. с. 23) останній працевлаштований, має постійний дохід заробітну плату. ЇЇ середній розмір за шість місяців (грудень 2015 р. травень 2016 р.) становить 3 711,59 грн. без відрахування податків та обовязкових платежів.

Відповідно до довідки Іванівського районного центру первинної медико-санітарної допомоги від 16.07.2016 р. (а. с. 26) відповідач хворіє хронічним панкреатітом, потребує періодичного амбулаторного та стаціонарного лікування.

Виходячи з встановлених обставин по справі, колегія суддів вважає, що розмір аліментів на утримання доньки необхідно зменшити. Визначити його в частці від доходу батька, а саме у розмірі 1/4 частки від усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Доводи апелянта про те, що він надає матеріальну допомогу батькам колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до довідки з Управління ПФУ в Іванівському районі (а. с. 25) мати відповідача ОСОБА_7 отримує пенсію у розмірі 1 298,49 грн.. Батько відповідача ОСОБА_8 зареєстрований як фізична особа-підприємець (а. с. 29).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставою для змінити рішення суду є не відповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки висновки суду в частині визначення розміру аліментів на утримання дитини не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції в цій частині порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визначення розміру аліментів на утримання доньки, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає в цій частині зміні.

Необхідно стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.06.2016 р. і до досягнення донькою повноліття, тобто до 23.10.2033 р..

В решті рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 14 липня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини - змінити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 червня 2016 року і до досягнення донькою повноліття, тобто до 23 жовтня 2033 року.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

ОСОБА_3