Справа №467/1880/15-ц 28.03.2016 28.03.2013 28.03.2016
Провадження №22-ц/784/579/16
Справа №467/1880/15-ц Головуючий у першій інстанції Кірімова О.М.
Провадження №22-ц/784/579/16 Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
Рішення

Іменем України

28 березня 2016 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Серебрякової Т.В.,

суддів: Лисенка П.П., Галущенка О.І.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю: позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2016 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання дій щодо відключення від електричної мережі незаконними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та покладення обов'язку вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 пред'явив вищевказаний позов до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (далі - ПАТ «Миколаївобленерго»), який в подальшому неодноразово уточнював.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, яку йому постачало ПАТ «Миколаївобленерго».

25 серпня 2015 року представники відповідача здійснили відключення його житлового будинку від мережі електропостачання у зв'язку з тим, що він нібито має заборгованість за спожиту електричну енергію в загальному розмірі 134 грн. 77 коп.

Вважав таке відключення незаконним та безпідставним, оскільки заборгованості по оплаті за спожиту електроенергію він не має та представники відповідача, в порушення Правил користування електричною енергією для населення, не склали акт на підтвердження порушення ним вищевказаних Правил.

Посилаючись на викладене, позивач остаточно просив визнати незаконною та скасувати відомість по нарядам на відключення за №5563 від 24 серпня 2015 року, визнати незаконними дії відповідача по відключенню будинку від електричної мережі та зобов'язати останнього відновити електропостачання у належному йому будинку.

Також, просив стягнути з відповідача на свою користь 29 081 грн. 70 коп. матеріальної шкоди, яка, на його думку, полягає у тому, що із - за незаконних дій працівників відповідача по відключенню електричної енергії у будинку, він не мав можливості приготувати за допомогою електроприладів корми для худоби, внаслідок чого зупинився приріст у тварин в живій вазі та знизились надої молока у корів.

Окрім того, просив стягнути 33 826 грн. 86 коп. двократної вартості недовідпущеної йому електроенергії, посилаючись на п.44 Правил користування електричною енергією для населення, оскільки вважав, що саме з вини енергопостачальника йому було припинено користування електричною енергією.

Крім того, вказував на те, що внаслідок таких дій відповідача йому була спричинена моральна (немайнова) шкода, компенсацію якої він оцінив в розмірі 50 000 грн. 00 коп. та просив стягнути її з відповідача на свою користь.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 грудня 2015 року провадження у справі в частині позовних вимог про покладення обов'язку на відповідача через засоби масової інформації вибачитись за незаконні і протиправні дії щодо відключення будинку від мережі енергопостачання, закрито у зв'язку з відмовою позивача від даних вимог.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Миколаївобленерго» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне встановлення обставин справи, невірне застосування норм матеріального права та не надання належної правової оцінки обставинам, що були встановлені в суді першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що споживач мав заборгованість за спожиту електричну енергію, а тому відповідно до п.п.27,35 Правил користування електричною енергією для населення відповідач правомірно припинив постачання електричної енергії до житлового будинку, належно попередивши останнього про майбутнє відключення. Суд також вважав, що ст.16 ЦК України не передбачено такого способу захисту порушеного права як визнання незаконним і скасування відомості по нарядам на відключення, тому заявлені позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають саме з названих підстав. На думку районного суду, не підлягали задоволенню і вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, оскільки у даному випадку, вони є похідними від вимог про визнання незаконними дій відповідача щодо відключення будинку від електричної мережі.

Колегія суддів не в повному обсязі погоджується з такими висновками районного суду, з огляду на наступне.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.1,3-4,10-11,303 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статями 20 і 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Зокрема, обов'язком виконавця житлово-комунальних послуг є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст.24-27 Закону України «Про електроенергетику», а також нормативно-правовими актами в сфері електропостачання.

За змістом ст.ст.2-4,11 Закону України «Про електроенергетику» він є спеціальним законом, який регулює відносини в електроенергетиці та має особливості, викликані об'єктивними умовами функціонування цієї галузі, тому саме його положення та прийняті на його основі Правила та інші нормативно-правові акти мають пріоритетне значення в сфері регулювання відносин щодо електропостачання.

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Проте, в силу ст.11 ЦК України, за відсутності письмового договору, факт відкриття особового рахунку, видача книжки та постачання електричної енергії вважається фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику».

Виходячи з положень ст.ст.6,626-631,526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Нормою ч.4 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електричною енергією для населення від 26 липня 1999 року №1357 (далі - Правила).

Відповідно до п.48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність перед енергопостачальником за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки.

Відмовляючи у позовних вимогах позивачу, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно наданих відповідачем розрахунків, вбачаються розбіжності щодо кількості спожитої електричної енергії та її вартості, а також те, що за всю використану електричну енергію споживач сплачував за найменшими тарифами, що призвело до невірного розрахунку обсягу спожитої електроенергії.

Але, з таким висновком районного суду погодитись не можна, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить нормам матеріального та процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що особовий рахунок НОМЕР_1 у зв'язку зі споживанням електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 відкрито на ім'я споживача ОСОБА_3 (а.с.54-55).

Між ОСОБА_3 та ПАТ «Миколаївобленерго» у простій письмові формі укладено договір про користування електричною енергією, за умовами якого енергопостачальник взяв на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності енергоустановок споживача, а споживач зобов'язався сплачувати одержану електричну енергію за діючими тарифами у терміни, передбачені договором (а.с.15).

Із квитанцій, наявних в матеріалах справи, убачається, що за період з грудня 2014 року по серпень 2015 року позивачем щомісячно проводилась оплата за спожиту електричну енергію (а.с.16-21).

Згідно акта технічної перевірки розрахункового засобу обліку у побутового споживача, схеми підключення електролічильника та акта про пломбування, складених 25 серпня 2015 року, позивачу 18 березня 2015 року був встановлений прилад обліку електричної енергії номер 0233063, тип НІК2303L АП2Т (а.с.22,23).

За місцем проживання споживача ОСОБА_3 неодноразово представниками енергопостачальника проводилися контрольні зняття показників електролічильника (а.с.103-111).

Попередженням за №12848 від 21 квітня 2015 року до відома позивача доведено, що станом на 21 квітня 2015 року заборгованість за його особовим рахунком НОМЕР_1 становить 157 грн. 41 коп. і попереджено про відключення будинку від електричної мережі, згідно із п.27 Правил користування електричною енергією для населення (а.с.133,134).

Про вказану заборгованість споживачу ОСОБА_3 також була направлена письмова претензія з проханням сплатити суму боргу, однак претензія залишилась без задоволення. За такого, позивачу повторно поштою було направлено попередження про відключення електричної енергії за №13908 від 14 липня 2015 року, яке ОСОБА_3 отримав особисто 21 липня 2015 року, про що мається його підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.135, 136,137).

25 серпня 2015 року будинок позивача було відключено від електромережі відповідно до відомості від 24 серпня 2015 року на проведення робіт по відключенню споживачів, що мають заборгованість за спожиту електроенергію (а.с.24).

Порядок відключення споживачів від електропостачання за наявності заборгованості за електроенергію передбачений Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року.

Відповідно до п.35 Правил енергопостачальник має право відключити споживача у разі: порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному п.27 цих Правил або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості.

Згідно із п.27 Правил, у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.

Разом з тим, заборгованість за спожиту електричну енергію за період з грудня 2014 року по серпень 2015 року була визначена відповідачем помилково та з порушенням вимог пунктів 19 та 38 Правил користування електричною енергією для населення, оскільки на час відключення електричної енергії у будинку, заборгованості за спожиту електричну енергію у споживача не було, що підтверджується абонентською книжкою останнього та узгоджується із даними, що зафіксовані контролерами у відомостях щодо зняття показів засобу обліку, а також не спростовано відповідачем.

Зокрема, відповідно до абонентської книжки позивача, у грудні 2014 року величина споживання електричної енергії за лічильником складала 508 кВт год.

Вартість споживання до сплати за вказаний місяць становить - 127 грн. 05 коп. (150 кВт год. х 0.1995) + (358 кВт год. х 0.27132)= 29 грн. 92 коп. +97 грн. 13 коп.

Нараховане споживання за першим блоком тарифів - 150 кВт год. та сплачено 150 кВт год. Нараховане споживання за другим блоком тарифів - 358 кВт год., та сплачено 358 кВт год., а всього сплачено 127 грн. 04 коп.

У січні 2015 року величина споживання електричної енергії за лічильником складала 800 кВт год.

Вартість споживання до сплати за вказаний місяць становить - 206 грн. 28 коп. (150 кВт год. х 0.1995) + (650 кВт год. х 0.27132)= 29 грн. 92 коп. +176 грн. 36 коп.

Нараховане споживання за першим блоком тарифів - 150 кВт год. та сплачено 150 кВт год. Нараховане споживання за другим блоком тарифів - 650 кВт год., та сплачено 650 кВт год., всього сплачено 412 грн. 52 коп. Переплата становить 206 грн. 52 коп.

У лютому 2015 року величина споживання електричної енергії за лічильником складала 800 кВт год.

Вартість споживання до сплати за вказаний місяць становить - 206 грн. 28 коп. (150 кВт год. х 0.1995) + (650 кВт год. х 0.27132)= 29 грн. 92 коп. +176 грн. 36 коп.

У березні 2015 року величина споживання електричної енергії за лічильником складала 708 кВт год.

Вартість споживання до сплати за вказаний місяць становить - 181 грн. 32 коп. (150 кВт год. х 0.1995) + (558 кВт год. х 0.27132)= 29 грн. 92 коп. +151 грн. 40 коп.

Нараховане споживання за першим блоком тарифів - 150 кВт год. та сплачено 150 кВт год. Нараховане споживання за другим блоком тарифів - 558 кВт год., та сплачено 558 кВт год., всього сплачено 181 грн. 30 коп.

У квітні 2015 року величина споживання електричної енергії за лічильником складала 520 кВт год.

Вартість споживання до сплати за вказаний місяць становить - 201 грн. 60 коп. (150 кВт год. х 0.2562) + (370 кВт год. х 0.4410)= 38 грн. 43 коп. + 163 грн. 17 коп.

Нараховане споживання за першим блоком тарифів - 150 кВт год. та сплачено 150 кВт год. Нараховане споживання за другим блоком тарифів - 370 кВт год., та сплачено 370 кВт год., всього сплачено 201 грн. 60 коп.

У травні 2015 року величина споживання електричної енергії за лічильником складала 190 кВт год.

Вартість споживання до сплати за вказаний місяць становить - 56 грн. 07 коп. (150 кВт год. х 0.2562) + (40 кВт год. х 0.4410)= 38 грн. 43 коп. + 17 грн. 64 коп.

Нараховане споживання за першим блоком тарифів - 150 кВт год. та сплачено 150 кВт год. Нараховане споживання за другим блоком тарифів - 40 кВт год., та сплачено 40 кВт год., всього сплачено 53 грн. 07 коп.

У червні 2015 року величина споживання електричної енергії за лічильником складала 125 кВт год.

Вартість споживання до сплати за вказаний місяць становить - 32 грн. 03 коп. (125 кВт год. х 0.2562).

Нараховане споживання за першим блоком тарифів - 125 кВт год. та сплачено за 125 кВт год. 32 грн. 05 коп.

У липні 2015 року величина споживання електричної енергії за лічильником складала 100 кВт год.

Вартість споживання до сплати за вказаний місяць становить - 25 грн. 62 коп. (100 кВт год. х 0.2562).

Нараховане споживання за першим блоком тарифів - 100 кВт год. та сплачено за 100 кВт год. 25 грн. 62 коп.

У серпні 2015 року величина споживання електричної енергії за лічильником складала 60 кВт год.

Вартість споживання до сплати за вказаний місяць становить - 15 грн. 37 коп. (60 кВт год. х 0.2562).

Нараховане споживання за першим блоком тарифів - 60 кВт год. та сплачено за 60 кВт год. 15 грн. 37 коп.

При цьому, доводи відповідача про те, що у грудні 2014 року величина споживання електричної енергії становила 1042 кВт є безпідставними, оскільки не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, як того вимагає ст.60 ЦПК України.

Отже, з огляду на зазначені вимоги закону та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що відключення споживача від електричної мережі було здійснено безпідставно, а тому дії ПАТ «Миколаївобленерго» по відключенню 25 серпня 2015 року від електричної мережі житлового будинку АДРЕСА_1 необхідно визнати незаконними та зобов'язати відповідача протягом місяця за власний рахунок відновити електропостачання до житлового будинку АДРЕСА_1.

Оскільки, суд першої інстанції був іншої думки і відмовив в цій частині позовних вимог, то зазначений висновок слід привести в дію рішенням апеляційної інстанції.

Що стосується позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, то колегія суддів, виходить з наступного.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року за №6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Також, відповідно до пунктів 43,44,46 Правил енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.

Разом з тим, будь - яких доказів на підтвердження того, що шкода була завдана позивачу з вини відповідача, суду не надано, тому колегія суддів вважає, що доводи позивача про те, що матеріальні збитки заподіяно саме з вини відповідача є лише припущенням. А відповідно до положень ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, оскільки достовірних доказів того, що діями відповідача по відключенню від електричної мережі житлового будинку було завдано матеріальної шкоди позивачу у справі не встановлено, колегія суддів вважає, що в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити.

Доводи апеляційної скарги про наявність такої шкоди, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не встановлено безпосереднього причинного зв'язку між діями відповідача та матеріальною шкодою і збитками, про які зазначає позивач.

Вирішуючи справу в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів виходить з відсутності правових підстав для відшкодування такої шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Однак, за положеннями ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.ст.22,711,714,1209,1210 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (зі змінами та доповненнями), які не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов'язання з постачання електричної енергії.

Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відшкодування моральної шкоди завданої споживачам передбачено ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до положень якої споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Нормативні акти, які регулюють спірні правовідносини не передбачають відшкодування моральної шкоди споживачеві у разі припинення постачання електричної енергії та у разі неправомірних дій енергопостачальника.

Ураховуючи відсутність підстав для застосування до даного спору положень ст.1167 ЦК України, у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Що стосується позовних вимог про визнання незаконним і скасування відомості по нарядам на відключення, то вони не підлягають задоволенню, оскільки ст.16 ЦК України не передбачено такого способу захисту порушеного права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст.309 ЦПК України є підставою до скасування рішення та ухвалення нового по суті позовних вимог.

Також, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 535 грн. 92 коп.

Керуючись ст.ст.303,309,316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2016 року - скасувати та ухвалити у справі нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання дій щодо відключення від електричної мережі незаконними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та покладення обов'язку вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» по відключенню 25 серпня 2015 року від електричної мережі житлового будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» протягом місяця за власний рахунок відновити електропостачання до житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» на користь держави судовий збір у розмірі 535 (п'ятсот тридцять п'ять) грн. 92 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Т.В.Серебрякова

Судді П.П. Лисенко

О.І. Галущенко