Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/32/16-ц 2/382/103/16
РІШЕННЯ

іменем України

23 лютого 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах малолітньої особи; ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення коштів.

Встановив:

В позові до суду позивач вказав, що 01 вересня 2015 року о 21 год. 50 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи велосипедом у темну пору доби без ввімкнених ліхтарів по вулиці Шевченка в селі Засупоївка Яготинського району Київської області, під час руху не впорався із керуванням та не переконавшись у безпечності виконуваного маневру, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв наїзд на коляску, в якій перебував його малолітній син ОСОБА_2, під наглядом своєї матері - ОСОБА_4.

В результаті вказаного наїзду його малолітній син відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 105/д віл 10.11.2015 року, отримав рану лівого колінного суглобу, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Під час наїзду було пошкодженого велосипед (дитячий візок) в якому перебував його малолітній син. Відповідач до кримінальної відповідальності за ст. 291 УКК України не притягувався, проте в його діях вбачаються ознаки правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.3 ст. 127 КупАП України, так як відповідач порушив п. 6.6,10.1, 12.2 ПДР України.

Наслідком вказаного наїзду стало те, що йому було спричинено матеріальних збитків та завдано моральної шкоди.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, матеріальна шкода полягає у відшкодуванні витрат на придбання нової коляски, що була пошкоджена в результаті пригоди. Також відповідач зобов'язаний компенсувати моральну шкоду відповідно до ст.. 1167 ЦК України, отриману позивачем в результаті настання вказаної вище події.

Свої переживання, які стали наслідком того, що п'яний відповідач здійснив наїзд на його малолітню дитину, яка в результаті цієї пригоди отримала тілесні ушкодження, то розмір моральної шкоди він оцінює в розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, - розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Просив:

Стягнути з ОСОБА_3 на його користь суму матеріального збитку в розмірі 3 500 грн., та 10 тисяч грн. моральної шкоди..

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідач позов в частині стягнення матеріальної шкоди не визнав мотивуючи тим, що позивачем не надано до суду доказів про розмір матеріальної шкоди, вимоги в частині стягнення моральної шкоди визнав частково та пояснив наступне. Після даної пригоди він зустрічався із батьками дитини та пропонував їм кошти в розмірі 3 тисяч грн.. в рахунок стягнення збитків, на що позивач та його дружина просили щоб він сплатив їм суму в розмірі 6 тисяч грн., а потім збільшили цей розмір та просили щоб сплатив їм кошти в розмірі 8 тисяч грн., на що він не погодився.

В судовому засіданні встановлено наступне:

В постанові слідчого Яготинського відділення поліції Переяслав Хмельницького відділу поліції від 30.11. 2015 року, вказано наступне:/ а.с. 7,8 /

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 01 вересня 2015 року о 21 год. 50 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи велосипедом у темну пору доби без ввімкнених ліхтарів по вулиці Шевченка в селі Засупоївка Яготинського району Київської області під час руху не впорався із керуванням та не переконавшись у безпечності виконуваного маневру, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв наїзд на коляску, в якій перебував малолітній ОСОБА_2.

В результаті вказаного наїзду малолітній ОСОБА_2, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 105/д віл 10.11.2015 року отримав рану лівого колінного суглобу, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. За вказаних обставин, велосипедист ОСОБА_3 порушив пункти 6,6, 10.1, 12.2 ПДР України. В зв»язку з відсутністю в його діях складу злочину передбаченого ст.. 291 КК України, провадження по справі було закрите.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи,

Відповідно до п. 4 ППВССУ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», - відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Відповідно до п. 6 ППВССУ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», - особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В результаті винних дій відповідача, був пошкоджений дитячий візок, в якому під час пригоди перебувала малолітня дитина позивача. / а.с. 9,10 /. Відповідно до товарного чеку, вартість нового дитячого візка складає 3500 грн. / а.с. 11 /.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, - розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В судовому засіданні яке відбулося 02.02. 2016 року, позивачу судом було рекомендовано надати до суду докази про реальний розмір збитків в зв»язку з пошкодженням дитячого візка / оцінка спеціаліста про відсоток втрати товарного вигляду /. Для цього, в судовому засіданні була оголошена перерва до 16.02. 2016 року, на яке позивач не з»явився, та надіслав до суду заяву в якій просив відкласти розгляд справи. В зв»язку із заявою позивача, в судовому засіданні була оголошена повторна перерва, та призначено судовий розгляд на 23.02. 2016 року. На вказаний день та час позивач в судове засідання не з»явився, заяву про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Тому суд в присутності відповідача продовжив розгляд справи, на підставі тих доказів які є в матеріалах справи.

В силу ст.. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивачем не надано до суду доказів в підтвердження своїх вимог в частині стягнення матеріальної шкоди,/ про реальний розмір збитків / то суд вважає, що ці вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до розяснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Враховуючи глибину моральних страждань позивача в зв»язку з неправомірними діями відповідача, в результаті якого малолітній син позивача отримав тілесні пошкодження, то суд встановлює моральну шкоду в розмірі 3 тисяч грн..

Керуючись

ст.. ст.. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.. 23,1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, в інтересах малолітньої особи; ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення коштів, задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмір 3 / три / тисячі гривен.

В частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д