Справа № 462/4209/15 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/2277/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю ОСОБА_2, представника ЛКП «Богданівка» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 27 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Богданівка», треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, про визнання відсутніми договірних відносин, відсутність зобов»язань, визнання безпідставним нарахування заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання відсутніми договірних відносин з ЛКП «Богданівка», відсутність зобов»язань перед ЛКП «Богданівка», визнання безпідставним нарахування заборгованості по оплаті за утримання будинку і прибудинкової території.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що нічим не підтверджено вручення йому договору відповідачем. Вважає, що суд не з»ясував, чи він не відмовлявся від послуг відповідача і чи оплачував їх. Стверджує, що коли відповідачем і надавались якісь послуги, то це відбувалось без його згоди. Також вважає помилковим висновок суду, що будинок перебуває на балансі і обслуговуванні відповідача, оскільки такий є спільною частковою власністю власників всіх приміщень в цьому будинку. Стверджує, що угоди відповідача з третіми особами не є належним доказом надання послуг позивачеві. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, що аналогічні її доводам, пояснення представника ЛКП «Богданівка» - ОСОБА_3 щодо заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити в зв"язку з наступним.

Відповідно до ст.303 ЦПК України при розгляді справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено такі обставини.

ОСОБА_2 є власником квартири №10 будинку №1 на вул.Головатого в м.Львові.(а.с.38) Згідно з даними попередження ЛКП «Богданівка», направленого ОСОБА_2, заборгованість за комунальні послуги станом на 22.05.2015 року становить 8088, 40 грн. (а.с.3)

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволені позову, суд обгрунтовано виходив з відсутності правових підстав для задоволення вимог позивача.

Висновки суду відповідають встановленим обставинам та положенням закону.

Так, ЦК України у ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 ст. 19 Закону Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до вимог ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку і його технічного обладнання та повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до займаної площі.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувачем будинку є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом.

Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання житлово-комунальних послуг вчасно та відповідної якості згідно з законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором, обов'язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями.

Відповідно п.1 ч. 3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" законодавець покладає на споживача обов'язок укласти договір з виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкової території на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст.21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Правовідносини з вирішення спорів щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій регулюються ЦК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями.

Однак, Цивільним кодексом України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, типовим договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не передбачено такого способу захисту прав споживача як визнання відсутніми договірних відносин з надавачем послуг, відсутність зобов»язань перед надавачем послуг, визнання безпідставним нарахування заборгованості по оплаті за утримання будинку і прибудинкової території.

А відтак, рішення суду про відмову в задоволенні позову відповідає положенням закону.

Кірм того, оскільки в даній справі позов про стягнення заборгованості за комунальні послуги не розглядався, колегія суддів вважає, що позивач не позбавлений права оспорювати факт договірних відносин з надавачем послуг, відсутність зобов»язань перед надавачем послуг, нарахування заборгованості в справі за позовом ЛКП «Богданівка» про стягнення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи є безпідставними та спростовуються вищенаведеним.

А тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 27 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_7