24.11.2016 ЄУН № 337/3801/16-ц
Провадження № 2/337/1793/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., при секретарі Медвідь Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу №12, Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Філіпова Лариса Петрівна, - про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

До суду позивач надав клопотання про задоволення позову, та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ЖБК №12 надала клопотання, в якому підтверджує викладені в позові обставини, і просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Справу просить розглянути без її участі. Представник відповідача Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради також надала клопотання, в якому просить розглянути справу без її безпосередньої присутності, та ухвалити рішення на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Філіпова Л.П. надала клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Квартира АДРЕСА_1 була виділена ОСОБА_5, його дружині ОСОБА_4, і сину ОСОБА_1 відповідно до ордеру №82 від 15 грудня 1970 року (а.с.96).

Пай за квартиру в повному обсязі, в сумі 4125,76 рублів, був виплачений в грудні 1985 року (а.с.7), однак право власності на зазначену квартиру зареєстровано не було.

Відповідно до ст. 15 діючого на той час Закону України «Про власність», ч.3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу набуває права власності на це майно.

При цьому, згідно статті 22 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР, який діяв на час виплати паю, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, що крім того узгоджується з діючими положенням ст. 60 СК України та ч.3 ст. 368 ЦК України.

Відповідно до частини 1 ст. 70 СК України, частини 2 ст. 370 ЦК України - у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Заперечень проти вказаних обставин, або інформації про наявність відповідної домовленості подружжя, або шлюбним договором - суду не надано.

Таким чином суд вважає, що частки ОСОБА_5 і ОСОБА_4у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними, та відповідно кожному належала по 1/2 частки цієї квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5 (а.с.66, 95), після чого відкрилась спадщина на його майно, зокрема на 1/2 частку квартири.

Згідно ч.1 ст. 529 ЦК Української РСР, який діяв на момент відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_4 (а.с.93), яка була зареєстрована і проживала разом з померлим (а.с.64). Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не відкривалась (а.с.67). Реєстрація і проживання інших спадкоємців першої черги разом із померлим, в ході розгляду справи, належним чином підтверджено не було. Крім того, позивач вказану обставину не оспорює, та не ініціює питання про визнання за ним права власності на спадщину після смерті його батька ОСОБА_5

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким, за ст. 525 ЦК Української РСР, визнається день смерті спадкодавця.

Згідно п.1 ч.1 ст. 548 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на момент відкриття спадщинита фактично вступила у володіння спадковим майном, вона вважається такою, що прийняла спадщину - 1/2 частку квартири АДРЕСА_1. При цьому, своє право власності на квартиру ОСОБА_4 належним чином не зареєструвала (а.с.91).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 померла (а.с.5, 57), після чого відкрилась спадщина на усе належно їй майно, в тому числі і на спірну квартиру АДРЕСА_1.

За статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦКУкраїни у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, та той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч.1 ст. 1269 ЦК України с падкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4, що проживав із померлою на час відкриття спадщини (а.с.8, 64), та крім того, у встановлений строк подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с.56) - є її син ОСОБА_1 (а.с.6).

Інші спадкоємці першої черги до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертались (а.с.59-82), на час відкриття спадщини із спадкодавцем зареєстровані не були і фактично не проживали (а.с.8, 64).

При цьому, нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно (а.с.9, 82).

Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо відшкодування судових витрат в порядку ст. 88 ЦПК України у позовах не заявлено, у зв'язку з чим, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України, судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 11, 14, 15, 57, 58, 59, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Д.С. Бредун