Справа № 525/15/16-ц
Провадження № 2/525/73/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2016 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю позивача ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа відділ Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вбачається, що після смерті їх матері ОСОБА_5, яка померла 18.01.2015 року, останнім місцем проживання якої було сел. Велика Багачка, вулиця Колгоспна, 24 Полтавської області та яка на момент смерті проживала з дочкою позивачкою по справі ОСОБА_3, відкрилася спадщина на належне померлій майно, до складу якого поряд з іншим, увійшли дві земельні ділянки на одній з яких розташований житловий будинок з господарськими будівлями (на сьогодні знесений), яка була передана померлій ОСОБА_5 у власність ОСОБА_4 Першою сільською радою Великобагачанського району Полтавської області рішенням 14 сесії 22 скликання від 27.09.1996 року для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,02 га та земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, які розташовані за адресою с. Семенівка, вулиця Щорса, 180 Великобагачанського району Полтавської області.

Враховуючи положення законодавства України, позивачі звернулися до Реєстраційної служби Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області з питанням реєстрації даних двох земельних ділянок, але отримали письмову відмову у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку- витяги з ДЗК з кадастровими номерами на дані земельні ділянки.

Як вказують позивачі, вони як дочки померлої являються спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину в шестимісячний строк після смерті матері і претендують на неї. Інших спадкоємців, передбачених цивільним законодавством України, не має.

В звязку з тим, що правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки відсутні, приватний нотаріус відмовила позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки.

Усунути зазначені недоліки в позасудовому порядку в даний час не можливо, так як відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється з моменту її смерті. До того ж, змінами внесеними до ст.126 ЗК України, які набрали чинності з 01.01.2013 року, видача державних актів на право власності на земельні ділянки відмінена.

Як вказують позивачі вони, як спадкоємці, не змогли зареєструвати земельні ділянки, так як не змогли надати витяги з ДЗК з кадастровим номером на дані земельні ділянки і державний реєстратор у своєму листі повідомив позивачам, що їм буде відмовлено у проведенні державної реєстрації прав за померлою.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися з позовом до суду, в якому просили визнати, що на момент смерті 18.01.2015 року ОСОБА_6 належала на праві власності земельна ділянка площею 0,02 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою с. Семенівка, вулиця Щорса, 180 Великобагачанського району Полтавської області, а в порядку спадкування визнати за ОСОБА_3 як за спадкоємицею першої черги за законом право власності на 1/2 частину даної земельної ділянки та в порядку спадкування визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємицею першої черги за законом право власності на 1/2 частину даної земельної ділянки; визнати, що на момент смерті 18.01.2015 року ОСОБА_6 належала на праві власності земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою с. Семенівка, вулиця Щорса, 180 Великобагачанського району Полтавської області, а в порядку спадкування визнати за ОСОБА_3 як за спадкоємицею першої черги за законом право власності на 1/2 частину даної земельної ділянки та в порядку спадкування визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємицею першої черги за законом право власності на 1/2 частину даної земельної ділянки (а.с.а.с.5-6).

В судовому засіданні 29.01.2016 року позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтримали заявлені позовні вимоги, в своїх поясненнях посилалися на обставини, що викладені в позові і просили їх задовольнити. В судове засідання 18.02.2016 року позивач ОСОБА_3 не зявилась, вона належним чином сповіщена про день і час розгляду справи; позивач ОСОБА_1 та представник позивачів адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні 18.02.2016 року підтримали обґрунтування заявленого позову та зазначили, що фактичною земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства згідно даного позову є земельна ділянка площею 0,39 га, яка узгоджена з ОСОБА_4 Першою сільською радою Великобагачанського району; земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд складає 0,02 га.

В судовому засіданні 29.01.2016 року представник відповідача ОСОБА_4 Першої сільської ради ОСОБА_7 вказала про те, що земельна ділянка площею 0,60 га для ведення особистого селянського господарства підлягає уточненню щодо її розмірів. В судове засідання 18.02.2016 року представник ОСОБА_4 Першої сільської ради не зявилася, направила до суду листа про розгляд справи у її відсутність; також суду надана довідка про те, що фактична загальна площа земельних ділянок в с. Семенівка по вулиці Щорса, 180 Великобагачанського району складає 0,41 га, з яких 0,02 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,39 га - для ведення особистого селянського господарства.

В судове засідання представник Відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавській області не зявився, дана третя особа належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи, від Відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавській області надійшов лист про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.49).

Суд, заслухавши пояснення позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1, міркування їх представника адвоката ОСОБА_2, пояснення представника відповідача ОСОБА_7, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа відділ Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, виходячи з заявлених позовних вимог, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Судом встановлено, що мати позивачів у справі ОСОБА_3 (до укладення шлюбу «Карпієнко» (а.с.а.с.8,10,11) ОСОБА_8 та Гринь (до укладення шлюбу «Карпієнко» (а.с.а.с.9,12) ОСОБА_9 ОСОБА_5 (а.с.а.с.8,9), померла 18.01.2015 року в селищі Велика Багачка Полтавської області, про що Відділом ДРАЦС РС Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області видано свідоцтво про смерть (а.с.7).

З довідки, виданої селищним головою Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області №4401 від 12.11.2015 року вбачається, що померла ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на день смерті, тобто на 18.01.2015 року була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 в складі сімї: дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13).

Рішенням 14 сесії 22 скликання від 27.09.1996 року ОСОБА_4 Першої сільської ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області (архівний витяг від 13.10.2015 року) ОСОБА_5 передано безоплатно у власність земельні ділянки: для обслуговування жилого будинку та господарських будівель площею 0,02 га; для ведення особистого підсобного господарства площею 0,60 га, які розташовані за адресою с. Семенівка, вул. Щорса, 180 Великобагачанського району Полтавської області (а.с.14). За життя ОСОБА_5 не отримувалися у встановленому законодавством порядку правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки згідно вищевказаного рішення органу місцевого самоврядування (Державні акти на право приватної власності на землю).

Згідно архівного витягу з протоколу №11 засідання виконавчого комітету ОСОБА_4 Першої сільської ради народних депутатів Великобагачанського району Полтавської області від 12.11.2004 року житловий будинок на спадковій земельній ділянці був знесений ще за життя матері позивачів (а.с.15).

З інформації про грошову оцінку земельних ділянок, наданої виконуючим обовязки начальника відділу Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області №01-04-56/91 від 26.11.2015 року вбачається, що станом на 26.11.2015 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,02 га становить 15316,00 грн., а земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,60 га становить 17757,20 грн. (а.с.16).

Державний реєстратор Великобагачанського районного управління юстиції у своєму листі №02-01/584 від 02.12.2015 року відмовила позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації прав за померлою ОСОБА_5, оскільки позивачі не змогли надати витяги з ДЗК з кадастровим номером на дані земельні ділянки (а.с.18).

Приватний нотаріус Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_10 постановою від 26.11.2015 року відмовила позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки у звязку з тим, що правовстановлюючі документи на вищевказані земельні ділянки відсутні (а.с.17).

З повідомлення приватного нотаріуса Великобагачанського районного нотаріального округу ОСОБА_10 №01-16 від 11.01.2016 року, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та ОСОБА_11 з реєстру заповітів вбачається, що після померлої ОСОБА_5, яка померла 18.01.2015 року надійшли заяви про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1, про відмову від імені ОСОБА_12, інших заяв про прийняття, відмову від прийняття спадщини не надходило та відсутні претензії кредиторів; заведена спадкова справа №120-2015 (а.с.47); при цьому, з матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини за заповітом, подавши відповідну заяву нотаріусу (а.с.42), при цьому, від прийняття спадщини за законом також відмовилася ОСОБА_12 Судом з досліджених матеріалів спадкової справи (наданих нотаріусом) встановлено, що спадщину після смерті матері ОСОБА_5 за законом прийняли дочки померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (шляхом фактичного проживання) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (шляхом подання заяви про прийняття спадщини) (а.с.а.с.39-47).

15.02.2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_11 про те, що він спадщину після смерті ОСОБА_5 не приймав і на неї не претендує (а.с.64).

Згідно довідок виконавчого комітету ОСОБА_4 Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, загальна площа земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства за адресою: с. Семенівка, вулиця Щорса, 180 Великобагачанського району Полтавської області згідно Плану упорядкування присадибних і громадських земель в населеному пункті Семенівка становить 0,41 га, з них: земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд складає 0,02 га, для ведення особистого селянського господарства становить 0,39 га.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті.

У відповідності до вимог ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

Згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, з досліджених матеріалів справи вбачається, що спадкоємці за законом після померлої ОСОБА_5 ОСОБА_3 та ОСОБА_1, які у встановленому порядку прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_5 (ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом проживання із спадкодавцем, а ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса), але у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів державних актів, які позивачі повинні подати нотаріусу для видачі ним свідоцтв про право на спадщину за законом, не можуть в даний час отримати свідоцтво про право на спадщину (на земельні ділянки площею 0,02 га та 0,39 га), які розташовані на території ОСОБА_4 Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, що належали померлій ОСОБА_5 При цьому, відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється з моменту її смерті.

В контексті розгляду даного позову та заявлених позовних вимог суд враховує зміст п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» про те, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Також, в контексті звернення позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування, суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Рішення Європейського суду є офіційною формою розяснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у звязку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «ОСОБА_13 Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для визнання того, що на момент смерті 18.01.2015 року ОСОБА_6 належала на праві власності земельна ділянка площею 0,02 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою с. Семенівка, вулиця Щорса, 180 Великобагачанського району Полтавської області, а в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 визнати за ОСОБА_3 як за спадкоємицею першої черги за законом право власності на 1/2 частину даної земельної ділянки та в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємицею першої черги за законом право власності на 1/2 частину даної земельної ділянки; визнати, що на момент смерті 18.01.2015 року ОСОБА_6 належала на праві власності земельна ділянка площею 0,39 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою с. Семенівка, вулиця Щорса, 180 Великобагачанського району Полтавської області, а в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 визнати за ОСОБА_3 як за спадкоємицею першої черги за законом право власності на 1/2 частину даної земельної ділянки та в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємицею першої черги за законом право власності на 1/2 частину даної земельної ділянки.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи та доказів, що подані на підтвердження позовних вимог, з урахуванням визначеної (уточненої) за узгодженням з ОСОБА_4 Першою сільською радою площі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (0,39 га), виходячи з наявних позовних вимог у справі, є передбачені законом підстави для часткового задоволення позову ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до ОСОБА_4 Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа відділ Держгеокадастру у Великобагачанському районі Полтавської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15,16,1216-1218,1254,1233,чч.1,3 ст.1268, ст.ст.1269,1270,1297 ЦК України, ч.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» ст.ст.3,10,11,57,60,179,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Визнати, що на момент смерті 18.01.2015 року ОСОБА_6 їй належала на праві власності земельна ділянка площею 0,02 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою с. Семенівка, вулиця Щорса, 180 Великобагачанського району Полтавської області.

В порядку спадкування визнати за ОСОБА_3 як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5 право власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 0,02 га, що призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою с. Семенівка, вулиця Щорса, 180 Великобагачанського району Полтавської області.

В порядку спадкування визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5 право власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 0,02 га, що призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою с. Семенівка, вулиця Щорса, 180 Великобагачанського району Полтавської області.

Визнати, що на момент смерті 18.01.2015 року ОСОБА_6 їй належала на праві власності земельна ділянка площею 0,39 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою с. Семенівка, вулиця Щорса, 180 Великобагачанського району Полтавської області.

В порядку спадкування визнати за ОСОБА_3 як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5 право власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 0,39 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою с. Семенівка, вулиця Щорса, 180 Великобагачанського району Полтавської області.

В порядку спадкування визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_5 право власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки площею 0,39 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою с. Семенівка, вулиця Щорса, 180 Великобагачанського району Полтавської області.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя