Справа №718/1562/16-ц
Провадження №2/718/638/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2016 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи Суховерхівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою (земель загального користування дорогою), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у липні 2015 року вона звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування рішень Суховерхівської сільської ради № 29-31/14 від 07.03.2014 року та № 67-33/14 від 04.07.2014 року, про зобовязання демонтувати клумбу (берег, насип, підпірну стінку), яка знаходиться на проїжджій частині рогу вулиці та провулку Діброва, 6, зобовязання притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, зобовязання демонтувати водостічні труби та впорядкувати вулиці, забезпечити винесення в натурі межі вулиці та підїздів до земельних ділянок житлової та громадської забудови відповідно до Генерального плану села Суховерхів та норм ДБН. Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.11.2015 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення ХХХІ позачергової сесії УІ скликання Суховерхівської сільської ради 29-31/14 від 07.03.2014 року «Про розгляд звернень ОСОБА_5» та рішення ХХХІІІ сесії УІ скликання № 67-33/14 від 04.07.2014 року «Про внесення змін до рішення ХХХІІ позачергової сесії УІ скликання від 07.03.2014 року за № 29-31/14». У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Виходячи із змісту даної постанови суду здійснення таких робіт не входить до компетенції сільської ради, а утримання в належному стані та благоустрій територій забезпечують власники і користувачі земельних ділянок.

Так, на розі вулиць Діброва,6, та провулку Діброва в с. Суховерхів Кіцманського району ОСОБА_3 було зведено бетонний паркан на бетонній основі та клумбу шириною 1-1,5м з підпірною бетонною стінкою висотою 0,70-0,90м та довжиною 6-8м з чотирма отворами каналізаційних та стічних труб (діаметром 100) для стічних та каналізаційних вод з власного подвіря, а також побудовані відмостки під паркан на дорозі загального користування, у звязку з чим ширина дороги загального користування склала менше 2,90м. Суховерхівська сільська рада стверджувала у інформаційній довідці про неналежність частини земельної ділянки на відстані 0,7-1м від огорожі ОСОБА_3, яка зайнята бетонною стінкою та підписаним грунтом ОСОБА_3, а відноситься до земель запасу сільської ради, а також про відсутність дозволу на розміщення клумби та огорожі. Кіцманською РДА було встановлено, що на відстані 1-1,5м від огорожі домогосподарства ОСОБА_3 по вул. Діброва на землях загального користування влаштовано підпірну стінку висотою 0,7м. довжиною 6,0м (розміри орієнтовні), площу між огорожею та бетонною стінкою засипано грунтом та влаштовано клумбу, що створює перешкоди в проїзді автотранспорту. Рекомендовано Суховерхівській сільській раді терміново забезпечити усунення перешкод на землях загального користування шляхом демонтажу підпірної стінки. Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства від 15.04.2014 року було встановлено, що ОСОБА_3 самовільно зайняв та використовує земельну ділянку орієнтовною площею 0,018га по вул. Діброва в с. Суховерхів із земель запасу сільської ради (землі загального користування дорога) шляхом облаштування капітальної бетонної підпірної стінки та облаштування її частини тротуарною плиткою, що є порушенням вимог ст.ст.125, 126 ЗК України. Актом від 29.04.2014 року встановлено, що ОСОБА_3, не маючи законних підстав та дозволу або рішення органу місцевого самоврядування, збудував біля огорожі підпірну стінку, що призвело до звуження ширини вулиці та виникнення перешкод для проїзду автотранспорту. Суховерхівська сільська рада ніяким чином не сприяє усуненню порушень. Вона має дозвіл на будівництво, але не може завезти будівельні матеріали через перешкоду на дорозі. Про зазначені факти підтверджують мешканці села Суховерхів, це також підтверджено схемою забудови та фотографіями. Посилаючись на ст.ст.91, 125, 126, 152 Земельного кодексу України, ст. 18 закону України «Про автомобільні дороги», просила зобовязати ОСОБА_3 демонтувати підпірну стінку та клумбу, побудовану на проїжджій частині вулиці та провулку Діброва (на землях загального користування дорога), труби для стічних вод з подвіря на дорогу, залізобетонні відмостки біля огорожі будинковолодіння в місячний термін з дня набрання рішенням законної сили; покласти контроль за здійсненням робіт з демонтажу підпірної стінки та клумби на Суховерхівську сільську раду.

Позивач та її представник підтримали заявлені вимоги, вказуючи також, що до її земельної ділянки немає заїзду і це перешкоджає їй здійснювати будівництво, радіус повороту 2,90м, а повинен бути 3,5м. Навпроти господарства ОСОБА_3 є схил. На якому також об лаштована підпірна стінка, яка була встановлена у 2013 році. В проекті Генплану села вулиця Діброва має бути 8м. Є всі підтверджуючі докази, що ОСОБА_3 самовільно захопив частину дороги. На зведення бетонної огорожі має бути проект забудови, на паркан також має біти проект, якого у ОСОБА_3 немає. Через те, що ОСОБА_3 збудував бетонну стінку та облаштував клумбу. І може статися зсув, за що він має бути притягнений до відповідальності.

Відповідач та його представник позову не визнали, заперечуючи тим, що у випадку знесення бетонної стінки станеться зсув грунту, бетонну підпірну стінку влаштовано ще у 1995 році, його будинок на горбі, вище від його господарства розташовані ще два будинки, там схил, при дощах зносить грунт, розмиває дорогу. Клумба це натуральна земля, яка й була після встановлення підпірної стінки. Ширина вулиці біля 4 м, там вільно їздить транспорт, оскільки дальше за земельної ділянкою ОСОБА_1 інші люди також здійснюють будівництво. У ОСОБА_1 гараж розташований так, що заїзд до нього зовсім з іншої вулиці (вулиця Лісна). Доказів щодо створення перешкод позивачем не надано.

Представник третьої особи заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи, що Генеральний план села Суховерхів не розроблений, у 1992 році розроблявся Генплан, але не був затверджений. У 2013 році розпочато лише виготовлення Генплану. Спірне питання неодноразово розглядалось депутатами сільської ради, проте демонтаж підпірної стінки призведе до зсуву грунту та засипання дороги. Клумба не є перешкодою, бетонна підпірна стінка є необхідністю, вона досить стара і не надто далеко від огорожі. Іншим мешканцям, які далі по дорозі від ОСОБА_1 ніяких перешкод не створює. Через дорогу від господарства ОСОБА_3 було частково укріплено схил залізобетонною стінкою.

Заслухавши сторін та їх представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1024га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в с. Суховерхів, вул. Діброва, 6, Кіцманського району Чернівецької області. Право власності зареєстровано 28.10.2014 року.

ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1203га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в с. Суховерхів, вул. Діброва, 12, Кіцманського району Чернівецької області, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.11.2013 року.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 03.11.2015 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення ХХХІ позачергової сесії УІ скликання Суховерхівської сільської ради 29-31/14 від 07.03.2014 року «Про розгляд звернень ОСОБА_5» та рішення ХХХІІІ сесії УІ скликання № 67-33/14 від 04.07.2014 року «Про внесення змін до рішення ХХХІІ позачергової сесії УІ скликання від 07.03.2014 року за № 29-31/14». У задоволенні інших позовних вимог (зобов'язання демонтувати клумбу (берег, насип, підпірну стінку), яка знаходиться на проїжджій частині рогу вулиці та провулку Діброва, 6, зобов'язання притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, зобов'язання демонтувати водосточні труби, які виходять на проїжджу частину вулиці та провулку Діброва, 6, та витік води з яких призводить до руйнування дорожнього полотна, зобов'язання провести впорядкування вулиці, забезпечивши винесення в натурі межі вулиці та під'їздів до земельних ділянок житлової та громадської забудови у відповідності до Генерального плану с. Суховерхів та норм ДБН) відмовлено.

Відповідно до змісту даної постанови оцінюючи позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача демонтувати клумбу (берег, насип, підпірну стінку) та водостічні труби, які виходять на проїжджу частину, колегія суддів виходить з того, що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» здійснення таких робіт не входить до повноважень сільської ради.

Згідно із п. 2.3 Правил благоустрою населеного пункту, затвердженим рішенням Суховерхівської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №173-10/11 від 27 жовтня 2011 року, утримання в належному санітарному стані та благоустрій прибудинкових територій будинків і споруд, що належать громадянам на правах приватної власності або знаходяться у користуванні забезпечують відповідно власники і користувачі.

Відповідно до п. 2.1 Правил благоустрою населеного пункту прилеглою територією для благоустрою та забезпечення чистоти і належного санітарного стану встановлюється територія в граничних межах об'єктів господарювання, тротуари, газони, проїзна частина вулиці до осьової лінії, що розташовані вздовж об'єкта господарювання.

Згідно інформації Суховерхівської сільської ради від 11.10.2013 року ОСОБА_3 не належить частина земельної ділянки на відстані 0,7-1м від його огорожі, яка зайнята бетонною стінкою та підписаним грунтом, а відноситься до земель запасу сільської ради, дозвіл на розміщення клумби та огорожі відсутній.

З відповіді Кіцманської РДА від 04.11.2013 року вбачається, що вихздом на місце встановлено, що на відстані 1-1,5м від огорожі домогосподарства ОСОБА_3 по вул. Діброва на землях загального користування влаштовано підпірну стінку висотою 0,7м. довжиною 6,0м (розміри орієнтовні), площу між огорожею та бетонною стінкою засипано грунтом та влаштовано клумбу, що створює перешкоди в проїзді автотранспорту. Рекомендовано Суховерхівській сільській раді терміново забезпечити усунення перешкод на землях загального користування шляхом демонтажу підпірної стінки.

Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства від 15.04.2014 року було встановлено, що ОСОБА_3 самовільно зайняв та використовує земельну ділянку орієнтовною площею 0,018га по вул. Діброва в с. Суховерхів із земель запасу сільської ради (землі загального користування дорога) шляхом облаштування капітальної бетонної підпірної стінки та облаштування її частини тротуарною плиткою, що є порушенням вимог ст.ст.125, 126 ЗК України.

Актом від 29.04.2014 року встановлено, що ОСОБА_3, не маючи законних підстав та дозволу або рішення органу місцевого самоврядування, збудував біля огорожі підпірну стінку, що призвело до звуження ширини вулиці та виникнення перешкод для проїзду автотранспорту.

Як вбачається з Акту комісії з питань АПК, охорони навколишнього природного середовища та раціонального використання земель при Суховерхівській сільській раді від 17.11.2016 року, житловий будинок ОСОБА_3 знаходиться на горбистій місцевості, крутизна схилу більше 20 градусів, для уникнення зсуву ОСОБА_3 проведені роботи по укріпленню схилу шляхом облаштування підпірної стінки. Для укріплення ділянки проїжджої частини вулиць Діброва зведена аналогічна укріплююча бетонна стіна. Зсув грунту можуть спричинити перезволоження грунту, дощові опади, танення снігів, підмив грунту та нерозумна діяльність людини (земляні роботи). Найбільш дієвим заходом щодо запобігання зсуву є штучне перетворення рельєфу, фіксація схилу за допомогою підпір.

Згідно ст.91 Земельного кодексу України власники земельних ділянок зобов'язані: а) забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; в) своєчасно сплачувати земельний податок; г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; ж) за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф. Законом можуть бути встановлені інші обов'язки власників земельних ділянок.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як передбачено ст.126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1,3 ст.158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Згідно із ч.2 ст.159 Земельного кодексу України земельні спори розглядаються за участю зацікавлених сторін, які повинні бути завчасно повідомлені про час і місце розгляду спору. У разі відсутності однієї із сторін при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на розгляд питання розгляд спору переноситься. Повторне відкладання розгляду спору може мати місце лише з поважних причин.

Статтею 211 Земельного кодексу України самовільне зайняття земельниї ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно із статтею 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ст.188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється уповноваженими органами виконавчої влади по земельних ресурсах, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - спеціально уповноваженими органами з питань екології та природних ресурсів.

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Відповідно до пункту 3.1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 року № 110 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву без спеціального дозволу», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963 доказами у справі, які підтверджують факт самовільного зайняття земельної ділянки є: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки.

Отже, підставою для пред`явлення позову про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки можуть слугувати лише вищевказані документи, зібрані та оформлені Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель.

Згідно ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», складання актів перевірок дотримання вимог земельного законодавства відноситься до повноважень саме державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: - давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; - складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Вищевказаних вимог дотримано не було.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд дійшов висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджували самовільне захоплення використання відповідачем земельної ділянки, оскільки Генерального плану села Суховерхів не розроблений та не затверджений у встановленому законом порядку.

Судом також достовірно не встановлено, що демонтування підпірної стінки не призведе до зсуву грунту з подальшим руйнуванням будівель та проїжджої частини дороги.

За наведених та встановлених судом обставин, підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст. ст. 91, 125, 126, 158, 159, 188, 211, 212 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст.ст. 10, 11, 15, 31, 60, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :