Справа №2/359/993/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Саган В.М.,

при секретарі Степаненко А.О.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ,-

встановив:

24.02.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, яким просив визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 03.05.2012 року.

В обґрунтування вказаних вимог зазначив, що 03.05.2012 року померла його мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки розміром 0,2500 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, які знаходяться по вулиці Кутівській, 46 в селі Вороньків Бориспільського району Київської області. За життя померлою заповіт не складався. Спадкоємцями першої черги являється він та його рідний брат ОСОБА_2 відповідач по справі, проте від належної йому частки у спадщині від відмовився. В установлений законом строк він з заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звертався, через свою юридичну необізнаність, оскільки вважав, що прийняв її шляхом фактичного вступу у його володіння та користування, оскільки після смерті він продовжував проживати у спадковому будинку. Під час звернення до нотаріуса, йому було повідомлено, що строк на подачу заяви про прийняття спадщини пропущений і рекомендовано звернутись до суду з позовом про вставлення додаткового строку.

В судове засідання позивач не зявився, проте надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити та справу розглянути у його відсутність.

Від відповідача також надійшла заява, з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги вони визнає повністю.

Суд, дослідив, проаналізував та оцінив всі зібрані по справі докази у їх сукупності виходячи з їх допустимості, та прийшов до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вставлено в судовому засіданні, 03.05.2012 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 251975 від 08.05.2012 року (а.с.5).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями № 46 по вулиці Кутовській в селі Вороньків Бориспільського району Київської області, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ААЕ № 472597 від 14.05.1997 року (а.с.7) та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 25680437 від 25.03.2010 року (а.с.8), а також земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:017:0023, яка знаходиться по вулиці Кутівській, 46 в селі Вороньків Бориспільського району Київської області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 375044 (а.с.9) та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 01.02.2016 року (а.с.10-11).

За своє життя ОСОБА_3 заповіт не складала.

Судом встановлено, що позивач являється сином померлою, що підтверджується даними свідоцтва про народження серія ІІ-ДК №071292 від 08.01.1961 р. (а.с.6)

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визнані у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 ЦКУ.

Згідно ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином позивач являється спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, через свою юридичну необізнаність, оскільки вважав, що спадщину можливо прийняти шляхом фактичного вступу у володіння, користування та розпорядження, оскільки після смерті матері він продовжував проживати у спадковому будинку. В подальшому при зверненні до нотаріальної контори, йому повідомили, що строк для подачі заяви пропущено і рекомендовано звернутись до суду.

З викладеного позивачем вбачається, що причинами для пропуску вказаного строку слугувала його юридична необізнаність у діючому законодавстві.

Згідно з ч.1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В згаданій постанові Верховний Суд звернув увагу на те, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути визнані: як хвороба, відїзд, відрядження; необізнаність особи з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно; необізнаність особи про наявність спадкового майна; юридичне не освідчення.

Суд враховуючи викладені обставини, вважає причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті його матері ОСОБА_3 поважними та обґрунтованими, тому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у два місяця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1223, 1270, 1272 ЦК України ст. ст. 3,10,11,60,208,209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у 2 (два) місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилась після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 03.05.2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Саган В.М.