Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

336/3897/16-ц

2/336/2216/2016

м. Запоріжжя 1 листопада 2016 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.

за участю секретаря Чернишової І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом.

В заяві вказує, що 25.12.2013 року по вул. Гоголя в м. Дніпропетровську з вини водія ОСОБА_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем «Мерседес», держномер транзит НОМЕР_2, який належав йому на праві власності.

На дату скоєння пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2014 року та матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

В результаті вказаної ДТП був пошкоджений автомобіль «Ніссан», державний номер НОМЕР_1, який належав на праві власності ОСОБА_2

Шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, власник пошкодженого авта з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою.

Позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі платіжним дорученням від 28.05.2014 року у розмірі 50 000,00 грн., крім того за послуги аварійного комісара позивачем сплачена сума у розмірі 1214,64 грн.

Всього витрати позивача складають суму 51 214,64 грн.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 51214,64 гривень та судові витрати в розмірі судового збору та витрат на оплату правової допомоги.

В судове засідання сторони не явилися, проте просили справу слухати без їх участі, при цьому сторона позивача зменшила свої вимоги та просила стягнути лише 46214,64 грн., враховуючи часткове погашення боргу, а сторона позивача проти цього не заперечувала.

В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно з'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі пошкодженням речі, а також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 25.12.2013 року по вул. Гоголя в м. Дніпропетровську з вини водія ОСОБА_1 була скоєна дорожньо-транспортна пригода. Відповідач керував автомобілем «Мерседес», держномер транзит НОМЕР_2, який належав йому на праві власності.

На дату скоєння пригоди відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2014 року.

В результаті вказаної ДТП був пошкоджений автомобіль «Ніссан», державний номер НОМЕР_1, який належав на праві власності ОСОБА_2

Розмір завданих збитків згідно до звіту № 16/01/14 спеціаліста-автотоварознавця від 24.01.2014 року становить 79 901,96 грн., зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі, власник пошкодженого авта з метою отримання відшкодування звернувся до позивача з відповідною заявою.

Позивач здійснив виплату відшкодування потерпілій особі платіжним дорученням у розмірі 50 000,00 гривень.

Крім того, підлягають стягненню з відповідача і підтверджені документально витрати на сплачені позивачем послуги аварійного комісара в розмірі 1214,64 грн., а також в порядку ст. 88 ЦПК України - судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 гривень.

Таким чином, позов у вказаній частині підлягає задоволенню.

Але позивач також вказує, що крім цього поніс ще судові витрати на послуги за надання правової допомоги в сумі 2000,00 грн., які просить стягнути в порядку ст. 79 та 84 ЦПК України. Проте суд вважає, що з відповідача такі витрати не підлягають стягненню, оскільки вони не є витратами на правову допомогу в розумінні ст. 79 і ст.84 ЦПК України, зважаючи на те, що у судовому розгляді справи з боку позивача не брав участі ні адвокат, ні інший фахівець в галузі права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 549-552, 625, 1046, 1048, 1049, 1050, 1167 ЦК України ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 232 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму виплаченого відшкодування в розмірі 46214,64 грн., а також судові витрати в сумі 1378 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В. Зарютін