АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді: - Ратнікової В.М.

суддів: - Борисової О.В.

- Соколової В.В.

при секретарі - Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_7 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, третя особа: Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_10 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, третя особа: Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_10 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_5ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а обставини справи, які суд вважав встановленими, є не доведеними. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, зокрема, положень Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про нотаріат». Вважає безпідставним та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що факт отримання ОСОБА_5 письмової вимоги від банку є доведеним та підтверджується матеріалами справи, оскільки позивач вважає заперечує проти наявності її підпису на повідомленні про вручення поштового відправлення. Посилається також на неповний та необ'єктивний судовий розгляд справи, так як судом було безпідставно відмовлено в призначенні судової почеркознавчої експертизи та судової економічної експертизи. Не враховано судом також, що вимога банку за своїм змістом та формою не відповідає змісту Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про захист прав споживачів», а також положенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Заперечує також проти висновку про безспірність розміру заборгованості, яка вказана нотаріусом у виконавчому написі. Так, іпотечним договором не передбачено, що даний договір забезпечує основне зобов'язання зі змінами та доповненнями, а до кредитного договору було внесено зміни, які збільшили розмір платежів. Відповідні зміни до іпотечного договору письмово не оформлялися та нотаріально не посвідчувалися. Все вказане в сукупності свідчить про те, що розмір нарахованої заборгованості не є безспірним. Висновки суду з даного приводу про те, що зміна графіку погашення платежів не призвела до збільшення розміру грошового зобов'язання є також помилковими з вищенаведених підстав. При вирішенні спору судом не було враховано посилання позивача на порушення її конституційного права на житло, незважаючи на те, що норми Конституції України є нормами прямої дії.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5 ОСОБА_7 та ОСОБА_11 повністю підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» Морозов Олександр Вікторович проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог закону, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Представник Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, ОСОБА_10 в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливими розглядати справ у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 червня 2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», після зміни найменування - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_13 уклали договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 05-038/322, до якого, в подальшому, вносилися зміни згідно договору № 1 про внесення змін від 31.03.2009 року, договору № 2 про внесення змін від 01.04.2009 року.

Відповідно до умов договору, кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на умовах, визначених цим договором.

Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами зі сплатою 14.00 процентів річних в межах максимального ліміту заборгованості до 500 000,00 доларів США та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 02.06.2023 року.

На забезпечення виконання кредитного договору, 03 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 був укладений іпотечний договір № 02-038/360, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником зобов'язань за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 05-038/322 від 03 червня 2008 року

чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1

Відповідно до пунктів 3.3.7., 3.3.8 кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями, визначеними в п. 1.1.1. цього договору.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, у випадку прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі 1 відсотка від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє у цей період.

У відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань із повернення кредиту, 15 квітня 2013 року ПАТ "Укрсоцбанк" направило вимогу позичальнику та іпотекодавцю за вих. № 19.301-86/3926, 19.301-86/3924 про негайне повернення заборгованості по кредиту та відсотках, яка станом на 11.04.2013 року складала 732 756,00 (сімсот тридцять дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (7,993) становить 5 856 918,74 гривень (п'ять мільйонів вісімсот п'ятдесят шість тисяч дев'ятсот вісімнадцять грн. 74 коп.), з них:

- сума заборгованості за кредитом - 472 934,24 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 3 780 163,38 гривень;

- сума заборгованості за відсотками - 223 710,50 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 1 788 118,03 гривень;

- розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 8 365,26 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 66 863,55 гривень.

- розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 27 746,00 дол. США, що згідно курсу НБУ складає 221 773,78 гривень.

Вимога містила також попередження, що, у разі її невиконання, буде розпочато звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказану вимогу було одержано ОСОБА_5 23.04.2013 року, а ОСОБА_13 24.04.2013 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Доказів того, що банку було направлено відповідь чи заперечення щодо розміру заборгованості, позивачем ОСОБА_5 або позичальником ОСОБА_13, суду не надано.

За спливом десяти місяців з моменту отримання вимоги, 11.02.2014 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. було вчинено виконавчий напис за № 1179 про звернення стягнення на чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору № 02-038/360 від 03.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ханіною А.В..

Згідно вищезазначеного виконавчого напису № 1179, за рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, пропонується задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в особі Північного комерційного макрорегіону ПАТ "Укрсоцбанк" (місцезнаходження якого: 03150, місто Київ, вулиця Ковпака, будинок 29, код ЄДРПОУ - 00039019) в сумі 732 756 доларів США 00 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 11.04.2013 року складає 5 856 918 грн. 74 коп., з яких: - сума заборгованості за кредитом складає 472 934 долара США 24 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 11.04.2013 року складає 3 780 163 грн. 38 коп.; - сума заборгованості за відсотками складає 223 710 доларів США 50 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 11.04.2013 року складає 1 788 118 грн. 03 коп.; - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 8 365 доларів США 26 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 11.04.2013 року складає 66 863грн. 55 коп.; - розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 27 246 доларів США 00 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 11.04.2013 року складає 221 773 грн. 78 коп.

При вчиненні виконавчого напису приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу КовальчукуС.П. надавалися всі документи, необхідні для вчинення виконавчої дії, які підтверджують безспірну заборгованість боржника та право вимоги стягувача, у відповідності до положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Судом також встановлено, що договором № 1 від 31.03.2009 року про внесення змін до кредитного договору зазначено про зміну режиму кредитної лінії з відновлювальної на невідновлювальну та встановлено графік погашення заборгованості за кредитом рівними частинами до кінця строку кредитування.

Договором про внесення змін № 2 від 01.04.2009 року до кредитного договору оформлено реструктуризацію кредитної заборгованості, а саме: надано відстрочку по сплаті заборгованості за тілом кредиту строком на 18 місяців, на підставі заяви позичальника від 13.03.2009 року.

Внесення змін до кредитного договору не збільшило розмір грошового зобов'язання.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича, третя особа: Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_10 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що при вчиненні приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. виконавчого напису № 1179 нотаріусу було надано всі передбачені Переліком необхідні документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, в той час як стороною позивача не доведено факт неотримання ОСОБА_5 вимоги про усунення порушення виконання кредитного договору або повідомлення банку про незгоду з розміром нарахованої заборгованості. Також, суд враховував, що договори № 1 та № 2, якими вносилися зміни до кредитного договору, не збільшили суму кредитування, періоду кредитування або розмір процентної ставки, а стосувалися внесення змін до графіку погашення заборгованості та реструктуризації боргу за кредитним договором, а тому, такі зміни не призвели до збільшення обсягу грошового зобов'язання.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідають вимогам закону, з наступних підстав.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року за №1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом п. п. 1.1, 1.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2.1, 2.3 глави 16 Порядку встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості

боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Таким чином, з системного аналізу вказаних вище норм законодавства вбачається, що безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов'язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Судом встановлено, що письмова вимога про наявність заборгованості за договором про надання відновлювальною кредитної лінії № 05-038/322 направлялася Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» боржнику ОСОБА_13 та іпотекодавцю ОСОБА_5 на адреси, зазначені останніми в укладених договорах, як адреси місця проживання.

З повідомлень про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_5 вимогу отримано 23 квітня 2013 року, а ОСОБА_13 24 квітня 2013 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що вимога про сплату заборгованості ОСОБА_5 не отримувалася, а на повідомленні про вручення стоїть не її особистий підпис, колегія суддів вважає безпідставними, так як не ґрунтуються на вимогах закону, з огляду на наступне.

Умовами п. 6.2 укладеного між сторонами іпотечного договору передбачено, що всі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку, якщо вони здійсненні у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур'єром, телеграфом, або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділення зв'язку одержувача.

Відповідно до іпотечного договору ОСОБА_5 проживає за адресою АДРЕСА_2 Відомостей щодо зміни постійного місця проживання чи поштової адреси ОСОБА_5 Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» не надавалося.

Як вбачається з матеріалів справи, вимогу про погашення заборгованості було направлено позивачу за адресою, зазначеною в договорі, рекомендованим повідомленням.

Відповідно до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року, які діяли станом на квітень 2013 року, рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці четвертому пункту 93цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Зі змісту п. 106 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 вбачається, що під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На повідомленні про вручення поштового відправлення - вимоги про погашення заборгованості, адресованому ОСОБА_5 працівником поштового зв»язку вказано, що дане відправлення отримано адресатом особисто та зазначено прізвище - «Федик».

На підтвердження того, що під час вручення 23 квітня 2013 року реєстрованого поштового відправлення з вимогою працівником поштового зв'язку було перевірено документ, що посвідчує особу адресата, працівником на бланку повідомлення проставлено також свій особистий підпис.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суду першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що факт отримання позивачем вимоги від банку підтверджений належним чином..

З моменту отримання вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, а саме з 23 квітня 2013 року, ОСОБА_5 дану вимогу у судовому порядку не оскаржила та будь-яких заперечень Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» не направила, а тому вказана в додатку до вимоги заборгованість по кредиту на загальну суму 5 856 918,74 грн. набула статусу безспірної.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» правомірно звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича з заявою про вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_5, з метою задоволення за рахунок коштів, отриманих від реалізації іпотечного майна, вимог кредитора в розмірі 5 856 918,74 грн..

З досліджених судом доказів достовірно встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» надало приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Ковальчуку Сергію Павловичу для вчинення виконавчого напису всі документи, відповідно до Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що виконавчий напис нотаріусом було вчинено з дотриманням вимог законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що направлений на адресу ОСОБА_5 лист від 15.04.2013 року не є досудовою вимогою в розумінні ст. 35 Закону України про іпотеку», п.2.3 глави 16, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ч.10 ст.11 Закону України « Про захист прав споживачів», колегія суддів вважає безпідставними з огляду на те, що у вказаній вимозі викладено стислий зміст порушених зобов'язань, додатком до вимоги є розрахунок вимог банку по наявній заборгованості, а також повідомлено, що в разі невиконання вимоги стягнення буде звернуто на заставлене майно.

Отже, зазначена вимога містить об'єм інформації, достатній для встановлення факту наявності заборгованості за основним зобов'язанням, що, згідно умов іпотечного договору, у разі її невиконання, є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, за процедурою, передбаченою договором та законом.

Отримання вимоги банку № 19 301-86/3924 ОСОБА_5 породжує наслідки, передбачені статтею 35 Закону України «Про іпотеку».

Не ґрунтуються на вимогах закону та умовах, укладених між сторонами договорів доводи апеляційної скарги про те, що при внесенні змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 05-038/322 договорами № 1 від 31 березня 2009 року та № 2 від 01 квітня 2009 року, відповідні зміни повинні були вноситися до іпотечного договору з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про іпотеку», зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Будь-яке збільшення основного зобов'язання або процентів за основним зобов'язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачене іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою.

Як вбачається зі змісту договорів № 1 та № 2 від 31 березня 2009 року та від 01 квітня 2009 року відповідно, вказаними договорами встановлювався та змінювався графік погашення заборгованості за кредитом.

Розмір основного зобов'язання або визначена ставка процентів даними договорами не збільшувалися, в зв'язку з чим, відповідні зміни до іпотечного договору, у відповідності до положень статті 19 Закону України «Про іпотеку», не вносилися та не повинні були вноситися.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не враховано посилань позивача на статтю 47 Конституції України, як норму прямої дії, щодо закріплення права кожного на житло, правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують, з огляду на таке.

В силу вимог ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частинами 1,2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

З іпотечного договору від 03 червня 2008 року вбачається, що він підписаний сторонами без будь-яких застережень та зауважень, що свідчить про вільне волевиявлення сторін при його укладанні.

Умовами вказаного договору чітко передбачено, що, в разі порушення іпотекодавцем взятих на себе зобов'язань за договором та невиконання вимоги про дострокове виконання основного зобов'язання, стягнення може бути звернено на предмет іпотеки, зокрема, на підставі виконавчого напису нотаріуса. (стаття 4 договору). При підписанні іпотечного договору ОСОБА_5 з такими його умовами погодилася, будь-яких заперечень та зауважень нею не заявлено.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при відмові у задоволенні клопотання представника позивача про призначення у справі судової почеркознавчої та судової економічної експертизи, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В матеріалах справи є докази, які стосуються обставин, для з'ясування яких представник позивача просила призначити судові експертизи, з огляду на що, суд першої інстанції обґрунтовано не вбачав підстав для застосування спеціальних знань експерта, а в основу своїх висновків поклав подані сторонами докази та дав їм вірну правову оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_7 відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: