Справа № 305/630/16-ц
Провадження по справі 2/305/588/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

з участю: позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди матері до досягнення дітьми повноліття

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди матері до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачкою по справі вони проживали в зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2010 року до травня 2014 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: сини ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, а діти проживають разом з відповідачкою. Перебуваючи у шлюбі, позивач самостійно ніс усі витрати по утриманню та диспансеризації синів під час пологів та вакцинації. Після розірвання шлюбу він неодноразово звертався до колишньої дружини з проханням завершити планову вакцинацію ОСОБА_3, та прийняти участь у вакцинації дітей проти поліомієліту. Однак, дані звернення відповідачкою залишені без уваги. Їх молодший син ОСОБА_3, до даного часу, не отримав всіх необхідних профілактичних щеплень, однак, ОСОБА_2, як мати відмовляється забезпечити отримання їх сином Василем.Оскільки, він не впевнений в безпечності вакцин, які ввозяться на територію держави Україна, то має намір вивести синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за кордон, а саме на територію Австрії, Словаччини чи Чехії, для проведення безпечної вакцинації проти полієміліту вакциною ІПВ, а також для їх відпочинку та лікування. Оскільки відповідачка, яка являється матір`ю дітей, відмовляється надати дозвіл на виїзд їх синів за кордон, в одноособовому супроводі батька, позивача ОСОБА_1, просив суд, винести рішення, яким надати дозвіл малолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 на оформлення закордонних паспортів , проїзних документів, без згоди їх матері - ОСОБА_2 Надати дозвіл малолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на тимчасовий, 30-денний виїзд за межі України, у супроводі батька, в період від 01.07.2016 року до 31.12.2016 року ,до Словаччини та Австрії - без дозволу їхньої матері - ОСОБА_2

'В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, уточнив позовні вимоги, та просить суд надати дозвіл на виїзд дітей за кордон в його одноособовому супроводі без дозволу матері на період до 31 грудня 2017 року. Вважає, що дана поїздка буде відповідати інтересам дітей, оскільки там він зможе забезпечити їм належний медичний огляд та провести безпечну вакцинацію проти поліомієліту. Вакцинам, які завезені на територію України він не довіряє.

Відповідачка, ОСОБА_2, позовні вимоги не визнала та показала суду, що вона не погоджується, щоб щеплення її дітям проводилось без її присутності, тим паче, за кордоном. Діти перебувають на медичному обліку на території Рахівського району, Закарпатської області, проходять регулярні медичні обстеження, тому вважає, що і профілактичні щеплення вони повинні отримувати за місцем свого постійного проживання. Звертає увагу суду на те, що у сина ОСОБА_5, станом на день розгляду справи, проведені усі планові щеплення, передбачені для дитини його віку, а у ОСОБА_3 - усі, які можливо було зробити з врахуванням його стану здоров'я. Окрім того, обидва хлопчики ще зовсім малі, потребують її постійної присутності у всіх заходах, що стосується дітей. Для прикладу, при профілактичному відвідуванні стоматолога, вона обов'язково повинна тримати дітей за руку, інакше лікар не має змоги оглянути їх. Більше того., позивач зазначив що має намір проживати з дітьми в гуртожитку у Словаччині, де неможливо забезпечити належних санітарно-гігієнічних умов для дітей. Тому, просить відмовити в задоволенні даних позовних вимог.

Представник третьої особи, служби у справах дітей Рахівської РДА - ОСОБА_6, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглянути без її участі. Також додала до матеріалів справи висновок про недоцільність виготовлення проїздного документу дітей та виїзд за кордон без згоди матері щодо неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи, судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2010 року, який на даний час розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час малолітні діти проживають разом з матір`ю - ОСОБА_7.

Позивач у судовому засіданні ствердив, що має намір вивезти малолітніх синів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за кордон, для проведення щеплення проти полієміліту, а також для завершення планових щеплень сину ОСОБА_4, вважаючи, що за кордоном якісніші вакцини, а вакцини, які завезені на територію України, викликають у нього сумніви, тому просив суд надати дозвіл на виготовлення закордонних паспортів, проїзних документів, дітям, а також дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей за кордон в одноособовому його супроводі, без згоди відповідачи на період до 31 грудня 2017 року.

У відповідності до ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

З пояснень відповідачки вбачається, що ОСОБА_2, категорично відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на виїзд синів за кордон для проведення профілактичних щеплень, важаючи, що такі вони повинні отримувати в присутності матері, та по місцю свого постійного проживання.

За змістом ст.ст. 2, 4 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема є паспорт громадянина України для виїзду за кордон, проїзний документ дитини. Оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Вказана норма Закону повністю відображена в постанові Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231 Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Проїзний документ дитини видається органом внутрішніх справ за місцем проживання. У відповідності до п.2-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України чітко визначено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків здійснюється у разі пред'явлення оригіналу або нотаріального посвідчення копії рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Як зазначено вище, позивач має намір вивезти неповнолітніх дітей за кордон з метою проведення профілактичних щеплень.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно із положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Таким чином, сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей.

Відповідачка категорично заперечує проти вивезення дітей за кордон для проведення щеплення, вважаючи що таке не буде відповідати інтересам дітей. Суд погоджується з таким твердженням відповідачки, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на даний час проживають з матір`ю ОСОБА_2, являються громадянинами України, перебувають на медичному обліку за місцем свого постійного проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, де і повинні отримувати щеплення, як громадяни України. Окрім того, щеплення являється медичним втручанням, яке не може здійснюватись без згоди батьків. Тому суд, не може надати дозвіл позивачу на виїзд дітей за кордон для проведення щеплень, коли мати дітей проти такого заперечує, оскільки таке буде вважатися порушенням ст. 157 СК України, яка гарантує рівність обох батьків у вирішенні долі дітей. Також, позивачем не надано суду жодного доказу про те , що неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_3, мають у вказаних позивачем країнах належне медичне страхування, яке забезпечить кваліфікований передвакцинальний медичний огляд, та поствакцинальну реабілітацію даних дітей. До матеріалів справи, ним надано довідку про те, що він забезпечений кімнатою в студентському гуртожитку в м. Братислава, що не являється належними умовами проживання двох малолітніх дітей.

Також, в матеріалах справи міститься висновок служби у справах дітей Рахівської РДА, в якому зазначено, що зважаючи на інтереси малолітніх дітей, служба у справах дітей Рахівської РДА вважає за недоцільне виготовлення проїзних документів дітей та виїзд малолітніх дітей ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_4, за кордон без згоди та супроводу матері - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

На думку суду, надання дозволу на виїзд малолітніх дітей за кордон без згоди матері, з метою вакцинації, не може бути підставою для задоволення позовних вимог, тому позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 6, 10, 11, 58, 60, 88, 131, 209, 212215, 223, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування Рахівської рахівської районної державної адміністрації про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди матері до досягнення дітьми повноліття - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Бліщ О.Б.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Бліщ О.Б.