Справа № 635/7049/16-ц
Провадження № 2/635/3239/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

при секретарі - Браварець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на 237/1000 частини домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ «А» загальною площею 76,70кв.м., житловою площею 27,70кв.м. та житлового будинку літ «Б» загальною площею 59,30кв.м., житловою площею 26,00кв.м., розташованого за адресою: смт. Нова Березівка, вул. Новоберезівська, 2/вул. Зеленогайська, 4 (колишня адреса вул. Постишева, 2/вул. Зеленогайська, 4) Харківського району Харківської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_4

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що вона прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4, фактично, бо була зареєстрована разом з матірю, отримала її речі, користувалася усім її майном, але коли звернулася до Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, Позивач не змогла отримати Свідоцтво про право власності на 237/1000 частин домоволодіння, тому що з предявлених нею документів неможливо в повному обсязі встановити обєм спадкової маси та відсутні належні правовстановлюючі документи.

Позивач у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.33).

Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, але надали суду заяви, якими визнають позовні вимоги Позивача та не заперечують проти задоволення позовних вимог, просили розглянути справу у їх відсутність (а.с.42, 45).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд, розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно архівних даних КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» домоволодіння, яке складається з двох житлових будинків, розташоване за адресою: смт. Нова Березівка, вул. Новоберезівська, 2/вул. Зеленогайська, 4 (колишня адреса вул. Постишева, 2/вул. Зеленогайська, 4) Харківського району Харківської областізареєстроване по праву приватної власності:

-в 1068/2000 частині за ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 31.11.2011р. реєстр № 5276;

-в 229/1000 частинах за ОСОБА_3 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області № 2- 93/2001 від 01.03.2001р.;

-в 237/1000 частинах за ОСОБА_6 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області № 2- 93/2001 від 01.03.2001р., що вбачається з довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 22.09.2016р. № 182 (а.с.12).

10 липня 1992 року ОСОБА_6 склав заповіт на користь ОСОБА_4, посвідчений Височанською селищною радою, реєстр № 163, що підтверджується копією вищевказаного заповіту (а.с.11).

ОСОБА_6 помер 29.08.1994р., що підтверджено копією Свідоцтва про смерть останнього (а.с.9).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п. 4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року.

Відповідно до ст. 529 ЦК України у редакції закону 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, спадкоємцями першої черги спадкування за законом є дружина померлого та його діти сторони по справі.

Згідно із ст. 548 ЦК України, у вищезазначеній редакції, для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її фактично прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 549 ЦК України, у редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до«Методичних рекомендацій, щодо вчинення нотаріальних дій, повязаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя», схвалених Рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009р., під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, мається на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.

Мати позивача ОСОБА_4 прийняла спадщину, бо мешкала разом з батьком на момент його смерті, доглядала за ним, поховала його, користувалася житловим будинком та земельною ділянкою, що підтверджується Актом депутата Височанської селищної ради Харківського району Харківської області від 29.09.2016р. (а.с.22) та копією довідки Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с.26)

ОСОБА_4 померла 09.11.2002р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ за № 369153 (а.с.10).

Згідно повідомлення Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 13.10.2016р. за № 3270/01.16, після смерті ОСОБА_4, померлої 09 листопада 2002 року, що проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, з заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу Свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався (а.с.34).

Спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_4 є Позивач, про що свідчить її Свідоцтво про народження та копія Свідоцтва про укладення шлюбу, згідно якого вона змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_1 (а.с.6, 7).

Позивач прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4, бо була зареєстрована разом з матірю з 1984 року, отримала її речі, користувалася усім її майном, що підтверджується копією Будинкової книги, копією паспорту Позивача (а.с.4, 16-18).

Оскільки, вищевказане будівництво не являється самочинним та відноситься до спадкової маси, а Позивач спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у розпорядженні майном, суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на 237/1000 частини вищевказаного домоволодіння в порядку спадкування за заповітом.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд залишає за рахунок Позивача.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549, 552 ЦК України в редакції 1963 року, п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 10, 11, 50, 60, 61, 88, 197, 209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 237/1000 частини домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ «А» загальною площею 76,70кв.м., житловою площею 27,70кв.м. та житлового будинку літ «Б» загальною площею 59,30кв.м., житловою площею 26,00кв.м., розташованого за адресою: смт. Нова Березівка, вул. Новоберезівська, 2/вул. Зеленогайська, 4 (колишня адреса вул. Постишева, 2/вул. Зеленогайська, 4) Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 09 листопада 2002 року, яка зареєстрована за ОСОБА_6 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області № 2- 93/2001 від 01.03.2001р.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Токарєва