Провадження № 2/742/230/16
Єдиний унікальний № 742/423/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Зарічної Л.А.,

при секретарі : Геєць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади с.Сухополова в особі Сухополовянської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

В с. Полова Прилуцького району Чернігівської області по вулиці Дружби, знаходиться житловий будинок №84, що належав до смерті її батькам - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Після смерті батьків позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак через відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок.

Зважаючи на наявність відповідного майна, яке за життя належало батькам позивачки, остання звернулася до суду із відповідним позовом про визнання на нього права власності, оскільки вказаний будинок був збудований правомірно, був належним чином зареєстрований у сільській раді.

В судове засідання сторони не зявилися, але ними були подання відповідні письмові заяви позивачем та третьою особою про підтримання позовних вимог, а відповідачем про їх визнання, у звязку з чим, суд відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В той же час стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Так , копія свідоцтва про народження (а.с. 6) підтверджує ті обставини, що ОСОБА_4 народилася 18 жовтня 1962 року і її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3. 27 серпня 1983 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та змінила своє прізвище на «Стінкова».

Як вбачається із копій свідоцтв про смерть (а.с.8,9), ОСОБА_2 помер 20 січня 2007 року, а ОСОБА_3 померла 21 грудня 2014 року.

16 серпня 2007 року державним нотаріусом Прилуцької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину, з урахуванням відмови від спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_7, на грошові вкдади та права на майновий пай.

За повідомленням нотаріуса від 04.12.2015 року (а.с. 7), ОСОБА_8 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок №84 по вулиці Дружби (колишня Жовтнева) в с.Полова Прилуцького району Чернігівської області після смерті батька, ОСОБА_2К, зважаючи на відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно.

Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статей 328 та 329 цього Кодексу право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За змістом зазначених норм матеріального права особа (фізична або юридична), яка набула право на майно від іншої особи, є власником новоствореного нерухомого майна як обєкта цивільного обороту лише у разі, коли їй було передано прийняте до експлуатації в порядку, визначеному законодавством, новостворене нерухоме майно, а у разі необхідності його реєстрації і також майно, яке зареєстроване за цією особою як нерухоме майно.

Вирішуючи питання про законність набуття права власності на обєкти нерухомого майна, за положенням ст.376 ЦК України треба враховувати те, що право власності на нерухоме майно може бути визнано за особою лише за умови, що таке будівництво не є самочинним у розумінні ст. 376 ЦК України та ст.38 Закону України від 17лютого 2011р. №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності»

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5листопада 2014р. у справі №6-135цс14).

Згідно довідки виконкому Сухополовянської сільської ради Прилуцького району та витягу із по господарської книги, за адресою с.Полова Прилуцького району вул.Дружби, буд.84 відкрито особовий рахунок №666, в якому вказано членів домогосподарства - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а власником якого зареєстровано ОСОБА_2

Копія домової книги (а.с.20-22) підтверджує реєстрацію ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у будинку 84 по вулиці Дружби в с.Полова Прилуцького району Чернігівської області з травня 1977 року по день смерті кожного із них.

Відповідно до п.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження , що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до положень ст.ст.100,101 ЦК України, який діяв на час здійснення будівництва будинку ОСОБА_2, громадяни могли мати у власності житловий будинок , причому, глава 10 «Особиста власність» цього Кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією.

Крім того, до п.6 ч.2 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР» затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1966 року передбачалося, що державній реєстрації підлягали тільки будинки та домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. В сільській місцевості оформлення будинків здійснювалося шляхом запису у по господарській книзі сільської ради після закінчення будівництва. Тобто, Інструкцією не встановлювався обовязок щодо реєстрації будинків та домоволодінь, розташованих у селі.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 мав у власності житловий будинок, який знаходиться на земельній ділянці, відведеної саме для цієї мети, що підтверджується дослідженими доказами, а оскільки фактичний власник будинку помер, позивач, в порядку правонаступництва, що виникає із права успадкування, має право ставити питання про визнання права власності на даний будинок, оскільки , як було встановлено в судовому засіданні, хоча будинок і мається в наявності, однак відсутні на нього будь-які правовстановлюючі документи.

Беручи до уваги те, що вказаний будинок був збудований на земельній ділянці, якою правомірно користувався спадкодавець і її цільове призначення із будівництвом не змінилося та не були порушені права територіальної громади чи окремих громадян, інших спадкоємців, які б претендували на вказану частину будинок не має, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 1216-1218 ЦК, ст.ст. 213-218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок із господарсько-побутовими будівлями, що розташовані за адресою: Чернігівської області Прилуцький район село Полова, вулиця Дружби, будинок 84, після померлого 20 січня 2007 року ОСОБА_2

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя: