Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до житлово-будівельного кооперативу «Закарпаття», треті особи: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Машіка Олена Миколаївна, виконавчий комітет Мукачівської міської ради Закарпатської області, ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_6 до житлово-будівельного кооперативу «Закарпаття», треті особи: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Машіка Олена Миколаївна, виконавчий комітет Мукачівської міської ради Закарпатської області, ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, за касаційною скаргою ОСОБА_7, яка діє від імені ОСОБА_3, на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 14 вересня 2015 року

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що відповідно до рішення виконавчого комітету Мукачівської ради народних депутатів № 204 від 27 липня 1984 року її матері ОСОБА_8 видано ордер на жиле приміщення, - квартиру АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, Ѕ частину вказаної квартири заповіла позивачу. Посилаючись на те, що її мати за життя не оформила право власності на квартиру та не отримала правовстановлюючі документи на неї, у зв'язку з чим нотаріусом було відмовлено їй в оформленні спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, просила задовольнити позов.

У травні 2014 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до житлово-будівельного кооперативу «Закарпаття». Вказував на те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 перебували у шлюбі, в період якого набули право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1. Зазначав, що він є спадкоємцем за заповітом на все майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважаючи, що йому в порядку спадкування має належати Ѕ частина квартири, просив задовольнити позов.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 23 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 14 вересня 2015 року, у задоволенні позовів відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, яка діє від імені ОСОБА_3, просить судові рішення в частині вирішення позову останньої скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення, яким вказаний позов задовольнити.

Оскільки судові рішення в частині вирішення позову ОСОБА_6 не оскаржуються, то їх законність судом касаційної інстанції, відповідно до положень ст. 335 ЦПК України, не перевіряється.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 була членом ЖБК «Закарпаття» та отримала ордер на зайняття кооперативної квартири АДРЕСА_1. Пайові внески за квартиру були сплачені у повному обсязі 23 вересня 1992 року.

Відповідно до заповіту від 16 грудня 1998 року ОСОБА_8 заповіла ОСОБА_3 1/2 частину цієї квартири.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

Вирішуючи спір, суди правильно виходили із того, що житлово-будівельний кооператив «Закарпаття» у будь-яких матеріально-правових відносинах з ОСОБА_10 з приводу спадкування нею квартири, яка знаходиться у будинку цього ЖБК і пайовий внесок за яку повністю виплачений, не перебуває, а відтак є неналежним відповідачем, тому обґрунтовано відмовив у задоволенні поданого нею позову.

Доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують, вони відповідають встановленим на підставі поданих доказів обставинам справи.

Пайові внески за квартиру були сплачені у повному обсязі 23 червня 1992 року, у зв'язку з чим вона не є власністю житлово-будівельного кооперативу «Закарпаття».

Доказів про те, що відповідач є спадкоємцем ОСОБА_8, право на отримання спадщини після смерті якої просила визнати позивач, не подано.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З огляду на те, що судові рішення в цій частині ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для їх скасування і задоволення касаційної скарги відсутні.

У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача з цієї підстави і не повинен робити інших висновків, щодо обставин справи не пов'язаних із встановленням належності відповідача.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи те, що позов заявлено до неналежного відповідача, суди не повинні були встановлювати обставини, пов'язані із доведеністю вимог, зокрема, щодо того, ким були внесені пайові внески за спірну квартиру.

За таких обставин ухвалені у справі рішення, відповідно до ст. 341 ЦПК України, підлягають зміні шляхом виключення із них висновку про те, що пайові внески за квартиру АДРЕСА_1 були внесені ОСОБА_8

Керуючись ст. ст. 336, 337, 341 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7, яка діє від імені ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 14 вересня 2015 року змінити, виключити із їх мотивувальних частин висновок про те, що пайові внески за квартиру АДРЕСА_1 були внесені ОСОБА_8

В іншій частині вказані судові рішення у частині вирішення позову ОСОБА_3 залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук