РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Гудловській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

03.09.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 1378896 гривень 26 копійок, вказавши, що 19 червня 2008 року між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» (що є правонаступником всіх прав та обовязків закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №CrL-SMEM00/043/2008 згідно з яким позичальник отримав у банку кредит у розмірі 348000 гривень на строк до 19.06.2017 року.

ОСОБА_1 в свою чергу зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі (зокрема в пунктах 1.1,1.4 частини №2 кредитного договору, з підпунктами). Згідно з підпунктом 1.5.1 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нараховані у графіку повернення кредиту та сплати відсотків. Однак умови договору ОСОБА_1 систематично порушуються. Заборгованість відповідача по кредитному договору складає 270000 гривень.

Заборгованість відповідача по відсотках за кредитним договором складає 26536 гривень 83 копійки.

Згідно ст. 4.1.1 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобовязань прийнятих на себе зобовязань за цим договором ОСОБА_1 зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасного виконання зобовязання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум. Таким чином за несвоєчасне повернення кредиту відповідачеві нарахована пеня в розмірі 1082359 гривень 43 копійок.

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП » та ОСОБА_2 19.06.2008 року було укладено договір поруки №SR-SMEM00/043/2008.

Згідно договору поруки від 19.06.2008 року ОСОБА_2 виступив поручителем та зобовязався солідарно з позичальником відповідати за виконання зобовязань по вищезазначеному кредитному договорі в тому числі повернення сум кредиту, нарахованих процентів, комісій та неустойки (штрафу, пені) та витрат банку повязаних із стягненням заборгованості.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфеля №б/н від

27 травня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за право чином (відступлення права вимоги), згідно з ст. 514 вказаного кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та заявив клопотання про застосування строку позовної давності для захисту порушеного права.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом обєктивно встановлено, що 19 червня 2008 року між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» (що є правонаступником всіх прав та обовязків закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», був укладений кредитний договір №CrL-SMEM00/043/2008 згідно з яким позичальник отримав у банку кредит у розмірі 348000 гривень на строк до 19.06.2017 року.

ОСОБА_1 в свою чергу зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу вказані кошти у строки, зазначені в кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в кредитному договорі (зокрема в пунктах 1.1,1.4 частини №2 кредитного договору, з підпунктами). Згідно з підпунктом 1.5.1 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту та нараховані у графіку повернення кредиту та сплати відсотків.

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором між ЗАТ «ОТП » та ОСОБА_2 19.06.2008 року було укладено договір поруки №SR-SMEM00/043/2008.

Згідно договору поруки від 19.06.2008 року ОСОБА_2 виступив поручителем та зобовязався солідарно з позичальником відповідати за виконання зобовязань по вищезазначеному кредитному договорі в тому числі повернення сум кредиту, нарахованих процентів, комісій та неустойки (штрафу, пені) та витрат банку повязаних із стягненням заборгованості.

Умови кредитного договору ОСОБА_1 порушувалися. З наданого до суду розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що останній платіж позичальником було здійснено 18.09.2009 року, платіж в сумі 151 гривня 90 копійок не здійснювався позичальником та поручителем, а проведено погашення вимог по справі про банкрутство.

29.09.2009 року та 06.10.2009 року ПАТ «ОТП Банк» надсилав досудові вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про дострокове повне погашення заборгованості за кредитним договором №CrL-SMEM00/043/2008, протягом тридцяти днів з моменту їх отримання.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу кредитного портфеля №б/н від

27 травня 2011 року ПАТ «ОТП Банк» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором.

Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобовязанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно із умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Проте, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, позовна давність обчислюється від цієї дати.

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й зобовязаний предявити позов до боржника протягом трьох років, а до поручителя протягом шести місяців (частина четверта статті 559 ЦК України), від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню у звязку з пропуском строку звернення до суду з позовною вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Керуючись ст..ст. 254, 256, 261, 267, 554, 1050 ЦК Ураїни, ст..ст. 10, 11, 60, 212-215, 360-7 ЦПК України , Постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 27 січня 2016 року №6-990цс15 суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Суддя: