Справа № 209/4530/15-ц
Провадження № 2/209/148/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря Мельник А.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень, просить: стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 36138,00 грн. матеріальних збитків; стягнути з відповідача на свою користь розмір відшкодування моральної шкоди та фізичних страждань у сумі 8500,00 грн. та судові витрати у справі.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 25 червня 2015 року о 17.50 на перехресті Єлизаветовське шосе і Курилівка, м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення легкового автомобіля «Шевроле» держ. номер НОМЕР_1 під управлінням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і легкового автомобіля «Volkswagen» держ. номер НОМЕР_2, під управлінням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Протиправність дій відповідача підтверджується постановою судді Родіонова С.О. Оболонського районного суду м. Києва від 12 серпня 2015 року. ОСОБА_3 визнано винним у зазначеному ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України. Зазначена постанова суду набрала чинності. Внаслідок ДТП він поніс матеріальні витрати. Загалом ремонт автомобіля складає 73546,00 грн. За свої власні кошти відремонтувати свій автомобіль не має можливості. Страхова компанія «РZU Україна», в якій застрахував свою цивільно-правову відповідальність ОСОБА_3 зробила страхову виплату в розмірі 37408,02 грн., однак даної суми не достатньо для відновлення автомобіля. Загальна сума матеріальних збитків становить (з урахуванням виплати страхової компанії) 36138, 00 грн. Крім матеріальних збитків йому завдано моральної шкоди, яка на підставі п. 3. ст. 386 Цивільного кодексу України підлягає відшкодуванню в обов'язковому порядку. Протягом тривалого часу у зв'язку з пошкодженням автомобіля йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що він тривалий час не міг вночі спокійно спати. І до того суворий його сімейний бюджет довелося спрямувати на ремонт пошкодженого в результаті ДТП автомобіля. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого він почав до всього нервово відноситися, крім того це був його перший і улюблений автомобіль. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім нього і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у його родині. В день ДТП, тобто 25 червня 2015 року він звернувся до травмпункту, де йому діагнозували, що внаслідок цього ДТП він отримав наступні травми: забій грудної клітини зліва, забій голови, великі забій лівого плеча. Пройшовши курс фізичної терапії і всіх призначень лікаря, його самопочуття не змінилося. Так як він займається регулярно спортом, у зв'язку з болем у грудях і боці він змушений був припинити свої тренування на два місяці. У зв'язку з цим його стан здоров'я погіршився. Відсутність власного транспорту призвело до того, що він змушений був більше часу витрачати на дорогу на роботу. Також моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зв'язків, певним ударом його престижу. Також він був змушений неодноразово відвідувати авто ринок та магазини у пошуку необхідних для ремонту запчастин. Новий автомобіль він купити не в змозі. Відповідач повинен повністю відшкодувати заподіяну шкоду, і відшкодувати різницю між страховим відшкодуванням і фактичним розміром шкоди, але відповідач добровільно відмовляється компенсувати збиток, що заподіяло йому додаткові емоційні переживання, пов'язані зі зверненням до суду, ходінням по юридичних консультаціях. Відсутність автомобіля позбавило його і його сім'ю можливості відвідувати дачну ділянку, яка розташована за містом. Розмір відшкодування моральної шкоди та фізичних страждань з врахуванням вимоги розумності і справедливості, визначає у сумі 3400,00 гривень. В салоні машини було два пасажири: його батько і його дружина. Ці люди є для нього найдорожчими у світі, тому він дуже був переляканий, схвильований та переніс стрес за їх життя та здоров'я при ДТП. Його першому пасажиру - батькові ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, також заподіяно моральну та фізичну шкоду. Його батька було госпіталізовано з місця ДТП, при зверненні до медичного закладу зразу після ДТП там встановили та зафіксували наступні травми: перелом 6-го ребра по середньо пахвовій лінії зліва, забій грудної клітини, забій м'яких тканей голови, гематома тім'яної області зліва. Переживання викликані відсутністю коштів на лікування та страхом втратити роботу, він був змушений відмовитися від амбулаторного лікування та продовжував працювати в звичайному режимі з перерахованими травмами. Порушення звичного ходу життя призвели до погіршення здоров'я, порушення нормальних життєвих зв'язків. Розмір відшкодування моральної шкоди та фізичних страждань ОСОБА_4 визначає у сумі 3400,00 гривень. Його другому пасажиру - дружині ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, також заподіяно моральну та фізичну шкоду. Після ДТП з'явився страх пересування в автомобілях, як в приватних, так і в суспільних. Дуже часто доводиться приймати заспокійливі препарати. Крім цього ОСОБА_5 отримала такі травми: дрібні порізи обличчя, руки і обох ніг, від розбитих під час удару скло дверей, синці на голові, ногах. Розмір відшкодування моральної шкоди та фізичних страждань ОСОБА_5 визначає у сумі 1700,00 гривень. Відповідач добровільно запропонував відшкодувати збитки відразу після ДТП, але через два місяці відмовляється добровільно відшкодувати збитки, у зв'язку з чим, він змушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог у повному обсязі та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Також зазначив, що позивач отримав відшкодування від страхової компанії - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна", яка застрахувала його цивільно-правову відповідальність, а також додатково грошові кошти у сумі 1000,00 грн., які були перераховані тещею відповідача на картковий рахунок позивача, тому вимоги до нього він вважає безпідставними.

Треті особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Представник третьої особи ПрАТ СК «ПЗУ Україна» судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Вислухавши позивача, його представника та відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 25 червня 2015 року о 17-50 год. водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Volkswagen», держ. номер НОМЕР_2, в м.Дніпродзержинську на перехресті Єлізоветівське шосе Курилівка, не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Шевроле», держ. номер НОМЕР_1, під управлінням ОСОБА_1 Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_4 тілесні ушкодження, що підтверджується постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 12.08.2015 року у справі № 756/9845/15-п, згідно з якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню в сумі 340 грн. (а.с 7).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що власником транспортного засобу SHEVROLET AVEO, реєстр. номер НОМЕР_1 є позивач ОСОБА_1

Судом встановлено, що 25.06.2015 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач ОСОБА_1 отримав наступні травми: забій грудної клітини зліва, лівого плеча, лівого ліктьового суглобу, що підтверджується довідкою № 2863, виданою КУОЗ «Центру ПМСП № 1» від 25.06.2015 року (а.с.18).

Відповідно до ст.7 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно звіту № 1216/15-158659 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля SHEVROLET AVEO, реєстр. номер НОМЕР_1, складеного 06.07.2015 року ФОП ОСОБА_6, вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля SHEVROLET AVEO, реєстр. номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП складає 42500,83 грн. (а.с.40-56).

На день скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 як власника автомобіля «Volkswagen», держ. номер НОМЕР_2, була застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був ним укладений з Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «РZU Україна», із лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну 50000,00 грн., та франшизою на рівні 0,00 грн., про що свідчить поліс №АІ/6925398, термін дії якого становив до 04.07.2015 року (а.с.92).

Відповідно до п. 22.1. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньої-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У відповідності до ст. 12 Закону страхове відшкодування зменшується на суму франшизи.

Як стверджував в судовому засіданні позивач та підтверджується матеріалами справи (а.с.21), ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 37408,02 грн.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Акту приймання передачі виконаних робіт (закупка матеріалів) № б/н від 07.09.2015 року та Акту приймання передачі виконаних робіт (послуг) № б/н від 07.09.2015 року, складеного ФОП ОСОБА_7, який проводив ремонт транспортного засобу позивача, яким встановлена вартість проведених ремонтних робіт в сумі 31500,00 грн., а також вартість запчастин та матеріалів, необхідних для ремонту зазначеного автомобіля в сумі 26030,00 грн., яку позивач сплатив ФОП ОСОБА_7 згідно квитанції на суму 57530,00 грн. (а.с.11, 14, 15).

Під час судового розгляду справи, позивачем було підтверджено отримання на картковий рахунок грошових коштів в сумі 1000,00 грн. від тещі відповідача, які він спрямував на відновлення свого здоровя. Також позивачем вказувалось на те, що його транспортний засіб раніше в дорожньо-транспортні пригоди не потрапляв, інших пошкоджень не мав, крім пошкоджень внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому, на думку позивача, на його користь підлягає відшкодуванню різниця між вартістю ремонту автомобіля у сумі 73547,84 грн., яка вказана в Ремонтній калькуляції № 1216/15 від 05.07.2015 року, яка є додатком до Звіту № 1216/15-158659 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля SHEVROLET AVEO, реєстр. номер НОМЕР_1, складеного 06 липня 2015 року ФОП ОСОБА_6, а також отриманої ним суми страхового відшкодування у розмірі 37408,02 грн. (а.с.54).

При цьому, в ході судового розгляду справи ні стороною позивача, ні стороною відповідача, незважаючи на неодноразові розяснення судом на виконання ч. 4 ст.10 ЦПК України останнім даного права і обовязків, попередження про наслідки вчинення або не вчинення нижче вказаних процесуальних дій, не заявлялось клопотання про призначення судової авто-технічної та товарознавчої експертизи на предмет визначення вартості пошкоджень, які отримав транспортний засіб позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в звязку з чим суд розглядає справу на підставі наданих сторонами суду доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Доводи позивача та його представника про те, що розмір спричиненої матеріальної шкоди має визначатися виходячи з даних, вказаних в Ремонтній калькуляції № 1216/15 від 05.07.2015 року, яка є додатком до Звіту № 1216/15-158659 про оцінку транспортного засобу SHEVROLET AVEO, р.н.НОМЕР_1, складеного 06.07.2015 року ФОП ОСОБА_6, суд вважає безпідставними, оскільки ремонтна калькуляція є додатком до основного Звіту про оцінку та відображає лише орієнтовну вартість ремонту без урахування зносу, переліку деталів, які підлягають ремонту або заміні, висновків щодо вартості транспортного засобу.

Натомість, Акт приймання передачі виконаних робіт (закупка матеріалів) № б/н від 07.09.2015 року та Акт приймання передачі виконаних робіт (послуг) № б/н від 07.09.2015 року, складений ФОП ОСОБА_7, який проводив ремонт транспортного засобу позивача, є доказом саме фактичного розміру завданої позивачу матеріальної шкоди.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_3 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди - 57530,00 грн. і виплаченим страховим відшкодуванням 37408,02 грн., що становить 20121 (двадцять тисяч сто двадцять одна) гривня 98 копійок.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 20121 грн. 98 коп.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Пунктом 1 частини 2 цієї ж статті передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Як роз'яснює Пленум Верховного Суду України в п.5 постанови №4 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з послідуючими змінами) при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суд обов'язково повинен з'ясувати: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним, що неправомірними діями відповідача, які виявились у вчиненні винних дій, що призвели до пошкодження власності позивача та завданих йому тілесних ушкоджень, останньому було заподіяно моральну шкоду, яка виражається в моральних переживаннях з приводу пошкодження майна, погіршення стану здоров'я, вимушеними змінами у способі життя та витрачанням часу на пошук можливостей та коштів з метою подолання наслідків пошкодження транспортного засобу.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача, якими він обґрунтовує розмір завданої його батькові ОСОБА_4 моральної шкоди та фізичних страждань у розмірі 3400,00 гривень, а також дружині позивача ОСОБА_5, розмір завданої якій моральної та фізичної шкоди, позивач оцінює у розмірі 1700,00 гривень, оскільки вказані особи є третіми особами у справі, які під час судового розгляду не заявляли матеріально-правових вимог до відповідача, тому стягнення грошових коштів на користь позивача в рахунок відшкодування шкоди завданої третім особам, чинним законодавством не передбачено.

Враховуючи ступінь душевних страждань позивача, та виходячи з принципу розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача на відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 2000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, відповідно ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 241,46 грн.

Кошти, сплачені ОСОБА_1 за публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 930,00 грн. не підтверджені належними доказами, оскільки надані позивачем квитанції (а.с.76, 78) за формою не відповідають встановленим вимогам, зокрема не містять підпису відповідального виконавця банку та не скріплені печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного документа, тому не підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_3, який зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_4, матеріальну шкоду у розмірі 20121 (двадцять тисяч сто двадцять одна) гривня 98 копійок, моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, а всього 22121 (двадцять дві тисячі сто двадцять одна) гривня 98 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_3, який зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІПН НОМЕР_4, судовий збір у розмірі 241 (двісті сорок одна) гривня 46 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення..

Cуддя Т.О. Решетник