АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/253/16-ц Головуючий суддя І інстанції Овсянніков В. С.
Провадження № 22-ц/790/3913/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Шаповал Н.М.

суддів - Пшенічної Л.В., Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 27 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що 05 липня 2015 року в сел.. Солоницівка по вул.. Леніна, 24 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та за участю її автомобіля Chevrolet, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким вона керувала. Постановою Дергачівського районного суду Харківської області адміністративне провадження у справі щодо винного ОСОБА_2 закрито у зв'язку із закінченням строку. В результаті ДТП її автомобіль отримав механічні пошкодження, які досліджені експертом, встановлено, що вартість матеріальної шкоди, спричинена ДТП її автомобілю, складає 61 571,42 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована не була, тому 11 листопада 2015 року вона повідомила Моторне (транспортне) страхове бюро України про ДТП, проте у виплаті страхової суми їй було відмовлено через пропуск нею десятиденного строку збереження автомобіля у пошкодженому стані. Крім того, ДТП їй також заподіяна і моральна шкода.

Тому, ОСОБА_1 просила суд стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на її користь грошову суму в розмірі 50 000 грн. в якості страхового відшкодування; стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову суму в розмірі 11 571,42 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП, та 5 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди. Всі судові витрати просила покласти на ОСОБА_2.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 27 квітня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 11 571, 42 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору у розмірі 119 гривень 83 копійки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги позивачка посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що представник Моторного (транспортного) страхового бюро України для огляду її автомобіля вчасно не прибув, тому ремонтні роботи були розпочаті, при цьому нею не було порушено десятиденного строку, визначеного ст.. 33.3. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до моменту прибуття представника Моторного (транспортного) страхового бюро України ремонт автомобіля знаходився лише на початковому етапі, нею проводився лише підбір та купівля необхідних для ремонту деталей. Крім того, до початку проведення ремонтних робіт, нею була проведена оцінка завданих її автомобілю ушкоджень експертом науково-дослідницького інституту судових експертиз ім.. Засл. проф.. Бокаріуса.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 05 липня 2015 року в сел.. Солоницівка по вул.. Леніна, 24 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mercedes, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та за участю автомобіля Chevrolet, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 24 листопада 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, а саме визнано відповідача винним у скоєнні вищевказаного ДТП (а.с.10).

Висновком експертного автотоварознавчого дослідження №7502 від 23 вересня 2015 року встановлено, що величина матеріальної шкоди, завдана внаслідок ДТП автомобілю Chevrolet, реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 61 571,42 грн. (а.с.17).

Сторонами не заперечується, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП застрахована не була.

Відповідно до ст. 39 ЗУ „Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону), Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є єдиним об"єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності Власників наземних транспортних засобів.

МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до ЗУ „Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", законодавства України та Статуту МТСБУ, не є страховою компанією (Страховиком).

Основними завданнями МТСМБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених ЗУ „Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ч. 2.1 ст. 32 Закону).

Відповідно до ст. 41 п. 41.1 п.п."а" Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність.

Відповідно до ст.32.7 Закону, МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до ст. 7 Закону, проведення оцінки є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування, у випадках встановлених Законом.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону передбачено, що в разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП.

Матеріали справи свідчать, що МТСБУ листом від 23 грудня 2015 року повідомило ОСОБА_1 про відмову у відшкодуванні заподіяної ДТП шкоди, оскільки позивачкою не були дотримані вимоги ЗУ „Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, особа, яка бажає отримати відшкодування за рахунок МТСБУ повинна чітко дотриматися порядку визначеного Законом, який є імперативним до даних правовідносин та чітко і однозначно визнає порядок та умови отримання страхового відшкодування, підстави для відмови в отриманні страхового відшкодування.

Пунктом 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Аналогічне викладене в пункті 33-1.1. Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно тощо.

Відповідно до ст.33 ч.3 абзац 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти РОБОЧИХ днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Право МТСБУ на залучення аварійного комісару визначено ст.40.3 зазначеного Закону.

Крім того, зазначеним Законом (ст.33-1), чітко визначено, що саме МТСБУ проводить розслідування причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а не позивач самостійно, як ним не було вчинено за межами закону.

Відповідно до положень статті 34 Закону, МТСБУ терміново, але не пізніше десяти робочих днів, зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розмірів збитків.

Згідно статті 34.2 Закону, якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явилися, потерпілий мас право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Тобто, з аналізу закону чітко і однозначно вбачається, що для визначення причин та розміру збитків МТСБУ зобов'язане направити аварійного комісара, а право у позивача на самостійне визначення розміру шкоди виникає лише у тому випадку, якщо МТСБУ на протязі десяти робочих днів не направить аварійного комісару.

Проте, в даній справі такі обставини відсутні.

Встановлено, що 11 листопада 2015 року ОСОБА_1 засобами зв'язку звернулася до МСТБУ з заявою про ДТП. Вказана заява була надіслана на адресу МТСБУ рекомендованим листом зі штрих - кодом №970. МТСБУ було отримано лист 16 листопада 2015 року.

Відповідно до ст.33.3 Закону, десятиденний строк, який обліковується робочими днями з моменту отримання листа, спливає 30 листопада 2015 року (16.11.2015 року отримано - 17,18,19,20,23,24,25,26,27,30 - десять робочих днів - 21,22,28,29 - вихідні дні не враховуються, оскільки враховуються лише робочі дні за ст.33.3 абзац 2 Закону).

28 листопада 2015 року представником МТСБУ було оглянуто пошкоджений транспортний засіб, в присутності позивача ОСОБА_1 та встановлено, що на момент огляду автомобіль частково відновлений, замінено: переднє крило, капот, зроблена рихтовка та розбірка. Визначити величину збитку за таких умов не можливо.

Приписами п. 37.1.3. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Отже, аналізуючи наведені обставини, Моторне (транспортне) страхове бюро України правомірно відмовило позивачу у виплаті страховою відшкодування, оскільки як вбачається з матеріалів справи на момент огляду транспортного засобу в межах 10 робочих днів, позивач не зберіг свій транспортний засіб у тому стані, в якому він знаходився після ДТП.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства виходячи з наступного.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_1 самостійно провела визначення розміру шкоди, не дає їй право стверджувати, що нею дотримано порядок визначений законом, оскільки якщо позивач вирішив отримати відшкодування саме рахунок МТСБУ, то він повинен був діяти відповідно до Закону, тобто позивач повинен був зберігати майно у пошкодженому стані до моменту його огляду аварійним комісаром, призначеним МТСБУ (п. 33.3. ст. 33 Закону), та лише в разі нез'явлення аварійного комісара в десятиденний денний строк мав право самостійно провести визначення розміру шкоди (ст.34.2 Закону).

Суд повно та всебічно з'ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: О.А. Кружиліна

Л.В. Пшенічна