Справа № 705/4968/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Уманський міськрайонний суд

Черкаської області

в складі: головуючого-судді Гончарука В.М.

при секретарі Шаповал Н.В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа без самостійних вимог: Уманський міський відділ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту та припинення розшуку рухомого майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа без самостійних вимог: Уманський МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту та припинення розшуку рухомого майна.

В звязку із складністю справи, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення у даній справі та оголосити вступну і резолютивну частини судового рішення, оскільки у відповідності до ч.3 ст.209 ЦПК України, у виняткових випадках в залежності від складності справи складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як 5 днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частини суд має проголосити в тому самому засіданні в якому закінчився розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшого державного виконавця Уманського МВ ДВС ОСОБА_4 від 23 грудня 2013 року у виконавчому провадженні № 40573629, з автомобіля «МАЗ 5551», 1986 року випуску, державний номерний знак 00599МА та автомобіля «МАЗ 504 В», 1981 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, які належать ОСОБА_1 на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2014 року та припинити їх розшук оголошений згідно постанови про розшук майна боржника старшого державного виконавця Уманського МВ ДВС ОСОБА_5 від 2 червня 2014 року у виконавчому провадженні № 40573629.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа без самостійних вимог: Уманський міський відділ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий

Справа № 705/4968/15-ц,

№ 2/705/180/16

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 лютого 2016 року Уманський міськрайонний суд,

Черкаської області

в складі: головуючого-судді Гончарука В.М.

при секретарі Шаповал Н.В.

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа без самостійних вимог: Уманський міський відділ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту та припинення розшуку рухомого майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа без самостійних вимог: Уманський МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту та припинення розшуку рухомого майна.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.05.2014 року, яка 18.05.2014 року набрала законної сили, за ним було визнано право власності на майно, яке перебувало у спільній сумісній власності його та його колишньої дружини ОСОБА_2, в тому числі визнано за ним право власності і на транспортні засоби: напівпричіп самоскид марки ПР, д.н.з. НОМЕР_2, 1993 року; автомобіль МАЗ 5551, 1986 року випуску, д.н.з. 00599МА; автомобіль МАЗ 504 В, 1981 року випуску, д.н.з. 70561МА; автомобіль МАЗ 9397, д.н.з. 14243МА; автомобіль ОДАЗ, модель 9357, д.н.з. НОМЕР_3; автомобіль ММЗ, модель 4502, д.н.з. 01207МА; погрузчик, марки УМ-38, 1989 року випуску, д.н.з. 05390МН.

У травні 2015 року він звернувся в МРЕВ ДАІ м.Умані для здійснення реєстрації права власності на зазначені транспортні засоби, де йому повідомили, що усі перераховані транспортні засоби постановою державного виконавця Уманського відділу ДВС від 06.06.2014 року оголошено в розшук в межах виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Він, як законний власник транспортних засобів, не може використати своє право на володіння, користування та розпорядження своєю власністю у звязку із накладенням на це майно арешту та оголошення його в розшук.

Його права в першу чергу були порушені відповідачем ОСОБА_2, яка вчинила правочин, в результаті якого арештовано та оголошено в розшук його майно без його згоди, без рішення суду про виділення частки у спільному майні подружжя, в результаті чого для нього наступили негативні наслідки, які грубо порушують його конституційні права та законні інтереси.

Також, державний виконавець відділу ДВС приймаючи рішення від 23.12.2013 року про накладення арешту на перераховані вище транспортні засоби, порушив вимоги цивільного та сімейного законодавства та наклав арешт на майно, яке відповідно до ст.57 Сімейного кодексу України знаходилось у спільній сумісній власності подружжя та не знаходилось в особистій приватній власності боржника ОСОБА_2

Крім того, оголошуючи розшук рухомого майна, а саме транспортних засобів у кількості 7 одиниць, які станом на 06.06.2014 року знаходились у його власності, державний виконавець діяв незаконно, оскільки він не являвся учасником виконавчого провадження в межах якого вчинено дану дію оголошено в розшук належні йому згідно рішення суду транспортні засоби. Таким чином, постанова від 06.06.2014 року про оголошення розшуку транспортних засобів є незаконною та підлягає скасуванню судом.

Дії державного виконавця відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції при винесенні постанови від 23.12.2013 року про накладення арешту та від 06.06.2014 року про оголошення розшуку належних йому транспортних засобів є незаконними та такими, що грубо порушують вимоги законодавства, його права і законні інтереси, як власника цього майна і дають йому всі підстави для звернення з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засідання свої позовні вимоги підтримав, просив суд задоволити їх в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що вона дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбі з позивачем. Коли вона брала кредит в ТОВ «ОТП Факторинг Україна», то позивач знав про наявність кредиту. При цьому не заперечувала проти зняття арешту з того майна, яке на даний час йому належить відповідно до ухвали суду від 13.05.2014 року та вважає, що вона не є відповідачем по даній справі, оскільки позовна заява не містить позовних вимог, які б безпосередньо її стосувалися.

Представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.

Представник третьої особи без самостійних вимог: Уманський міський відділ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції в судовому засіданні пояснив, що дійсно 23.12.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме на: автомобіль НОМЕР_4, 1978 року випуску; автомобіль КРАЗ 8138, д.н.з. 09661А, 1995 року випуску; автомобіль МАЗ 504В, д.н.з. 70561МА, 1981 року випуску; автомобіль МАЗ 5551, д.н.з. 00599МА, 1986 року випуску; автомобіль Mersedes-Benz S 280, д.н.з. 04720МТ, 1982 року випуску, ГКБ 819, д.н.з. 07420МА, 1991 року випуску.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем з метою своєчасного, повного та фактичного виконання рішень було вжито всіх необхідних та передбачених законодавством заходів.

07.11.2013 року державним виконавцем було розпочато виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 434530 грн. 02 коп., шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

23.12.2013 року на підставі заяви стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Боржник ОСОБА_2 у добровільному порядку судове рішення не виконувала, тому 02.06.2014 року, керуючись ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було оголошено розшук майна боржника, а саме транспортних засобів у кількості 7 одиниць.

Сторонами виконавчого провадження або їх законними представниками жодного документального підтвердження щодо визнання мирової угоди між позивачем та відповідачем не було надано та до відділу ДВС не надходило. В процесі виконання судового рішення державний виконавець чітко діяв в межах своїх повноважень і в спосіб визначений Законом, жодних порушення ДВС під час накладення арешту на майно боржника та оголошення його в розшук не відбувалося.

На цій підставі Уманський МВ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції з викладеними доводами позивача не погоджується, проти задоволення позовної заяви в частині визнання незаконних вищевказаних постанов державного виконавця заперечує та вважає її необґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача та представника третьої особи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до постанови №3 від 13.12.2010 року Пленуму Вищого адміністративного суду України про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби - до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі наявних документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їх представників.

Постановою № 6 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах розяснено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом предявлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Оскільки позивач ОСОБА_1 не є учасником виконавчого провадження, частково майно на яке державним виконавцем накладено арешт належить йому на праві власності, тому його позов підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, та орган державної виконавчої служби у цьому випадку є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

На виконанні Уманського міського відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження № 43661824 по примусовому виконанню виконавчих листів № 705/1804/13-ц № 2/705/764/13 від 01.10.2013 року виданих Уманським міськрайонний судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості в сумі 434530 грн. 02 коп. та судового збору в сумі 1641 грн., а всього на загальну суму 436171 грн. 02 коп.

23.12.2013 року на підставі заяви стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, а саме на: автомобіль НОМЕР_4, 1978 року випуску; автомобіль КРАЗ 8138, д.н.з. 09661А, 1995 року випуску; автомобіль МАЗ 504В, д.н.з. 70561МА, 1981 року випуску; автомобіль МАЗ 5551, д.н.з. 00599МА, 1986 року випуску; автомобіль Mersedes-Benz S 280, д.н.з. 04720МТ, 1982 року випуску, ГКБ 819, д.н.з. 07420МА, 1991 року випуску.

Боржник ОСОБА_2 у добровільному порядку судове рішення не виконувала, тому 02.06.2014 року, керуючись ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було оголошено розшук майна боржника, а саме транспортних засобів у кількості 7 одиниць: автомобіль НОМЕР_4, 1978 року випуску; автомобіль КРАЗ 8138, д.н.з. 09661А, 1995 року випуску; автомобіль МАЗ 504В, д.н.з. 70561МА, 1981 року випуску; автомобіль МАЗ 5551, д.н.з. 00599МА, 1986 року випуску; автомобіль Mersedes-Benz S 280, д.н.з. 04720МТ, 1982 року випуску, ГКБ 819, д.н.з. 07420МА, 1991 року випуску; ГБК 819, причіп бортовий Е, 1991 року випуску.

Відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.05.2014 року, яка 18.05.2014 року набрала законної сили, за позивачем ОСОБА_1 було визнано право власності на майно, яке перебувало у спільній сумісній власності його та його колишньої дружини ОСОБА_2, в тому числі визнано за ним право власності і на транспортні засоби: напівпричіп самоскид марки ПР, д.н.з. НОМЕР_2, 1993 року; автомобіль МАЗ 5551, 1986 року випуску, д.н.з. 00599МА; автомобіль МАЗ 504 В, 1981 року випуску, д.н.з. 70561МА; автомобіль МАЗ 9397, д.н.з. 14243МА; автомобіль ОДАЗ, модель 9357, д.н.з. НОМЕР_3; автомобіль ММЗ, модель 4502, д.н.з. 01207МА; погрузчик, марки УМ-38, 1989 року випуску, д.н.з. 05390МН.

Сторонами виконавчого провадження або їх законними представниками жодного документального підтвердження щодо визнання мирової угоди між позивачем та відповідачем не було надано та до відділу ДВС не надходило. В процесі виконання судового рішення державний виконавець чітко діяв в межах своїх повноважень і в спосіб визначений Законом, жодних порушення ДВС під час накладення арешту на майно боржника та оголошення його в розшук не відбувалося.

На цій підставі позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов державних виконавців Уманського міського відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції від 23.12.2013 року про накладення арешту на майно боржника в частині накладення арешту на транспортні засоби та постанови від 02.06.2014 року про розшук транспортних засобів є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині зняття арешту та припинення розшуку належних йому транспортних засобів, а саме: напівпричіп самоскид марки ПР, д.н.з. НОМЕР_2, 1993 року; автомобіль МАЗ 5551, 1986 року випуску, д.н.з. 00599МА; автомобіль МАЗ 504 В, 1981 року випуску, д.н.з. 70561МА; автомобіль МАЗ 9397, д.н.з. 14243МА; автомобіль ОДАЗ, модель 9357, д.н.з. НОМЕР_3; автомобіль ММЗ, модель 4502, д.н.з. 01207МА; погрузчик, марки УМ-38, 1989 року випуску, д.н.з. 05390МН, підлягають частковому задоволенню, а саме зняття арешту з автомобілів МАЗ 5551, д.н.з. 00599МА, 1986 року випуску та автомобіля МАЗ 504 в, д.н.з. 70561МА, 1981 року випуску та припинення розшуку вищевказаних автомобілів, оскільки вони дійсно належать позивачу на праві власності, відповідно до ухвали суду від 13.05.2014 року.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки на інші транспортні засоби вказані в позовній заяві державним виконавцем арешт не накладався та їх не було оголошено в розшук, що підтверджується постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постановою про розшук майна від 02.06.2014 року.

На підставі вищевикладеного, ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», Постанови №3 від 13.12.2010 року Пленуму Вищого адміністративного суду України про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, Постанови № 6 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, керуючись ст.ст.10, 60, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Зняти арешт, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження старшого державного виконавця Уманського МВ ДВС ОСОБА_4 від 23 грудня 2013 року у виконавчому провадженні № 40573629, з автомобіля «МАЗ 5551», 1986 року випуску, державний номерний знак 00599МА та автомобіля «МАЗ 504 В», 1981 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, які належать ОСОБА_1 на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13 травня 2014 року та припинити їх розшук оголошений згідно постанови про розшук майна боржника старшого державного виконавця Уманського МВ ДВС ОСОБА_5 від 2 червня 2014 року у виконавчому провадженні № 40573629.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа без самостійних вимог: Уманський міський відділ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий