Провадження № 2/369/90/16
23 лютого 2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Усатова Д.Д.,
за участю секретаря Кузьменко П.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
В листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що вона з відповідачем вела сімейне життя без реєстрації шлюбу з 2003 по 2005 роки.
Від спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.
З 2005 року малолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.
Зі слів позивача на даний час відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає у вихованні, розвитку та оздоровленні дітей участі не приймає.
Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просила суд: стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 25.01.2016 р. і до досягнення дитиною повноліття.
У судове засідання позивач не з'явилась, звернулася до суду із заявою, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось
В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач ОСОБА_2 вели сімейне життя без реєстрації шлюбу з 2003 по 2005 роки.
Від спільного проживання в сторін народився син ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 05.11.2004 року, актовий запис - № 82.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно положень ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодний доказ у справі не має для суду наперед встановленого значення.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме: в частині розміру аліментів. Оскільки судом встановлено, що на даний час відповідач ОСОБА_5 ніде не працює та знаходиться у матеріальному скрутному становищі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави.
Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та, керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, 1981 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 10.11.2015 р. і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, 1981 року народженнсудовий збір у сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) гривень 20 (двадцять) копійок в дохід держави.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Д.Усатов