Справа № 645/6314/15-ц
Провадження № 2/645/184/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2016 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого - судді Алфьорової Т.М.
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу до позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3про відшкодування майнової та матеріальної шкоди, а також моральної шкоди,
Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі і дала пояснення про обставини викладені вище.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, сповіщався про день і час слухання справи за останнім відомим місцем проживання, заперечень не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного.
Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Частина 1 ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.11.1995 року, виданого 12-ю ХДНК за р.№ 2-2954 власником 52/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Профінтерну, 10 у м. Харкові є ОСОБА_2, а власником 48/100 часток вказаного житлового будинку був ОСОБА_4.
ОСОБА_4 помер 02 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно заповіту від 26.06.2003 року, посвідченому ПН ОСОБА_8 ОСОБА_4 все своє майно заповів своєму онукові ОСОБА_3 відповідачу по справі.
Після смерті спадкодавця, ОСОБА_3, своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, про що свідчить відповідь Дванадцятої Харківської нотаріальної контори від 10.12.2015р., але до цього часу спадщину не оформив і свідоцтво не отримав.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, до спадкової маси належать не тільки права, а й обов'язки.
Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відповідно до ч.1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів(обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном
Відповідно до ст.151 ЖК України, громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені ЦК України..
Згідно ст. 322 ЦК України тягар утримання майна покладається на власника, а саме: власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Спадкодавцю ОСОБА_4 як зазначено вище належала 48/100 частина житлового будинку по вул. Профінтерну, 10 у м. Харкові, де зареєстрований ОСОБА_3, якій фактично не мешкає.
На замовлення ОСОБА_2 було проведено технічне обстеження житлового будинку літ. «А-1» прибудова літ. «а», якої користувався ОСОБА_4
Був складений кошторис на виконання будівельне монтажних робіт частини будинку по вул. Профінтерну, 10 у м. Харкові, яка належить відповідачу і витрати на ремонт будуть складати у розмірі 141 501,60 грн.
Позивач ОСОБА_2 вимагає стягнення грошевих коштів на ремонт частини будинку, який не належить їй на праві власності. На думку суду позивач в цій частині вибрав неналежний спосіб захисту цивільних прав, який не передбачений ст. 16 ЦК України.
Крім того, ОСОБА_2 просить стягнути матеріальну шкоду згідно зі ст.22 ЦК України. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в повному обсязі. У ч. 2 цієї статті зазначається, що збитками є втрати, яких особа зазнала, у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Доведення факту завдання реальних збитків, а також причинний зв'язок між цією шкодою та діями відповідача в силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України, покладається на позивача.
Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Позивач ОСОБА_2 зазначила в позові, що за відсутності догляду за частиною будинку ОСОБА_4, почалася частково руйнуватися відмостка навколо її будинку. Цегляна поверхня почала мати сліди розшарування, вимивання та вивітрювання цементно - вапняного розчину; ділянки цегляної кладки втратили цілісність, почалося випадіння цегли, балки почали відходить від центральної віси, але зазначені пошкодження вказані в звіті проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта, який складений ФОП ОСОБА_5 в якому ідеться річ про обстеження та стану конструкцій обєкта, а саме: ? частини житлового будинку літ. « А-1», прибудова літ. «а», якій належав ОСОБА_4
Згідно звіту зазначено, що мета оцінки визначення ринкової вартості збитку, що виник внаслідок руйнування будинку. Технічний стан будівлі і його приміщень характеризується як задовільний, фізичний знос складає 70%.
В звіті зазначені витрати по усій частині будинку, яким користується позивач, де зазначено, зокрема витрати, як скління віконним склом деревяних вікон у дві рами, установлення дверних блоків у зовнішніх прорізах, встановлення внутрішніх дверних, блоків, установлення віконних блоків з роздільними рамами, віконні блоки для житлових будівель з подвійним склінням, улаштування ганців із входів з трьох сторін в три східці, сходові східці з лицьовими бетонними поверхнями тощо.
Не надано доказів стосовно того, в яком стані знаходилося майно на момент життя спадкодавця ОСОБА_4
Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Позивачем не заявлялось клопотання про проведення експертизи у суді
За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відмовляє в задоволенні позову щодо стягнення матеріальних витрат, суд відмовляє і в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди.
Керуючись ст. ст. 22, 1218, 1268 , 1166 ЦК України, ст.ст. 10,11 ,60, 88 , 209 , 214 ,215 , 224-226 ЦПК України, суд -
В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3про відшкодування майнової та матеріальної шкоди, а також моральної шкоди відмовити.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.

Суддя-