Номер провадження 2/754/2409/16
Справа №754/1037/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Чернишової А.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.01.2006 року відповідач ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 10000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п.1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК».

17.07.2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 8006727).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Закрите акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит, у розмірі, встановленому договором.

Відповідач в свою чергу порушує зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 30 листопада 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 59480,61 грн. Враховуючи вищевикладене позивач просив стягнути на свою користь з відповідача 9901,29 грн. - суму заборгованості за кредитним договором; 46270,72 грн. - суму заборгованості по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та привал надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2808,60 грн. - штраф (процентна складова) та 594,81 грн. понесені судові витрати за подачу позову до суду.

Представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - Давиденко М.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд стягнути з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 59480,61 грн. та сплачену суму судового збору. Також просив суд не задовольняти клопотання відповідача щодо застосування строків позовної давності. Пояснив, що в опрацюванні банку знаходиться велика кількість проблемних кредитних справ, тому вони не мають змоги своєчасно звертатись до суду з відповідними позовами.

Відповідач - ОСОБА_3 проти позову заперечував вказуючи на те, що з наданих позивачем документів, право вимагати повернення кредиту згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 10.01.2006 року у позивача виникло з моменту виникнення прострочення заборгованості, тобто з 31.10.2008 року, при цьому виходячи з того ж розрахунку жодного платежу по погашенню заборгованості з його боку не надходило. Позивач звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права лише 26.01.2015 року, тобто з пропуском установленого статтею 257 ЦК України трирічного строку позовної давності. Просив відмовити в задоволенні позову з причин пропущення строку позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обов'язків Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п. 1.1. Статуту Публічного акціонерного товариства Комерційни банк «ПРИВАТБАНК» (а.с. 22).

10.01.2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 10000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.11, 12-17).

Відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30 листопада 2014 року становить 59480,61, та складається з наступного:

9901,29 грн. - суму заборгованості за кредитним договором;

46270,72 грн. - суму заборгованості по процентам за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та привал надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

2808,60 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 76-80).

Відповідно до п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг (а.с.13) для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунок, видає клієнту картки, їх вид і строк дії визначений в заяві та в пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк уклали договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки Банку» заява.

З наданої Заяви (а.с. 11 - зворот) вбачається, що датою відкриття рахунку є 10.01.2006 року і відповідно є датою укладення сторонами кредитного договору № б/н.

Між тим вказана заява не містить доказів щодо строку дії платіжної картки, виданої відповідачу 10.01.2006 року.

Будь яких належних доказів щодо строку дії виданої відповідачу картки матеріали справи не містять, і представник позивача таких доказів суду не надав.

Відповідно до п. 5.3 Умов і правил надання банківських послуг користування платіжною картою, строк і порядок погашення по кредиту по платіжних картах зі встановленим мінімально необхідним платежем наведений у Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами і частину заборгованості по кредиту.

Пунктом 5.4 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що строк погашення по кредиту по платіжних картках без встановленого мінімального обов'язкового платежу відбувається в наступному порядку: строк погашення відсотків - щомісячно за попередній період, строк погашення кредиту - у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

Відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг у випадку порушення клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг обумовлено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

З матеріалів справи вбачається, що сторони про припинення дії договору протягом 12 місяців після його підписання та наступні 12 місяців не заявили, отже дія договору закінчилася 11.01.2007 року.

Згідно п. 3.1.3 Правил користування платіжною карткою по закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше не надійшла письмова заява держателя про закриття карткового рахунку, а також при умові наявності коштів на рахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картковому рахунку (в останній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Відповідно до обставин справи, відповідачу картка з новим строком дії не видавалась, отже строк дії його картки після закінчення 11.01.2007 року не продовжувався.

За договором про надання банківських послуг (позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України). Така ж правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 18.06.2014 року у справі №6-61цс14,

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу. Строк як часова категорія характеризується не тільки початковим, а й кінцевим моментом. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-24 цс 14 від 16.04.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку.

Як встановлено з розрахунку заборгованості за договором долученого представником позивача до позовної заяви останній платіж за кредитним договором було здійснено 27.09.2009 року у розмірі 500,00 грн. (а.с.79).

Згідно ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Враховуючи те, що кредитний договір було укладено 10.01.2006 року, дія договору закінчилася 11.01.2007 року, а позивач в свою чергу звернувся до суду лише 03.12.2014 року, тобто з пропуском строку позовної давності, про що було заявлено відповідачем в своїх письмових поясненнях та в судовому засіданні, доказів поважності його пропуску стороною позивача не надано, а відтак, зазначені обставини є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки суд відмовляє в задоволені позову, всі судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 207, 256, 257, 258, 259, 261 ЦК України,ст.ст. 10, 11, 15, 59-61, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30.03.2015 року.

Суддя: Н.Г.Таран