АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів : Акопян В.І., Гальонкіна С.А.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 10 листопада 2015 року у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду з вказаним позовом, з урахуванням збільшених позовних вимог остаточно просило стягнути з ОСОБА_3 борг за період з 1 серпня 2007 року по 1 березня 2015 року в сумі 13 233 грн. 23 коп., інфляційні втрати у сумі 4 658 грн. 94 коп. та 3% річних у сумі 1 302 грн. 77 коп., а всього 19 438 грн.54 коп.

В обгрунтування заявлених вимог вказували, що відповідач отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, проте систематично ухиляється від оплати останніх, в звязку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 10 листопада 2015 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 1 серпня 2007 року по 1 березня 2015 року, з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 19 194 грн. 94 коп. та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 19438 грн. 54 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, представник ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині стягнення заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних в період з 1 серпня 2007 року по 31 січня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції дав хибну оцінку встановленим фактичним обставинам та неправильно застосував норми закону щодо строків давності.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 03 лютого 2016 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ПОКВТГ "Полтаватеплоенерго": стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПОКВТГ "Полтаватеплоенерго" заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 1 березня 2012 року по 1 березня 2015 року в сумі 6 202 грн. 73 коп., інфляційні втрати в сумі 1 658 грн. 60 коп. та 3% річних в розмірі 235 грн. 05 коп., а всього 8 096 грн. 38 коп. Вирішено питання судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року вказане рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті заявлених вимог, в разі неправильного застосування судом норм матеріального або процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.4).

10 квітня 2003 року між ОСОБА_3 та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» укладено договір про надання послуг теплопостачання за вказаною адресою (а.с.10).

Позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, а відповідач є споживачем вказаних послуг.

Згідно наданих позивачем розрахунків, споживач ОСОБА_3 не сплачує за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води з серпня 2007 року.

27 лютого 2012 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до Октябрського районного суду м.Полтави із заявою про видачу судового наказу, просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за отримані послуги з теплопостачання за період 01 серпня 2007 року по 01 лютого 2012 року у сумі 8 342 грн. 77 коп. з урахуванням інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Судовим наказом від 07 березня 2012 року, виданим Октябрським районним судом м.Полтави, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за надані послуги теплопостачання у сумі 8 342 грн. 77 коп.

Наказ виданий стягувачу 24 травня 2012 року.

25 лютого 2013 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до Октябрського відділу ВДВС Полтавського МУЮ із заявою про примусове виконання зазначеного судового наказу.

З цим позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулося до суду 27 листопада 2014 року, прохаючи стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01 лютого 2012 року по 01 листопада 2014 року.

Заявою від 12 березня 2015 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» збільшило позовні вимоги просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за надані послуги за період з 01 серпня 2007 року по 01 березня 2015 року.

До заяви про застосування наслідків пропуску строків давності, поданої суду 06 травня 2015 року, ОСОБА_2, представник ОСОБА_3, долучив світлокопію ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 16 травня 2013 року, якою скасований судовий наказ від 07 березня 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за період з період 01 серпня 2007 року по 01 лютого 2012 року у сумі 8 342 грн. 77 коп.

У матеріалах наказного провадження №554/4744/13 відсутні відмітки про вручення та /або направлення поштою ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» копії ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 16 травня 2013 року про скасування судового наказу.

Задовольняючи заявлені вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту існування боргу внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем покладеного на неї обовязку здійснювати щомісячну оплату за спожиті послуги, та, застосовуючи положення ст. 625 ЦК України, прийшов до висновку про необхідність стягнути нараховану постачальною організацією прострочену заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. При цьому, місцевий суд, посилаючись на переривання перебігу строку давності, відхилив заперечення представника відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності щодо збільшених позовних вимог, заявлених позивачем 12 березня 2015 року.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів в порядку ч.4 ст.338 ЦПК України на виконання указівок суду касаційної інстанції (а.с.147-149), дійшла таких висновків.

Згідно п.5 ч.3 ст.20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 та є обовязковою для застосування судами України.

Як слідує з матеріалів справи, предявляючи вимогу про видачу судового наказу у 2012 році, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» просило стягнути заборгованість за період з 01 серпня 2007 року по 01 лютого 2012 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності (майже чотири з половиною роки). Видача судового наказу про стягнення боргу перервала перебіг строку давності (у межах трьох років), після скасування судового наказу 16 травня 2013 року за ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» протягом трьох років зберігалося право предявити вимогу про стягнення заборгованості у межах трирічного строку давності, тобто за період з 01 лютого 2009 року по 01 лютого 2012 року. При цьому перебіг цього трирічного строку слід відраховувати від дня, коли ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» отримало копію ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 16 травня 2015 року або ж дізналося про її існування.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів визнає за необхідне погодитися з доводами ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про те, що про існування ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 16 травня 2013 року йому стало відомо лише на початку березня 2015 року у судовому засіданні від представника відповідача, у звязку з чим і була подана заява про збільшення позовних вимог.

Отже, з урахуванням переривання строку давності, скасування судового наказу та дати, коли ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» дізналося про його скасування, позивач має право на стягнення заборгованості у межах трирічного строку давності за період до подачі заяви про видачу судового наказу, тобто з лютого 2009 року по березень 2012 року.

Представник ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» у судовому засіданні погодився, що строк, за який слід стягувати заборгованість з урахуванням указівок суду касаційної інстанції та фактичних обставин, необхідно відраховувати з 27 лютого 2009 року і надав розрахунок заборгованості саме за цей період.

Представник відповідача проти стягнення заборгованості, нарахованої за період з 27 лютого 2009 року по 31 січня 2012 року, заперечував з підстав пропуску строку давності, обґрунтованих заперечень щодо правильності нарахування сум заборгованості не надав.

Оскільки при вирішенні спору судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права у частині застосування наслідків пропуску строків давності, судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення часткове позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати (витрати зі сплати судового збору) у сумі 183 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 309 ч.1 п.4, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10 листопада 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" задовольнити частково стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" ( 36 008, м.Полтава, вул..Комарова,2а, р/р №0972 у філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 331467, ЗКПО 03338030) заборгованість за надані послуги теплопостачання з період з 27 лютого 2009 року по 01 березня 2015 року у сумі 11 375 грн. 39 коп., три відсотки річних у сумі 926 грн. 85 коп., інфляційні втрати у сумі 3 415 грн., а також 183 грн. 60 коп. витрат зі сплати судового збору. У задоволенні іншої частини вимог відмовити у звязку з пропуском строку давності.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А.Лобов

Судді: В.І. Акопян

ОСОБА_4

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов