Справа № 567/110/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Мельниченко Т.М.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування звернулася ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 Свою позовну заяву мотивує тим, що ОСОБА_3 належать 3/4 частки садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Завизів Острозького району Рівненської області по вул. Набережна, 11, а 1/4 його частка рахується за ОСОБА_4 Зазначає, що вказаний будинок станом на 15.04.1991 року відносився до типу колгоспного двору та його членами були ОСОБА_4, ОСОБА_5 і вона, як спадкоємець ОСОБА_5, має право на дане майно, а реалізувати його не може, так як за життя останній не виготовив необхідної технічної документації, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та не здійснив державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що неможливо зробити зараз в звязку з його смертю.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просять визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом ОСОБА_5, право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які знаходяться в с.Завизів Острозького району Рівненської області по вул. Набережна, 11.

Пояснили, що 3/4 частки вказаного садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, належать ОСОБА_3, а 1/4 його частка відповідно до погосподарської книги рахується за ОСОБА_4 Вказують, що станом на 1991 рік садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Завизів Острозького району по вул.Набережна, 11 належав до типу колгоспного двору та в ньому були зареєстрованими та проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а отже їхні частки були рівними та становили по 1/2.

Зазначають, що 29.07.2007 року ОСОБА_5, який є батьком позивачки, помер. Після його смерті ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було подано до Острозької РДНК заяви про прийняття спадщини. Інші спадкоємці заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не подавали. Спадкування відбувається відповідно до договору про поділ спадкового майна від 31.08.2013 року №645. Вказують, що даним договором не охоплено право ОСОБА_5 на 1/2 частку садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Завизів Острозького району по вул. Набережна, 11, а отже вказане майно спадкується ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у рівних частках, тобто по 1/4 частці від цілого садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями за кожною.

07.02.2015 року ОСОБА_4 померла, за життя нею було складено заповіт, відповідно до якого усе своє майно вона заповіла Поліщук (на даний час ОСОБА_3) ОСОБА_6 майно після смерті ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_3, оскільки у визначений строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Окрім того, рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 23.09.2015 року за ОСОБА_3, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, визнано право власності на 3/4 частки садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Завизів Острозького району по вул. Набережна, 11.

Вказують, що будучи спадкоємцем ОСОБА_5 за законом позивач не може реалізувати свого права на спадщину в звязку з тим, що батько не виготовив свідоцтво про право власності на вказане майно і не зареєстрував за собою право власності на будинковолодіння, що неможливо зробити на даний час у зв'язку з його смертю.

В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 проти визнання за ОСОБА_1 як спадкоємцем за законом ОСОБА_5 права власності на 1/4 частку садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які знаходяться в с.Завизів Острозького району Рівненської області по вул. Набережна, 11 не заперечила. Підтвердила пояснення позивачки та її представника.

Представник відповідача Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області у судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій позов визнав та просить справу розглянути за його відсутності.

Суд, вислухавши позивача та його представника, третю особу, вивчивши матеріали справи та спадкового справи, вважає, що позов про визнання права власності на садибний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями доведений і підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що третій особі ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 3/4 частини садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, який розташований в с. Завизів Острозького району Рівненської області по вул. Набережна, 11, а 1/4 частина зазначеного житлового будинку фактично належала ОСОБА_5, як члену колишнього колгоспного двору.

З виписки з погосподарської книги №1 (номер обєкта по господарського обліку 0151-1) встановлено, що 3/4 частини будинку №11 по вул. Набережна в с.Завизів Острозького району рахується за ОСОБА_3, а 1/4 частина за померлою ОСОБА_4, а з довідки Бухарівської сільської ради Острозького району №57 від 26.01.2016 року вбачається, що зазначений житловий будинок з 1973 року по 1991 рік був зареєстрований як колгоспний двір.

Відповідно до довідки Бухарівської сільської ради Острозького району Рівненської області №59 від 26.01.2016 року, в житловому будинку, який знаходиться в с. Завизів Острозького району Рівненської області по вул.Набережна, 11, станом на 1991-1995 року були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Оскільки до правовідносин, які виникли до моменту введення в дію Закону України "Про власність" необхідно застосовувати діюче на той час законодавство, то при вирішенні питання про власність колгоспного двору необхідно керуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 123 ЦК УРСР, розмір частки члена двору встановлюється з рівності часток усіх членів двору, а отже станом на 15.04.1991 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних частках належав житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в с. Завизів Острозького району Рівненської області по вул. Набережна, 11.

В судовому засіданні з свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №036320 встановлено, що ОСОБА_5 помер 29.09.2007 року.

Відповідно до довідки Острозької районної державної нотаріальної контори №56/01-16 від 03.02.2016 року, після смерті ОСОБА_5 заведено спадкову справу №198/2014. З зазначеної спадкової справи вбачається, що спадкоємцями за законом є ОСОБА_4, дружина спадкодавця, та ОСОБА_1, дочка спадкодавця. Спадкування відбувається відповідно до договору про поділ спадкового майна, посвідченого Острозькою районною державною нотаріальною конторою 31.08.2013 року за №645. Відомості про інших спадкоємців відсутні.

З зазначеного вище договору вбачається, що ним не охоплено право ОСОБА_5 на 1/2 частку садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с. Завизів Острозького району Рівненської області по вул. Набережна, 11, на яку він мав право як член колгоспного двору, а отже зазначене майно спадкується ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у рівних частках, тобто по 1/4 частці від цілого будинковолодіння кожною.

З матеріалів спадкової справи №198/2013 після смерті ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_1 видані свідоцтва про право на спадщину за законом (а саме на земельні ділянки), а ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а саме на майновий пай), відповідно до договору про поділ спадкового майна.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №168532, ОСОБА_4 померла 07.02.2015 року. Спадщину за заповітом після її смерті прийняла ОСОБА_3 Відповідно до рішення Острозького районного суду Рівненської області від 23.09.2015 року за ОСОБА_3 як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 визнано право власності на 3/4 частки садибного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Завизів Острозького району по вул. Набережна, 11.

З довідки Бухарівської сільської ради Острзького району Рівненської області №54 від 26.01.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 на даний час доглядає за садибним житловим будинкм з господарсько-побутовими будівлями, що розташовані в с.Завизів Острозького району по вул. Набережна, 11, обробляє земельну длянку.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.09.2015 року встановлено, що нотаріусом позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на садибний житловий будинок, що розташований в с.Завизів Острозького району по вул. Набережна, 11 у звяз'ку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене майно.

За ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, що перешкоджає реєстрації за ОСОБА_5 права власності на майно, та враховуючи, що відповідно до норм ст. 1216, 1261 ЦК України ОСОБА_1 має право на спадщину після смерті її батька ОСОБА_5, то за нею як спадкоємцем за законом слід визнати право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку (А-1), що складається з коридору 1-1-1, коридору 1-1-2, кухні 1-1-3, житлової 1-1-4, житлової 1-1-5, житлової 1-1-6, загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 31 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: прибудову "а", сходи "а-1", сарай "Б", погріб "Г", сарай "Д", огорожу "№1", колодязь "К", вбиральню "В", які знаходяться в с. Завизів Острозького району Рівненської області по вул.Набережна, 11.

На підставі ст.. 25 п. 4, 346 ч.1 п. 11, 328, 1216, 1261 ЦК України, керуючись ст. 10, 57, 62, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємцем за законом ОСОБА_5 право власності на 1/4 частку садибного житлового будинку (А-1), що складається з коридору 1-1-1, коридору 1-1-2, кухні 1-1-3, житлової 1-1-4, житлової 1-1-5, житлової 1-1-6, загальною площею 50,4 кв.м., житловою площею 31 кв.м. та господарсько-побутові будівлі: прибудова "а", сходи "а-1", сарай "Б", погріб "Г", сарай "Д", огорожу "№1", колодязь "К", вбиральню "В", які знаходяться в с. Завизів Острозького району Рівненської області по вул. Набережна, 11.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_7