Справа № 752/1763/16-ц
Провадження по справі № 2/752/2453/16
18.02.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Марченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія", ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування,-
29.01.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія", ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.02.2015 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_7, що належить ОСОБА_1 та автомобіля «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_6, під керуванням ОСОБА_2
Внаслідок вказаної події автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, що підтверджується довідкою про пошкодження автомобіля, виданою на місці ДТП.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2015 року водія ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7707104, була застрахована у ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія", 19.02.2015 року позивачем було подано заяву (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, а також ряд інших документів необхідних для отримання страхового відшкодування.
20.04.2015 року позивачем до ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" подано заяву про виплату страхового відшкодування.
На замовлення ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія", автомобіль позивача «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_7, було надано для незалежної експертизи наслідків ДТП, яку проведено ФОП «ОСОБА_4.», за результатами якої складений звіт № 3724. Згідно вказаного звіту розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу складає 34 388, 04 грн.
Згідно листа-повідомлення від 12.06.2015 року, відповідачем ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" прийнято рішення про виплату позивачу вартості відновлювального ремонту в сумі 28 609,85 грн., а також роз'яснено, що розмір франшизи має бути відшкодовано ОСОБА_2
Незважаючи на вказане, а також на неодноразові телефонні запити позивача до ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія", станом на дату розгляду справи страхова виплата здійснена не була.
З огляду на таке, посилаючись на відповідні норми цивільного законодавства, позивач просив суд стягнути з відповідача ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія"суму страхового відшкодування в розмірі 28 609,85 грн., пеню в розмірі 7 396,64 грн., інфляційні втрати в розмірі 824,18 грн., три відсотки річних в розмірі 456,01 грн., що разом складає 37 286, 68 грн., стягнути з відповідача ОСОБА_2 франшизу у розмірі 1000, 00 грн., стягнути з відповідачів судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду письмові заперечення, відповідно до яких позовні вимоги позивача в частині виплати страхового відшкодування в розмірі 28 609, 85 грн. та пені в сумі 7 396, 64 грн. визнав. Що стосується, вимог про стягнення трьох відсотків річних просив відмовити, посилаючись їх безпідставність, оскільки дія ч. 2 ст. 625 ЦК України не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із відшкодуванням збитків та шкоди. Також просив врахувати положення Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань».
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до чинного законодавства.
За таких обставин, враховуючи заяву представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що стався за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч. 1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Відповідно до ч.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.
Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_7, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_8 (а.с. 10).
Як вбачається з довідки Управління державтоінспекції ГУ МВС України в м. Києва, 12.02.2015 року в м. Києві по вул. Вільямса- Леніна відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_7 (а.с. 11).
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2015 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП іншого учасника пригоди - водія ОСОБА_2 (а.с. 12).
Як вбачається зі змісту позовної заяви та не заперечувалося сторонами, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2на момент ДТП була застрахована ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія"згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7707104.
20.04.2015 року ОСОБА_1 подав до ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія"заяву про страхове відшкодування.
Як вбачається з повідомлення про прийняте рішення по події, яка мала місце 18.02.2015 року, ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" від 11.06.2015 року за Вих. № 5100, останнє здійснило розрахунок страхової виплати та визначило її в розмірі 28 609, 85 грн.. Також в листі зазначено, що франшиза по полісу АІ/7707104 становить 1 000, 00 грн.
Водночас, станом на дату подання позовної заяви до суду, страхова виплата проведена не була, що є порушенням прав позивача, як особи, яка має право на отримання відшкодування.
З огляду на викладене, а також враховуючи, що відповідачем ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" визнано позовні вимоги в частині виплати страхового відшкодування в розмірі 28 609, 85 грн. та пені в сумі 7 396, 64 грн., а отже вказані обставини на підставі ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в зазначеній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Також враховуючи, що судом встановлено наявність підстав для стягнення на користь позивача суми страхового відшкодування, суд приходить до висновку, про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 франшизи в розмірі 1000 грн.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" інфляційних втрат в розмірі 824,18 грн., а також трьох відсотки річних в розмірі 456,01 грн.
Відповідно до ст. 536 та 625 Цивільного кодексу України відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.
Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року роз'яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 526, частина друга ст. 625 ЦК України).
За таких обставин, враховуючи, що відповідачем ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" не надано доказів того, що згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного між відповідачам погоджено інший розмір процентів, ніж встановлено чинним законодавством, а також не надано заперечень проти проведеного позивачем розрахунку розміру інфляційних витрат та трьох відсотків річних, суд приходить до висновку, що позивачем доведено та з ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 824,18 грн. та три відсотки річних в розмірі 456,01 грн.
Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 509, 536, 625, 979 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 61, 88, 213, 215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 6, 12, 22, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року,суд, -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія", ОСОБА_2 про стягнення суми страхового відшкодування- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, і.п.н. НОМЕР_5, проживає за адресою АДРЕСА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_4, проживає за адресою АДРЕСА_1) франшизу в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, і.п.н. НОМЕР_5, проживає за адресою АДРЕСА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_4, проживає за адресою АДРЕСА_1) суму сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 14 (чотирнадцять) гривень 40 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Голосіївського районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя Антонова Н.В.