Справа: № 484/2608/16-ц
Провадження № 2/484/2031/16
21.11.2016р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.
секретар судового засідання - Лянгорт З.О.
за участю позивача - ОСОБА_4
представника позивача - ОСОБА_2
представника управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області - Перкової Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_4, в інтересах дитини ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач в позовній заяві зазначає, що вона є бабусею дитина та проживає разом з ним та своїм чоловіком в м. Первомайськ Миколаївської області. Її син, ОСОБА_5, перебував у шлюбі з ОСОБА_1, який у 2016р. був розірваний на підставі рішення суду. Від цього шлюбу мають сина, ОСОБА_6, якого вони покинули та залишили на виховання бабусі та дідуся, одразу після його народження. Позивач разом зі своїм чоловіком самостійно займаються вихованням, навчанням та гармонійним розвитком дитини, купують йому одяг, взуття, речі які йому необхідні. Вказує, що мати дитини, ОСОБА_1, веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, співмешкає з різними чоловіками та 05.03.2008р. за невиконання своїх батьківських обов'язків, на підставі рішення суду, була позбавлена батьківських прав відносно своєї дитини від попереднього шлюбу - ОСОБА_7 Батько дитини, також веде аморальний спосіб життя, ніде не працює, зловживає спиртними напоями, постійно зникає з дому, начебто на заробітки, однак коли вертається мешкає за її рахунок. Крім того, був неодноразово судимий, останній раз, згідно вироку суду від 27.04.2009р., був засуджений до 5 років і шести місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна.
Враховуючи те, що відповідачі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов'язків, перестали бачитися з дитиною, не приймають участі у житті сина, не надають матеріальну допомогу на утримання дитини позивач вважає, що є підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав.
Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просила його задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області, проти задоволення позову не заперечувала.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі вказаного суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що відповідачі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі заочного рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.04.2016р. (а.с.10)
Під час шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1, у них народився син ОСОБА_6 (а.с.11), який, згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої квартальним комітетом № 38, проживає з позивачем та її чоловіком за адресою: АДРЕСА_1. Також за вказаною адресою зареєстрований батько дитини ОСОБА_5(а.с.12)
З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї позивача вбачається, що зазначене житло має сучасний ремонт, у хлопчика окрема кімната, в якій дитяче ліжко, диван, шафи для одягу, дитина забезпечена одягом, взуттям, продуктами харчування. Створені належні умови для проживання та розвитку дитини. В кімнатах прибрано та затишно, а між членами сім'ї гарні стосунки побудовані на любові та взаємоповазі.(а.с.16)
Згідно характеристики на ОСОБА_5 та ОСОБА_1, наданої квартальним комітетом № 38, останні разом зі своїм сином не мешкають, ведуть аморальний спосіб життя, ніде не працюють, зловживають спиртними напоями, матеріальну допомогу сину не надають, станом його здоров'я та вихованням не цікавляться, хоча знають, що дитина часто хворіє та потребує санаторно-курортного лікування. Вихованням та утриманням онука займаються його бабуся та дідусь.(а.с.18)
На підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 05.03.2008р., ОСОБА_1, яка на той час мала прізвище чоловіка «ОСОБА_1» (а.с.22), була позбавлена батьківських прав відносно доньки, від попереднього шлюбу, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20). Згодом, опікуном ОСОБА_7 була призначена її бабуся, ОСОБА_8.(а.с.23)
Згідно повідомлення Управління у справах дітей Первомайської міської ради Миколаївської області, під час нетривалого проживання ОСОБА_6, у своєї матері ОСОБА_1 в смт. Веселинове, остання приблизно у серпні-вересні 2015 року викликала працівників міліції та письмово відмовилась від свого сина.(а.с.21)
Відповідно до вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.02.2009 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 199 КК України та призначене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років. На підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.(а.с.13)
Згідно вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.04.2009 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років і шість місяців з конфіскацією ? частини майна.(а.с.14-15)
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили суду, що знають ОСОБА_1 більше 25 років, дитина проживає разом з нею та її чоловіком, вони піклуються про нього та створюють належні умови для його життя. Батьки про Данііла не дбають, не приходять на його дні народження, не надають матеріальної допомоги. Вказують, що коли дитину привезли з смт. Веселинове, від матері, вона була злякана та вдягнена у костюм без спідньої білизни, а зараз це зовсім інша дитина.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради № 4424/03.1-26 від 03.08.2016р. орган опіки та піклування вважає за доцільне та таким, що відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_6, позбавити ОСОБА_5 та ОСОБА_1 батьківських прав відносно нього.(а.с.19)
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.
Згідно ст.. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Положеннями вказаної вище статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.
Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків з виховання дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.
Відповідно до ст.. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки у випадках: якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причин і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.15,16 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
З рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи, вбачається, що відповідачі повідомлені про місце, день та час розгляду справи, однак жодного разу в судове засідання не з'явилися. Жодних повідомлень про причини неявки від них не надходило.
Вище викладене свідчить про свідоме не бажання відповідачів виконувати батьківські обов'язки, піклуватись про дитину, її здоров'я та займатись її вихованням.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідачі, всупереч ст.ст. 150, 155 СК України, усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, а також маючи можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, не виконують своїх батьківських обов'язків та не здійснюють батьківського піклування щодо свого малолітнього сина: не піклуються про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймають участі у його вихованні, не надають матеріальної допомоги, не забезпечують здобуття ним повної загальної освіти, не готують його до самостійного життя.
Вказане є підставою для позбавлення ОСОБА_5 та ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1
Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно їхнього малолітнього сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
СУДДЯ: