АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/455/2016 Головуючий у 1-й інстанції - Великохацька В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М. Поливач Л.Д.

при секретарі - П'ятничук В.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг групп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, Публічне акціонерне товариства «Універсал банк», про визнання недійсними акту про реалізацію арештованого майна, свідоцтва про право власності на майно та скасування рішення про державну реєстрацію права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.07.2011 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва первісний позов ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, шляхом проведення прилюдних торгів. Цим же рішенням визначено ціну початкового продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 841 921 грн.21.02.2012 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Ченківським О.О. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2972 від 10.11.2011 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3заборгованості в сумі 555635,73 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки. 06.06.2012 року між ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві та ТОВ "Укрспецторг групп" було укладено договір про надання послуг по реалізації арештованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1. 15.06.2012 року на сайті реалізації конфіскованого та арештованого майна було опубліковано повідомлення про торги №436430 з продажу зазначеної квартири. Перші прилюдні торги з реалізації квартири, призначені на 06.07.2012 року на 12 год. 00 хв., не відбулися у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців. Державним виконавцем було проведено переоцінку майна та відповідно до акту переоцінки №801/13 від 11.07.2012 року майно було уцінено на 25% і його вартість склала 631440,75 грн. Другі прилюдні торги були призначені на 13.08.2012 року на 12 год. 00 хв., але вони також не відбулися у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців. 28.09.2012 року державним виконавцем складено другий акт переоцінки №801/13 від 28.09.2012 року, згідно якого квартиру було уцінено на 47% від початкової вартості до 446218,13 грн. 07.11.2012 року ТОВ "Укрспецторг групп" було проведено прилюдні торги з реалізації зазначеної квартири. За результатами проведених прилюдних торгів складено протокол №11-0108/12, згідно з яким переможцем торгів визнано ОСОБА_5, як учасника, який запропонував найвищу ціну. Однак ОСОБА_5 в установлений термін не здійснив повний розрахунок за придбане майно, у зв'язку з чим державний виконавець підготував 22.11.2012 року лист №801/13 до ТОВ "Укрспецторг групп", де повідомив про ненадходження коштів від учасника. 22.11.2012 року ТОВ "Укрспецторг групп" було складено додаток №1 до протоколу №11-0108/12, відповідно до якого переможцем торгів визнано ОСОБА_2 12.12.2012 року державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві на підставі додатку №1 до протоколу №11-0108/12 складено акт про реалізацію арештованого нерухомого майна, який було видано ОСОБА_2 На підставі цього акту ОСОБА_2 оформив у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу АпатенкаМ.А. свідоцтво НОМЕР_1 про право власності на зазначену квартиру. Вважає, що при проведені торгів і в процесі оформлення їх результатів було допущено порушення вимог чинного законодавства. Зокрема, вказала, що її не було проінформовано у встановлені законодавством строки про день, час і місце проведення як перших, так і повторних прилюдних торгів та про початкову ціну реалізації майна і його переоцінку. Крім того, ТОВ "Укрспецторг групп" опублікувало повідомлення про торги з продажу зазначеної квартири з порушенням семиденного терміну з моменту укладення договору про реалізацію майна. Також, ОСОБА_1 після того, як відбулися перші та другі торги, іпотекодержателю не було запропоновано придбати предмет іпотеки за початковою ціною. Також стверджувала, що другі прилюдні торги було проведено пізніше, ніж через місяць з дня проведення перших прилюдних торгів, що також стосується і проведення третіх прилюдних торгів. Крім того, вказала, що за результатами проведених 07.11.2012 року прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, їй не було надіслано належним чином оформлену копію протоколу, а також їй не було надіслано нотаріально посвідчену копію акта про реалізацію предмета іпотеки. Під час реалізації предмета іпотеки було допущено грубі порушення процедури проведення прилюдних торгів та фактичне усунення іпотекодавця та іпотеектодержателя від участі в цьому процесі, а тому є незаконними документи, видані за результатами проведення прилюдних торгів, в тому числі акт державного виконавця про реалізацію арештованого майна та свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, видане ОСОБА_2 З цих підстав просила суд визнати недійсним акт державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про реалізацію арештованого майна від 12.12.2012 року; визнати недійсним свідоцтво НОМЕР_1 від 14.12.2012 року, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А.; скасувати рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1 проведену на підставі свідоцтва НОМЕР_1, виданого ОСОБА_2 14.12.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник позивача подала апеляційну скаргу, та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування своїх доводів, вказує зокрема, що висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та незаконними, оскільки судом не надавалась належна оцінка наявним у матеріалам справи доказам, а саме: неотримання позивачем повідомлень про дати проведення торгів, щодо недодержання строків призначення наступних торгів після проведення оцінки майна; стосовно порушень, допущених органом державної виконавчої служби, його посадовою особою при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", до призначення аукціону, в тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна тощо.

У судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги, росили її задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Інші особи в судове засідання не з'явились.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із необґрунтованості позовних вимог, у зв'язку з їх недоведеністю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.07.2011 року рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі №2-2972/2011 первісний позов ПАТ "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором №013-2008-1601 від 22.05.2008 року в розмірі 70422,78 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 10.08.2010 року становить 555635,73 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 площею 58,60 квадратних метрів, жилою площею 39,40 квадратних метрів, що належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши ціну початкового продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 841921,00 грн.; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ "Універсал Банк", третя особа, - ОСОБА_3, про визнання недійсними кредитного договору №013-2008-1601 від 22.05.2008 року та договору іпотеки від 22.05.2008 року відмовлено.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 07.02.2013 року позовні вимоги ПАТ "Універсал Банк" про визнання недійсними прилюдних торгів задоволено частково, визнано недійсними прилюдні торги, проведені 07.11.2012 року ТОВ "Укрспецторг групп", з реалізації нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, в частині визнання недійсними прилюдних торгів, проведених 13.08.2012 року ТОВ "Укрспецторг групп", в позові відмовлено повністю.

Однак, постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.06.2013 року рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2013 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсними прилюдних торгів від 07.11.2012 року та прийнято в цій частині нове рішення, яким в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.10.2013 року у справі №5011-3/16780-2012 постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.06.2013 року залишено без змін.

Крім того, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13.02.2014 року, у задоволенні позову ПАТ "Універсал Банк" про визнання прилюдних торгів недійсними було відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.06.2014 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13.02.2014 року залишено без змін.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п.п.6.1.,6.2.,6.3.,6.4. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року №68/5, після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. У разі реалізації предмета іпотеки в акті про проведені прилюдні торги відомості зазначаються з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку". Затверджений акт державний виконавець видає переможцеві не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження. Копія акта надсилається стягувачу, боржникові та спеціалізованій організації. На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну (п.2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

У Постанові Верховного Суду України 6-116цс12 від 24.10.2012 року зазначено, що, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України 6-116цс12 від 24.10.2012 року враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч.1-3 та 6 ст.203 ЦК України (ч.1 ст.215 цього Кодексу).

Разом з тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст.215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил підготовки та проведення торгів.

Оскільки постановою Вищого господарського суду України від 28.10.2013 року у справі №5011-3/16780-2012 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.06.2014 року, встановлено, що прилюдні торги були проведені у відповідності до чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визнання недійсним акту державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві про реалізацію арештованого майна від 12.12.2012 року, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги стосовно порушень, допущених органом державної виконавчої служби, його посадовою особою при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", до призначення аукціону, в тому числі щодо визначення вартості чи оцінки майна тощо є безпідставними, оскільки дії державного виконавця у виконавчому провадженні , які не стосуються правил проведення аукціону, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання аукціону недійсним.

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст.18 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті підсудні адміністративним судам.

Також вказана позиція висловлена і у Постанові Верховного Суду України 6-116цс12 від 24.10.2012 року, відповідно до якої що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом №606-XIV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст.ст.18,24-27,32,33,55,57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч.7 ст.24, ч.4 ст.26, ч.3 ст.32, ч.3 ст.36, ч.2 ст.57, ст.ст.55,85 Закону). Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Окрім цього, п.4.3.6. Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, державний виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна. Отже, посилання ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що державним виконавцем було порушено вимоги чинного законодавства та не було призначено експерта для визначення вартості нерухомого майна, є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для визнання недійсним свідоцтва НОМЕР_1 від 14.12.2012 року, виданого ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А., та скасування рішення про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1, проведену на підставі свідоцтва НОМЕР_1 від 14.12.2012 року, виданого ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. ж також безпідставними з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.47 Закону України "Про іпотеку", оформлення результатів прилюдних торгів здійснюється в кілька етапів: складання організатором прилюдних торгів протоколу прилюдних торгів (ч.1 ст.47); складання державним виконавцем акту про реалізацію майна (ч.ч.2-4 ст.47); видача нотаріусом покупцеві свідоцтва про придбання майна на підставі акту про реалізацію майна (ч.5 ст.47).

Таким чином, видача свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів є одним з етапів оформлення результатів прилюдних торгів, а тому це свідоцтво не є самостійним правочином або актом ненормативного характеру, для його оскарження чинним законодавством встановлено спеціальні правила.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації.

Отже, підставами для скасування раніше прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є порушення умов, визначених в п.п.1,2 ч.1 ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно а їх обтяжень".

ОСОБА_1 на обґрунтування зазначених доводів апеляційної скарги не надано належаних та допустимих доказів на підтвердження того, що існували будь-які порушення, які могли стати підставою для прийняття неправомірного рішення про реєстрацію права власності на зазначену квартиру.

За таких обставин, встановивши, що прилюдні торги з реалізації зазначеної квартири не є недійсними (дана обставина встановлена постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.06.2013 року, постановою Вищого господарського суду України від 28.10.2013 року у справі №5011-3/16780-2012, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.12.2013 року, постановою апеляційного суду м. Києва від 13.02.2014 року у справі №756/7278/13 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.06.2014 року, які набрали законної сили), суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у державного виконавця не було правових підстав не видавати акт про реалізацію арештованого нерухомого майна, а відтак - нотаріус не мав правових підстав не видавати ОСОБА_2 свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, на підставі якого і було здійснено державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру.

Спростування даних висновків суду першої інстанції доводи апеляційної скарги не містять.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам, що викладені ним на обґрунтування позовної заяви, вони були предметом розгляду суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді