Справа № 579/167/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2016 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - Моргун О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Сергієнко Ж.М.,

з участю відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанкдо ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, далі ПАТ КБПриватБанк звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ПАТ КБПриватБанк та відповідачем було укладено кредитний договір від 15 травня 2009 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Станом на 31 грудня 2015 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 35008 грн. 53 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 8675 грн. 15 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 22140 грн. 12 коп., заборгованості за пенею та комісією - 2050 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1643 грн. 26 коп.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 35008 грн. 53 коп.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.2).

Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача суд вирішив можливим розглянути справу у його відсутність.

Відповідач в судове засідання зявилась, позов визнала частково на суму заборгованості за кредитом 8675 грн. 15 коп.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що між ПАТ КБПриватБанк та ОСОБА_1 було укладено договір від 15 травня 2009 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, який складається з заяви, довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, що становлять кредитний договір (а.с.11,12,13-18).

Відповідач своїм підписом підтвердив згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір (а.с. 12).

Згідно п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк (а.с.17).

Відповідно до п. 6.5 та п. 6.6 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. У випадку невиконання зобовязань по Договору, на вимогу Банка виконати зобовязання по поверненню Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (п.8.6) (а.с. 16).

При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 15 травня 2009 року.(а.с.44)

Таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обовязки, які вони врегулювали договором від 15 травня 2009 року.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 15 травня 2009 року укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та ОСОБА_1 заборгованість станом на 31 грудня 2015 року становить 35008 грн. 53 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 8675 грн. 15 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 22140 грн. 12 коп., заборгованості за пенею та комісією - 2050 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1643 грн. 26 коп. (а.с.8-10).

За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Відповідач ОСОБА_1 не оспорювала договір позики, укладений між ПАТ КБПриватБанк та нею, не надала суду доказів, що кредитний договір укладений відповідачем проти її справжньої волі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідачкою ОСОБА_1 в судове засідання не були надані докази, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень в частині позову про невизнання заборгованості за кредитним договором, яка складається з заборгованості по процентам, пенею та комісією та штрафам.

З указаного розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач не погасив узятий ним кредит, не сплатив відсотків, а тому відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства ці суми підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ ПриватБанк.

Суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором від 15 травня 2009 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 35008 грн. 53 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 8675 грн. 15 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 22140 грн. 12 коп., заборгованості за пенею та комісією - 2050 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1643 грн. 26 коп., яка виникла станом на 31 грудня 2015 року та яка заявлена позивачем в позовній заяві.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, які позивач зазначає у розмірі 1378 гривень як витрат на сплату судового збору, які підтверджуються квитанцією (а.с.24), суд виходить з того, що згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст. ст. 6, 526, 530, 533, 549, 612, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 14, 57, 60, 74, 88, 158, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором від 15 травня 2009 року у розмірі 35008 грн. 53 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 8675 грн. 15 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 22140 грн. 12 коп., заборгованості за пенею та комісією - 2050 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 1643 грн. 26 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк витрати за сплату судового збору у розмірі 1378 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії рішення - апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.223 ЦПК України.

Рішення виконано суддею на компютері в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлено 5 квітня 2016 року.

Суддя ОСОБА_2