АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6402/16 Головуючий 1 інст. - Стригуненко В.М.
Справа № 640/2759/16-ц
Категорія: договір позики Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Кругової С.С., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року,

у с т а н о в и л а:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася у Київський районний суд м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

На обґрунтування позивач вказала, що 15 травня 2015 року вона позичила відповідачу гроші в сумі 501 400 грн. 00 коп., що еквівалентно 21 800 доларів США 00 центів, які остання зобов'язувалася повернути до 15 серпня 2015 року.

Оскільки ОСОБА_2 у добровільному порядку відмовляється повернути позичені кошти, ОСОБА_1 просила стягнути на її користь 501 400 грн. 00 коп. боргу.

В уточнених вимогах ОСОБА_1 просила стягнути на її користь з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 21 800 доларів США 00 центів.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 травня 2016 року справа передана на розгляд Балаклійського районного суду Харківської області.

В серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась у суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.

Зазначала, що 24 січня 2015 року укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала у власність, а ОСОБА_4 прийняв у власність 461 440 грн. 00 коп., що еквівалентно 22 400 доларам США 00 центів, з зобов'язанням повернути гроші в строк до 24 травня 2015 року. У зв'язку з невиконанням зобов'язань щодо повернення грошей ОСОБА_4 за ініціативою ОСОБА_1 боргові зобов'язання було переоформлено та 15 травня 2015 року укладено договір позики між ОСОБА_1 і ОСОБА_2

З метою забезпечення зобов'язань за цим договором позики 05 червня 2015 року укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_5 купила квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не отримувала від ОСОБА_1 коштів, розписка про отримання грошей у борг написана на прохання родини у зв'язку з погрозами з боку ОСОБА_1, договір купівлі-продажу вчинено для приховання договору іпотеки, просила визнати недійсними договір позики, укладений 15 травня 2015 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, та договір купівлі-продажу, укладений 05 червня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Варніковою К.В. за реєстровим № 2053.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 08 серпня 2016 року зустрічний позов ОСОБА_2 в частині визнання договору позики недійсним об'єднано в одне провадження з позовом ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики; у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 у частині визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнута сума боргу в розмірі 546 308 грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 5 014 грн. 00 коп.

В задоволенні позову ОСОБА_1 в іншій частині, а також зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

З ОСОБА_1 на користь держави стягнуто 449 грн. 08 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 - представник ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального, процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та задоволення позову в частині визнання договору позики недійсним в повному обсязі. Зокрема зазначає, що ОСОБА_1 запевнила про знищення оригіналу розписки, написаної з ОСОБА_4; показання свідків про складення розписки за відсутності ОСОБА_8 суд не взяв до уваги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першо інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина 1 статті 638 ЦК України).

Стаття 1046 ЦК України визначає договір позики як договір, за яким одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (частина 1 статті 1047 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій саме сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Тобто, якщо за договором позики передано грошові кошти, то повертаються також грошові кошти у такій самій сумі.

Як вбачається з матеріали справи, між сторонами мав місце факт передачі ОСОБА_1 ОСОБА_2 грошей у сумі 21 800 доларів США 00 центів, що підтверджується відповідною розпискою на а. с. 4.

Надана позивачем як доказ договору позики розписка від 15 травня 2015 року містить усі зазначені у статті 1046 ЦК України умови, зокрема про отримання грошей із зобов'язанням їх повернути.

Доказів того, що ОСОБА_2 повернула борг ОСОБА_1, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення суми боргу з урахуванням офіційного курсу Національного банку України на день ухвалення рішення.

Доводи апеляційної скарги поро те, що ОСОБА_1 запевнила про знищення оригіналу розписки, написаної з ОСОБА_4, не можуть бути прийняті до уваги. Належним чином написана розписка є доказом передання грошей від ОСОБА_1 до ОСОБА_2

Посилання на те, що судом не взято до уваги показання свідків про складення розписки за відсутності ОСОБА_8, не гуртуються на законі.

Згідно з частиною 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Обставини, визнані сторонами, згідно з частиною 1 статті 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

За правилами вимог частин 1-3 статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доводи про те, що ОСОБА_2 не отримувала від ОСОБА_1 коштів, є безпідставними. В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснила, що боргові зобов'язання ОСОБА_4 стосуються іншого договору, укладеного з ОСОБА_1, що не є предметом даного спору.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 ч. 1 п. 1, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

С.С.Кругова