Справа №333/8421/15-ц
Пр. №4-с/333/3/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

при секретарі: Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_3, посилаючись на те, що на виконанні у Комунарського ВДВС ЗМУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1074 виданого 14.07.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" суми боргу в розмірі 752 534,13 грн.

14.09.2011 р. державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ було винесено постанову №28485961 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 75 256,40 грн.

16.09.2011 р. державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ було винесено постанову №28485961 про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчий дій у сумі 100,07 грн.

11.11.2015 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя було винесено ухвалу по справі №333/7168/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ. Ухвалою суду було визнано незаконними дії виконавчої служби в частині не направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження та надання строку на добровільне виконання рішення суду.

11.11.2015 р. державним виконавцем було винесено постанову №48792482 про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 у межах суми стягнення в розмірі 75 256,40 грн.

11.11.2015 р. державним виконавцем було винесено постанову №48792533 про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 у межах суми стягнення в розмірі 100,07 грн.

Вказані постанови скаржник отримав поштою 11.11.2015 р., після чого звернувся до суду з скаргою на дії державного виконавця в десятиденний строк.

Скаржник вважає, що його скарга підлягає задоволенню, оскільки заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2011 р. змінювалося рішенням Апеляційного суду Запорізької обл. від 15.02.2012 р., що було підставою для закінчення виконавчого провадження. Також ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2015 р. визнавалися дії державного виконавця щодо не надання боржнику строку на добровільне виконання рішення суду незаконними, що відповідно свідчить про незаконність дій державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору та накладення арештів на майно боржника.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, викладені в скарзі та просив їх задовольнити.

Державний виконавець Комунарського ВДВС ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала та зазначила, що на адресу боржника направлялася постанова про відкриття виконавчого провадження та він був обізнаний про факт виконання рішення суду, що підтверджується поштовим повідомленням та журналом вихідної кореспонденції. Винесення апеляційним судом рішення від 15.02.2012 р. не було підставою для закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення суду першої інстанції не скасовувалося, а змінювалося в частині.

Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні у Комунарського ВДВС ЗМУЮ перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1074 виданого 14.07.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" суми боргу в розмірі 752 534,13 грн.

14.09.2011 р. державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ було винесено постанову №28485961 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 75 256,40 грн.

16.09.2011 р. державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ було винесено постанову №28485961 про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчий дій у сумі 100,07 грн.

В грудні 2011 р. ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2011 р. було подано апеляційну скаргу.

15.02.2012 р. рішенням Апеляційного суду Запорізької обл. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.06.2011 р. було задоволено частково, зменшено суму заборгованості в частині стягнення пені.

В звязку з винесенням нового рішення суду по справі, 23.03.2012 р. представником ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було отримано нові виконавчі листи по справі, які до виконавчої служби не предявлялися.

11.11.2015 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя було винесено ухвалу по справі №333/7168/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ. Ухвалою суду було визнано незаконними дії виконавчої служби в частині не направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження та надання строку на добровільне виконання рішення суду. В ухвалі суду також зазначається, що ОСОБА_1 заборгованість перед ТОВ "ОТП Факторинг Україна" було погашено в добровільному порядку. Ухвала суду набрала законної сили 17.11.2015 р.

11.11.2015 р. державним виконавцем було винесено постанову №48792482 про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 у межах суми стягнення в розмірі 75 256,40 грн.

11.11.2015 р. державним виконавцем було винесено постанову №48792533 про накладення арешту на все майно ОСОБА_1 у межах суми стягнення в розмірі 100,07 грн.

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання рішення суду, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України порушено їх права чи свободи.

Згідно ч. 2 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

На адресу ОСОБА_1, в порушення ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" постанови про відкриття виконавчого провадження з пропозицією добровільного виконання рішення суду не поступали, що встановлено ухвалою суду від 11.11.2015 р. Таким чином, боржник був позбавлений права надати держвиконавцю докази добровільного виконання рішення суду.

Згідно статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", лише в разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення, та відповідно, стягує з боржника виконавчий збір та витрати, повязані з виконанням рішення.

Згідно ст. 28 Закону, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Частиною 8 вказаної статті зазначається, що постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

У відповідності до ч. 2 ст. 57 Закону, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Таким чином суд вважає обґрунтованими доводи скаржника про незаконність стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на виконання рішення суду, накладення арештів на майно боржника в звязку з не наданням боржнику строку на добровільне виконання рішення суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

В звязку з цим, суд вважає що після ухвалення Апеляційним судом Запорізької обл. рішення від 15.02.2012 р. про стягнення з ОСОБА_1 боргу, виконавче провадження підлягало закінченню відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", що також свідчить про незаконність оскаржуваних дій державного виконавця.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що державним виконавцем Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ не було закінчено виконавче провадження в звязку з винесенням нового рішення по справі та не був дотриманий встановлений законодавством порядок повідомлення та надіслання документів виконавчого провадження боржнику ОСОБА_1, суд вважає, що дії державного виконавця є незаконними, а скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 383, 386-388 ЦПК України, ст.ст.6, 11, 25, 31, 35, 41, 82 Закону України "Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ від 14.09.2011 р. №28485961 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 75 265,40 грн.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ від 16.09.2015 р. №28485961 про стягнення з ОСОБА_1 витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчий дій у сумі 100,07 грн.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ від 11.11.2015 р. №48792482 про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 та заборону відчуження вказаного майна у межах суми стягнення 75 256,40 грн.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ від 11.11.2015 р. №48792533 про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони його відчуження у межах суми стягнення 100,07 грн.

Звільнити з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ від 11.11.2015 р. №48792482 все рухоме та нерухоме майно належать на праві власності ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_4