Провадження № 2/185/389/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 лютого 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області: головуючого судді: Боженко Л.В. за участю секретаря Полуциган О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася через суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить про надання дозволу на виготовлення дитині проїзного документа для виїзду за кордон та на виїзд дитини за кордон протягом трьох років без згоди другого з батьків. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 21 червня 2006 року по 19 грудня 2012 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Розірваний шлюб на підставі рішення Куйбишевського районного суду м. Донецьк від 19.12.2012 року. Від шлюбу має неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу позивач з донькою проживає в м. Києві. Бабуся неповнолітньої - ОСОБА_4 проживає у м. Донецьку - неконтрольованій Україною території, також там проживають батьки відповідача, які є бабусею та дідусем ОСОБА_3. Відповідач мешкав в АДРЕСА_1. Однак приблизно з січня 2015 року за вказаною адресою не проживає, теперішнє місце проживання позивачу не відоме. Таким чином, іншої можливості, окрім як у судовому порядку отримати дозвіл на перетин кордону чи лінії зіткнення, що розташована у Донецькій та Луганські областях України, ОСОБА_3, без згоди та супроводу відповідача, у позивача не має.

Від позивача та її представника надійшла заява про слухання справи в їхню відсутність. Позовні вимоги просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, від нього заяв до суду не надходило, але він був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем розірваний шлюб.(а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.7). Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з позивачем(а.с.8).

Позивач має бажання тимчасово виїжджати з донькою за кордон. Для виїзду доньки за кордон необхідно мати нотаріальний дозвіл відповідача, однак відповідач ухиляється від надання такого дозволу.

Згідно ст.. 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків ( усиновлювачів ), піклувальників, та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 вищевикладених Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без згоди батька.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 10,60,209,212-215 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька, - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 протягом трьох років.

Дозволити ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_2, оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України протягом трьох років.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Л. В. Боженко