Справа № 310/9162/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2016 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа керівник ОСББ «Молодіжний» ОСОБА_3 про виділ в користування кімнати,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив і вказав, що йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить 1/6 частка квартири АДРЕСА_1.

5/6 частин цієї ж квартири належить його сестрі ОСОБА_2, в квартирі зареєстрований він, його сестра та син сестри ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Він займає кімнату площею 11,9 кв. м., а тому виникла необхідність укладання окремого договору найму з ним та виділення цієї кімнати в окрему.

Просить виділити йому у користування вказану кімнату, і доручити керівнику ОСББ «Молодіжний» укласти з ним окремий договір.

В судовому засіданні позивач з представником за договором про надання правової допомоги ОСОБА_5 підтримав свій позов і пояснив, що він є інвалідом 3 групи, у звязку з його захворюванням йому необхідна окрема кімната, тому він просить виділити кімнату площею 11,9 кв. м., не дивлячись на те, що вона перевищує його частку у праві власності. Оскільки у нього немає іншого виходу для вирішення свого житлового питання, просить, щоб суд своїм рішенням виділив йому цю кімнату в користування.

Представник відповідача ОСОБА_2 за договором і свідоцтвом адвокат ОСОБА_6 заперечує проти задоволення позову на тих підставах, що ОСОБА_1 зламав вхідні двері в квартиру, самочинно вселився зі своєю сім»єю у кімнату, і позивачка не має можливості користуватися своє часткою в квартирі. Позивач не надав належних та допустимих доказів технічної можливості виділення в окреме користування цієї кімнати, клопотання про проведення відповідної експертизи не заявляв, законних підстав для зайняття цієї кімнати не має.

Третя особа керівник ОСББ «Молодіжний» ОСОБА_3 до суду не явився, про день слухання справи сповіщений, причини своєї неявки суду не повідомив, і суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних доказів.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволення позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Як встановлено судом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками двокімнатної квартири АДРЕСА_2, про що свідчать копії правовстановлюючих документів.

При цьому ОСОБА_1 володіє 1/6 часткою, ОСОБА_2 5/6 частками.

Згідно технічної характеристики квартира має жилу площу 29, 3 кв. м., з яких 1-а кімната площею 17,4 кв. м., 2-а кімната площею 11,9 кв. м.

В квартирі згідно довідки ОСББ «Молодіжний» зареєстровані ОСОБА_1, його сестра ОСОБА_2 та племінник ОСОБА_4.

ОСОБА_1, маючи у власності 1/6 частку квартири, без дозволу іншого співвласника займає кімнату площею 11,9 кв. м., яка перевищує його частку у праві спільної часткової власності( 29,3: 6 = 4,9 кв. м.).

Згідно до ч.ч. 1, 2. 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування цієї частини спільного майн в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Судом встановлено, що позивач використовує частину квартири, що належить на праві власності ОСОБА_2, без її згоди, що порушує її право на безперешкодне користування своєї власністю, своєї згоди на таке користування вона не надавала, тому володіння вказаною кімнатою відповідачем є протиправним.

Тим більше, він не має законного права просити суд виділити йому цю кімнату в окреме користування, по перше, без визначення технічної можливості такого виділення, і по друге, за відсутністю будь якого правового обґрунтування.

Думка позивача про те, що він є інвалідом третьої групи зі специфічним захворюванням, і це дає йому право на зайняття чужої власності, є помилковою, суд не може захищати права однієї особи на житло за рахунок порушення права власності іншої особи.

Крім того, суд вважає, що позивачем невірно вибраний і спосіб захисту свого порушеного права, а крім того, він не вказав, яке саме право і яким чином порушується діями відповідача і потребує судового захисту.

Посилання позивача на ст. ст. 63,104 ЖК України є помилковим, і ці підстави для виділення кімнати в окреме користування застосовані бути не можуть.

За тих обставин, що позовні вимоги не ґрунтуються на законі, не доведені належними та допустимими доказами, вони задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що при прийнятті позовної заяви до розгляду суд за клопотанням позивача відстрочив сплату судового збору до постановлення судового рішення, суд у відповідності до ст. 1, 2 ст. 82 ЦПК України стягує з позивача судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. 358 ЦК України, ст. ст.10,60, 82, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий номер НОМЕР_1 судовий збір на користь держави 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_7