Справа №303/5273/16-ц
2/303/2446/16 ряд.стат.звіту №04
23 листопада 2016 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді Монич В.О.
при секретарі Глеба Е.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток майна, що перебуває у спільній сумісній власності.
Позивач ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення розміру часток майна, що перебуває у спільній сумісній власності.
Позовні вимоги мотивує тим, що 05 вересня 1970 року він уклав шлюб з ОСОБА_3. За час шлюбу ними спільно було набуто нерухоме майно, а саме : згідно договору купівлі-продажу квартири від 13.11.1992 року відповідачка ОСОБА_3 придбала у власність квартиру АДРЕСА_1. Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської Ради від 01 липня 1999 року за №«Про будівництво», ОСОБА_3 надано дозвіл на зміну функціонального призначення частини домоволодіння за адресою : Духновича, 16 кв.1 з житлової в нежитлову для організації приватної торгівлі продовольчими товарами. Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської Ради від 31 жовтня 2002 року №«Про будівництво», внесено зміну в рішення виконакому від 01.07.1999 року за№та надано дозвіл ОСОБА_3 провести прибудову з надбудовою житлових приміщень, а також реконструкцію АДРЕСА_2 під кафе-магазия з організацією головного входу з вул.Духновича. За наслідками виконання вказаного рішення міськвиконкому щодо реконструкції нерухомого майна, на підставі рішення Виконавчого комітету Мукачівської міської Ради від 31 липня 2003 року за №193, ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно Серії САС №962623 від 19 вересня 2012 року. Право приватної власності на нежиле приміщення №1 в будинку №16 по вул.Духновича в м.Мукачево зареєстровано комунальним підприємством «МБТІтаЕО» 19 вересня 2012 року за реєстраційним номером 2674658, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 19.09.2012 року за №35545376. Просить визначити розмір часток у спільному сумісному майні, а саме : нежилого приміщення №1 в будинку №16 по вул.Духновича в м.Мукачево, Закарпатської області, визнавши, що частки кожного із співвласників ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рівними та становлять по ? частці.
Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити з підстав наведених у позовній заяві.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, про час та місце розгляду справи. До суду повернулися конверти з відміткою за закінченням терміну зберігання, що дає суду підстави вважати, що відповідачка ухиляється від отримання судової повістки.
Беручи до уваги заяву представника позивача, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд приходить слідуючого висновку.
Згідно ст.ст. 60, 61, 70 СК України будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
За загальним правилом вважається, що кожна річ (крім речей індивідуального користування), придбана під час шлюбу є спільним сумісним майном подружжя і відповідно вони мають абсолютно рівні права. Винятками з цього правила є: майно, набуте до реєстрації шлюбу; майно, отримане в період шлюбу в порядку спадкування чи дарування, приватизоване майно або придбане за особисті кошти, приватизована земельна ділянка; особисті речі, коштовності, отримані премії, нагороди; відшкодування, отримане за заподіяну шкоду або зіпсовану річ, страхові виплати. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. (Постанова № 11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя ). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФМ №141180 виданого повторно 27 липня 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_3 05 вересня 1970 року було укладено шлюб (а.с.5). Відповідно до договору купівлі-продажу від 13.11.1992 року зареєстрованогов реєстрі за №І-7238 відповідачка ОСОБА_3 придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с.607). Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської Ради від 01 липня 1999 року за №157 «Про будівництво», ОСОБА_3 надано дозвіл на зміну функціонального призначення частини домоволодіння за адресою : Духновича, 16 кв.1 з житлової в нежитлову для організації приватної торгівлі продовольчими товарами (а.с.8). Рішенням виконавчого комітету Мукачівської міської Ради від 31 жовтня 2002 року №247 «Про будівництво», внесено зміну в рішення виконакому від 01.07.1999 року за№157 та надано дозвіл ОСОБА_3 провести прибудову з надбудовою житлових приміщень, а також реконструкцію АДРЕСА_3 під кафе-магазия з організацією головного входу з вул.Духновича (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.09.2012 року ОСОБА_3 належить на приватній власності вбудовані нежитлові приміщення за адресою : м.Мукачево, вул.Духновича, №16, приміщення №1. і на підставі даного свідоцтва 19.09.2012 року КП МБТІтаЕО було видано витяг про державну реєстрацію за номером 35545376 (а.с.10-11). Позивач просить визначити частки у майні, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, визнавши за кожним з подружжя по ? частці нежилого приміщення №1 в будинку №16 по вул.Духновича в м.Мукачево, Закарпатської області. У випадку, якщо подружжя у добровільному порядку не визначили своєї частки у спільному майні і не провели його поділ в натурі відповідно до статті 69 СК України, спір між подружжям з приводу визначення частки і поділу майна вирішує суд в порядку загального судочинства, керуючись презумпцією, яка випливає із статті 70 СК України. Майно подружжя, щодо якого порушено спір, припускається таким, що належить подружжям на праві спільної сумісної власності і частки їх визнаються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Так, згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову в якій зробив такий правовий висновок : «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними» (реєстраційний номер в ЄДРСР - 14887466 в). Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5. Тому, якщо «титульним власником» спільного є лише один співвласник (наприклад, лише на ім'я одного із подружжя у шлюбі придбано та зареєстровано земельну ділянку, житловий будинок чи автомобіль), а право власності іншого співвласника майна не підтверджене документально, або навіть не визнається чи заперечується, то на підставі норм ст.392 Цивільного кодексу України та приведеної вище правової позиції Верховного Суду України зацікавлена особа (співвласник право власності якого не підтверджене документально) може в судовому порядку захистити своє суб'єктивно непідтверджене, невизнане, порушене чи оспорюване право власності на частку в спільному майні, оскільки з певних причин (наприклад, відсутності на це згоди титульного власника) договір про визначення часток в нотаріальному порядку не завжди може бути укладений. Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів. За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Керуючись ст.ст.10, 60, 88, ч.4 ст.169, 208, 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, ст.60,61, 70 СК України, ст.ст.357, 372, 392 ЦК України, суд, заочно -
Позов ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 задовольнити.
Виділити частки у спільному сумісному майні, а саме : нежилого приміщення №1 в будинку №16 по вул.Духновича в м.Мукачево, Закарпатської області, визнавши, що частки кожного із співвласників ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є рівними та становлять по ? частці.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Головуючий В.О.Монич