Справа № 750/8824/16-ц
Провадження № 4-с/750/54/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Супруна О.П.

за участю секретаря Носенко М.Ю.,

представника заявника адвоката ОСОБА_1, субєкта оскарження ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4, старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2,

заінтересована особа ОСОБА_5,

в с т а н о в и в :

19 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить:

-визнати неправомірними дії державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівської області ОСОБА_4, які виявилися у винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2015 по виконавчому листу № 2/2506/2988, виданому Деснянським районним судом 30.09.2011 про стягнення з ОСОБА_3, користь ОСОБА_5 12000 доларів США та 1080 грн.;

-визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.02.2015 по виконавчому листу № 2/2506/2988 державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівської області ОСОБА_4;

-визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівської області ОСОБА_2, які виявилися у винесенні постанови про закриття виконавчого провадження від 09.09.2016 по виконавчому листу № 2/2506/2988, виданому Деснянським районним судом 30.09.2011, та постанови від 09.09.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1200,00 доларів США та 108,00 грн.;

-визнати незаконними та скасувати постанову старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівської області ОСОБА_2 про закриття виконавчого провадження від 09.09.2016 по виконавчому листу № 2/2506/2988 та постанову від 09.09.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 1200,00 доларів США та 108,00 грн.

Протокольною ухвалою суду від 07.11.2016 поновлений пропущений заявником строк для подання скарги.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала, просила задовольнити.

Субєкт оскарження, яка представляє інтереси Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівської області, заперечувала проти задоволення скарги.

Заявник, субєкт оскарження ОСОБА_4 та заінтересована особа до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи оповіщені, про причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що постановою головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 26.12.2011 відкрито виконавче провадження №30513891 з примусового виконання виконавчого листа №2/2506/2988/11, виданого за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 серпня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 12000 доларів США заборгованості за договором позики, а також 1080 грн. у відшкодування судових витрат (а.с. 49).

Після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем проводились виконавчі, що підтверджується копіями постанов від 19.01.2012 та 09.02.2012 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанови від 05.03.2012 про залучення працівників ДАІ для затримання автотранспорту боржника (а.с. 46-48).

Постановою головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_6 від 03.04.2012 виконавче провадження закінчено у звязку з проживанням боржника за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 50).

Постановою державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_7 від 28.04.2012 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/2506/2988/11 (а.с. 62).

25.06.2013 державним виконавцем Дорошенко В.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з необхідністю направлення виконавчого документа для виконання за адресою місця проживання боржника (а.с. 63).

Постановою державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 01.07.2014 відкрито виконавче провадження №43866484 з виконання виконавчого листа №2/2506/2988/11, виданого 30.09.2011 (а.с. 52).

На підставі довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області від 05.11.2014 встановлено, що боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з чим постановою державного виконавця Новозаводського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 01.07.2014 виконавче провадження №43866484 закінчено (а.с. 55).

Проте, старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_8 від 14.02.2015 відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/2506/2988/11, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 30.09.2011, у звязку з відсутністю постанов про стягнення виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих, копій документів щодо майнового стану боржника (а.с. 64).

Постановою державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 24.02.2015 відкрито виконавче провадження №46660884 з виконання виконавчого листа №2/2506/2988/11, виданого 30.09.2011 (а.с. 56).

18.08.2016 старшим державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, а 09.09.2016 про накладення арешту на все рухоме майно ОСОБА_3 (а.с. 57, 59).

Постановою старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 09.09.2016 було стягнуто з ОСОБА_3 виконавчий збір у розмірі 1200 доларів США та 108 грн., оскільки боржник не виконав виконавчий лист в добровільному порядку протягом семи днів з моменту відкриття виконавчого провадження (а.с. 60).

В цей же день субєктом оскарження ОСОБА_2 виконавче провадження №46660884 з виконання виконавчого листа №2/2506/2988/11, виданого 30.09.2011, закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з надходженням від стягувача заяви №3533/14.24-38 від 17.08.2016, згідно якої борг у повному обсязі сплачений боржником 10.09.2011. Крім того, у постанові встановлено, що витрати на проведення виконавчих дій перераховані згідно платіжного доручення №1779 від 31.08.2016. Постанову про стягнення виконавчого збору виділено в окреме провадження (а.с. 61).

Сплата ОСОБА_3 боргу підтверджується розпискою ОСОБА_5 від 10.09.2011, відповідно до змісту якої останній отримав особисто від ОСОБА_3 гроші в сумі 12000 доларів США в якості погашення заборгованості за договором позики та на виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.08.2011 по цивільній справі № 2/2506/2988/11. Ніяких матеріальних та інших претензій до боржника ОСОБА_3 не має (а.с. 17).

Згідно зі ст. 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Закону у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Отже, у звязку з відмовою старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_8 14.02.2015 прийняти до провадження виконавчий документ та відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/2506/2988/11, виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 30.09.2011, оскаржуваною постановою державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_4 В.В. від 24.02.2015, на підставі ч. 1 ст. 51 Закону, фактично відновив виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа. Підстав для вчинення будь-яких інших дій виконавець не мав, оскільки йому не було надано доказів про сплату ОСОБА_3 визначеного судовим рішенням боргу.

У відповідності з частиною пятою ст. 12 Закону сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Частинами першою та третьою ст. 27 Закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з

боржника не стягуються.

Згідно з частиною першою ст. 28 Закону (у редакції станом на 09.09.2016) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Пунктом 3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції, чинній станом на 09.09.2016), передбачено, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Відповідно до п. 3.7.4 цієї Інструкції у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону.

Аналіз вищевказаних правових норм дає підстави для висновку, що стягнення виконавчого збору в рамках примусового виконання судового рішення майнового характеру є обовязковим. Боржник звільняється від його сплати у разі самостійного виконання рішення у встановлений статтею 25 Закону строк за умови виконання обовязку протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне або часткове самостійне виконання, передбаченого ч. 5 ст. 12 Закону.

Як убачається з матеріалів справи та пояснень учасників судового процесу, у ході примусового виконання виконавчого листа №2/2506/2988/11, виданого 30.09.2011, державними виконавцями неодноразово здійснювались виконавчі дії, а про повне виконання рішення суду стягувач письмово повідомив виконавця тільки 17.08.2016 у заяві №3533/14.24-38.

Разом з тим, винесення постанови про стягнення виконавчого збору пізніше ніж на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення, так само як і не виконання держвиконавцем вимог ч. 5 ст. 20 Закону, будь-яким чином не порушує його права чи свободи у розумінні ст. 383 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 292 - 294, 385 - 388 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4, старшого державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби м. Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі через Деснянський районний суд м. Чернігова апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Супрун