Справа № 544/1798/15-ц
Пров. № 2/544/51/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області

у складі головуючого - судді Сайко О.О.

за участі секретаря - Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1 (фізичної особи),

представника відповідача - ОСОБА_2 (фізичної особи),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборна, 41 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у грудні 2015 року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 10 серпня 1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3. Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітню доньку ОСОБА_5, народження ІНФОРМАЦІЯ_4 та повнолітнього сина ОСОБА_4, народження ІНФОРМАЦІЯ_5 який продовжує навчання. З січня 2013 року діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Просить стягти з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_4 позовні вимоги обґрунтовує тим, що його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розлучилися 23 січня 2013 року. На даний час він є студентом 2 курсу Лубенського медичного училища Полтавської області. З моменту розлучення і по даний час позивач повністю перебуває на утриманні матері ОСОБА_1, яка ніде не працює. Батько матеріальної допомоги не надає. Просить стягти з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі ? частини усіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 07.12.2015 до часу закінчення навчання 30.06.2017.

У судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали, пояснили, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість та зобов'язаний надавати таку допомогу. ОСОБА_1 на даний момент тимчасово не працює та вимушена одна утримувати неповнолітню дочку та повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Представник відповідача усудовому засіданні позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини доходу визнав у повному обсязі, не заперечував обов'язок відповідача щодо утримання неповнолітньої дитини. В частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, позов не визнав, пояснивши, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти у зв'язку з відсутністю у нього будь-яких доходів. Відповідач ніде не працює, а виплати по безробіттю йому припинені. Зазначив, що на даний час відповідачу складно знайти роботу за спеціальністю, він не відмовляється сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина у разі свого працевлаштування.

Заслухавши позивачів та представника відповідача, дослідивши усі наявні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, позовні вимоги ОСОБА_4 - частково, за наступних підстав.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З 10.08.1996 до 23.01.2013 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3).

Від шлюбу мають двох дітей: неповнолітню доньку ОСОБА_5, народження ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4), та повнолітнього сина ОСОБА_4, народження ІНФОРМАЦІЯ_5 який продовжує навчання (а.с.24).

Діти проживають разом із матір'ю ОСОБА_1 АДРЕСА_1, та перебувають на її утриманні (а.с.5).

Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча має можливість і зобов'язаний надавати таку допомогу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або матері. При цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних.

Згідно ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини його доходів є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В частині стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є студентом Лубенського медичного училища Полтавської області (а.с.26), за місцем навчання стипендії не отримує (а.с.49).

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 01 січня становить 1330 грн. Зазначене вказує на потребу ОСОБА_4 у матеріальній допомозі від батьків.

Мати повнолітнього ОСОБА_4 не працює та не має змоги сама утримувати двох дітей, однин з яких продовжує навчання у вищому навчальному закладі.

Відповідач ОСОБА_4 перебуває на обліку Пирятинського районного центру зайнятості як безробітній (а.с.16), з 13.02.2016 йому припинено виплату допомоги по безробіттю (а.с.51). Стягнення по виконавчих документах з нього не проводиться, інших утриманців він не має.

Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно роз'яснень, п. 20 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, а саме: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як передбачено ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Кодексу.

Частина 2 ст. 200 СК України вказує, що при визначенні розміру аліментів одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, судом враховується матеріальне становище обох батьків, які не мають постійного заробітку. Суд також враховує матеріальне становище повнолітнього сина сторін, який навчається на бюджетній формі навчання та не отримує стипендії.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що останній не має можливості утримувати повнолітнього сина, так як ніде не працює, доходів не має та перебуває на обліку у центрі зайнятості, шукає роботу за спеціальністю ветлікаря. Відповідач ОСОБА_4 є працездатною особою, має задовільний стан здоров'я та не позбавлений можливості працювати. До того ж, записи про трудову діяльність відповідача у його трудовій книжці вказують про можливість виконувати роботу не за спеціальністю (а.с.15). Зазначені відповідачем доводи не звільняють його від обов'язку утримувати повнолітнього сина у зв'язку з його навчанням, оскільки за змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З огляду на вищевказані обставини, враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та встановлені вище обставини справи, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку, щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку, з урахуванням вимог ч.2 ст.182 СК України.

Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 88, 212, 215, 367 ЦПК України, на підставі ст. ст.180-182, 199, 200 СК України, суд ,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого АДРЕСА_2, мешканця АДРЕСА_3 ідентифікаційний код НОМЕР_1, непрацюючого, аліменти на користь ОСОБА_1, народження ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканки АДРЕСА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, народження ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.12.2015 і до досягнення дитиною повноліття.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого АДРЕСА_2, мешканця АДРЕСА_3 ідентифікаційний код НОМЕР_1, непрацюючого, аліменти на користь повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_4, народження ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканця АДРЕСА_4, ідентифікаційний код НОМЕР_3, у розмірі 1/6 частини його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 07.12.2015 і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

Стягнути із ОСОБА_3, народження ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого АДРЕСА_2, мешканця АДРЕСА_3 ідентифікаційний код НОМЕР_1 судовий збір на користь держави у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у розмірі місячних платежів підлягає негайному виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом 10 днів із дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Головуючий -

Повний текст рішення виготовлений 22.02.2016