Справа № 584/237/16-ц Провадження № 2/584/112/16
РІШЕННЯ

Іменем України

31.03.2016 Путивльський районний суд Сумської області

в особі: головуючого - судді Толстого О.О.

при секретарі Зікрати Я.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 21.05.2013 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання спільної дитини - сина ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн. щомісячно. В зв'язку із збільшенням на даний час прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та неможливістю самостійно належним чином утримувати дитину просила збільшити розмір визначених за рішенням суду аліментів до 800 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та посилався на те, що сплачує аліменти у розмірі, більшому, ніж встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів, а тому просив відмовити в задоволені позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є батьком дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого з 01.06.2013 сплачує аліменти на користь позивача на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 21.05.2013 в твердій грошовій сумі - 450 грн. на місяць, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6, 10-11).

Станом на 18.02.2016 року відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів за два останні місяці, що видно з довідки ВДВС (а.с. 13).

Дитина проживає з матір'ю, яка офіційно працює та щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 1378 грн. (а.с. 15). Обидва мають незадовільний стан здоров'я (а.с. 29-39).

В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181, ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Твердження позивача про те, що відповідач неофіційно отримує доходи від ремонту автомобілів та перевезень пасажирів є необґрунтованими, оскільки в порушення вимог ст. 60 ЦПК України вона на підтвердження своїх доводів належних та допустимих доказів не надала.

В той же час, відомості про перебуванні у власності відповідача переобладнаного пасажирського фургону "RENAULT Trafir" та частки у нерухомому майні (а.с. 40,41), свідчать про те, що він спроможний надавати матеріальну допомогу сину у більшому розмірі.

Беручи до уваги загальновідому інформацію про рост в Україні споживчих цін на продукти харчування, житлово-комунальні послуги та інше, розміщену на офіційному сайті Державної служби статистики України - http://www.ukrstat.gov.ua, яка свідчить про погіршання матеріального становища позивача у порівнянні з 2013 та наступними роками, а також стан здоров'я дитини, потреби її фізичного, духовного і соціального розвитку на даний час, матеріальне становище та стан здоров'я відповідача, виходячи із засад розумності, справедливості та враховуючи закріплені ст.ст. 2-4, 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 3 Конвенції про права дитини принципи пріоритетності інтересів дітей в усіх діях щодо них, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, які стягується з відповідача на утримання сина, визначивши їх у сумі 600 грн. на місяць.

При цьому відсутність інформації про роботу та доходи відповідача не є підставою для визначення аліментів у мінімальному їх розмірі, визначеному ч. 2 ст. 182 СК України, як це стверджує відповідач.

Враховуючи те, що позивач отримує аліменти за виконавчим листом, виданим на підставі попереднього судового рішення, цей виконавчий лист необхідно відкликати в зв'язку з ухваленням нового рішення у справі.

В силу ст. 81 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Виходячи з наведеного, керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", ст.ст. 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212 та 214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визначений рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 21.05.2013 розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на утримання його сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, збільшити.

3. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Путивль Сумської облсті, аліменти на утримання його сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 600 (шістсот) грн. щомісячно, яка підлягає індексації, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення сином повноліття. Аліменти сплачувати на користь матері дитини - ОСОБА_1.

4. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 21.05.2013, відкликати.

5. Стягнути з ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Рішення виготовлено в повному обсязі 05.04.2016.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Путивльського районного суду О.О.Толстой