У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів,

встановив:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») 4 977,71 євро вкладу, 594, 59 євро відсотків за договором, 58,91 євро 3% річних та зобов'язати відповідача виплатити відсотки з 23 лютого 2015 року по день фактичної видачі вкладу.

Зазначав, що 22 травня 2013 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладений договір банківського вкладу для розміщення грошових коштів в сумі 4 977,71 євро на строк 93 дні до 22 серпня 2013 року з нарахуванням на суму вкладу 6,5 % річних. Вказував на те, що неодноразово звертався у відділення банку, в тому числі про виплату вкладу, однак отримував відмови та необґрунтовані відповіді про неможливість його повернути.

07 лютого 2015 року надіслав на адресу банку письмову заяву, яку відповідач отримав 18 лютого 2015 року, про розірвання договору, виплату вкладу та відсотків, яка залишена без відповіді. Банк у встановлені строки суму вкладу не повернув та не сплатив нараховані за користування ним відсотки, порушив умови укладеного між сторонами договору.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01 грудня 2015 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 суму вкладу за договором від 22 травня 2013 року в розмірі 4 977,71 євро, що в еквіваленті становить 126 085 грн 39 коп., відсотки за договором в сумі 594,59 євро, що еквівалентно 15 060 грн 96 коп., 3% річних в сумі 58,91 євро, що еквівалентно 1492 грн 19 коп.

В решті вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, керуючись ст. ст. 526, 629, 1058, 1060, 1061 ЦК України, правильно виходив із того, що банк не виконав своїх зобов'язань за договором банківського вкладу, а тому дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення з банку на користь позивача суми вкладу, нарахованих відсотків та 3% річних.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Публічному акціонерному товариству комерційного банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк