Провадження № 2-о/641/83/2016 Справа № 641/3089/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Нагорної М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, який помер 26 березня 2016 року в м. Алчевськ Луганської області.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 посилається на те, що він є сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 26 березня 2016 року в м. Алчевськ Луганської області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Також зазначив, що встановлення факту смерті необхідно йому для проведення державної реєстрації смерті.

Заявник звертався до відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції з метою отримання свідоцтва про смерть, однак йому було відмовлено та розяснено право на звернення до суду. Враховуючи вищевикладене заявник був вимушений звернутися з заявою про встановлення факту смерті до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про встановлення факту смерті підтримав та пояснив, що його батько помер 26.03.2016 року в м. Алчевськ Луганської області у віці 74 років, знаходячись разом зі своєю дружиною у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1. В день смерті батька він знаходився в м. Харкові, та про його смерть дізнався від матері. 29.03.2016 року він був присутній на похоронах ОСОБА_2, які відбулися на міському кладовище м. Алчевськ.

Також зазначив, що при зверненні до відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Харкові йому було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 Встановлення факту смерті необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть, отримання допомоги на поховання та оформлення спадкових прав.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявку суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серія V-УР № 474464 виданого 21.11.1964 року Краснолуцьким РАГС Луганської обл., батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 15).

Згідно до відмітки в копії паспорту Серія ЕМ 734409 виданого Алчевським МВ УМВС України в Луганській обл., 14.08.2000 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7-8).

Довідкою № НОМЕР_1 від 28.11.2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції підтверджується, що ОСОБА_1, 06.11.1964 року перемістився з тимчасово окупованої території в м. Харків, в-д. Фесенківський, 9, кв. 88, та його місце перебування зареєстровано за вказаною адресою (а.с. 9).

Як вбачається з довідки про причину смерті (до форми № 106/у №242) від 28.03.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 26.03.2016 року у звязку з постінфарктним кардіосклерозом. Вказана довідка посвідчене печаткою Луганської Народної Республіки (а.с.12).

Згідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 І-ВВ № 002008 від 29.03.2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 26.03.2016 року в м. Алчевськ Луганської Народної Республіки. Вказане свідоцтво посвідчене печаткою Луганської Народної Республіки (а.с.10).

06.04.2016 року листом № 3145/15-04-06 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки заявником подано документ, виданий на тимчасово окупованій території України (а.с. 5).

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що вона є дружиною заявника, їй відомо, що батько заявника ОСОБА_2 помер 26.03.2016 року, про його смерть їх повідомила дружина померлого ОСОБА_3 На наступний день після смерті ОСОБА_2 вони з заявником виїхала до м. Алчевськ та були присутніми на похоронах, які відбулися 29.03.2016 року.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що заявник є її сином, а померлий ОСОБА_2 приходиться йому батьком. Померлий 26.03.2016 року ОСОБА_2 останній рік свого життя дуже хворів. 26.03.2016 року він знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_2, а вона вийшла до магазину, та коли повернулась то побачила, що він не подає ознак життя. Вона викликала швидку медичну допомогу та працівників міліції, які зафіксували факт смерті. Похорони ОСОБА_2 відбулись на третій день після його смерті в м.Алчевськ.

Суд не має підстав для сумніву стосовно об'єктивності пояснень цих свідків, у звязку з тим, що вказані особи ніяким чином не зацікавлені в наслідках розгляду цієї справи і їх пояснення об'єктивно співвідносяться з іншими доказами по справі.

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України.

Так, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відносини, пов'язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".

Згідно ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до приписів Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 N 545, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 р. за N 1152/13026, для забезпечення реєстрації смерті в органах реєстрації актів цивільного стану закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о). Лікарське свідоцтво про смерть видається такими закладами охорони здоров'я: лікарнями, амбулаторно-поліклінічними закладами, диспансерами, пологовими будинками, санаторіями, патолого-анатомічними бюро, бюро судово-медичної експертизи.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги відсутність протиріч в місці та даті смерті ОСОБА_2, померлого 26.03.2016 року в м. Алчевськ, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Факт, який просить встановити заявник, має для нього юридичне значення, оскільки встановлення факту смерті його батька є підставою для державної реєстрація смерті, отримання свідоцтва про право на спадщину та не суперечить вимогам законодавства та відповідає законним інтересам заявника.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10,11,212,214,215,218,256-259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5), який мав місце 26 березня 2016 року в місті Алчевськ Луганської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду на протязі десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6