АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/442/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

з участю: представника позивача ОСОБА_6,

відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Комунального підприємства «Чигиринське» в особі ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_8 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства «Чигиринське» до ОСОБА_7 про стягнення безпідставно перерахованих коштів,

в с т а н о в и л а :

06 травня 2015 року ліквідатор Комунального підприємства «Чигиринське»(далі КП «Чигиринське») ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення безпідставно перерахованих коштів, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою господарського суду Черкаської області від 06 грудня 2012 року було визнано КП «Чигиринське» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_8

При проведені ліквідаційної процедури з метою погашення грошових вимог щодо наданих послуг по договору від 01.01.2013 року № 01-13/01 з рахунку КП «Чигиринське» 18.02.2015 року ОСОБА_9 було сплачено грошові кошти в розмірі 50 000 грн.

Позивач вказує, що ухвалою господарського суду Черкаської області від 24 березня 2015 року визнано дії ліквідатора банкрута з виплати усієї заборгованості із заробітної плати працівникам боржника у другу чергу такими, що суперечать положенням п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», продовжено строк ліквідаційної процедури до 01 липня 2015 року, зобовязано ліквідатора вжити заходів з виправлення порушення, зокрема щодо установлення черговості задоволення вимог кожного працівника щодо повернення коштів у ліквідаційну масу та їх перерозподілу відповідно до вимог закону.

З метою виконання вказаної ухвали господарського суду на адресу відповідача була направлена письмова вимога щодо повернення коштів. Відповідачем вказані вимоги не виконані.

Тому просить суд стягнути з ОСОБА_7 на користь КП «Чигиринське» Чигиринської міської ради безпідставно перераховані кошти в сумі 50 000 грн.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог КП «Чигиринське» про стягнення перерахованих коштів відмовлено за безпідставністю.

Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі ліквідатор КП «Чигиринське» - арбітражний керуючий ОСОБА_8, вважаючи рішення суду таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права, не відповідає дійсним обставинами справи, просить його скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що кошти отримані відповідачем є заробітною платою, отриманою на погашення заборгованості по заробітній платі, що підтверджується платіжним дорученням, тому з боку відповідача відсутні недобросовісні дії щодо отриманих грошових коштів, а їх виплата проведена ліквідатором КП «Чигиринське» добровільно, тому кошти не є безпідставно набутими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що постановою господарського суду Черкаської області від 06 грудня 2012 року КП «Чигиринське» визнано боржника - КП «Чигиринське» банкрутом та відкрито процедуру його ліквідації строком до дванадцяти місяців (а.с. 3).

Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_8

Відповідно до платіжних доручень № 86,87 від 18.02.2015 року, з метою погашення грошових вимог щодо наданих ОСОБА_7 послуг по договору від 01.01.2013 року № 01-13/01, з рахунку КП «Чигиринське» відповідачу було сплачено грошові кошти у розмірі 50 000 грн. (а.с. 4).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24 березня 2015 року частково задоволено скаргу представника трудового колективу боржника, визнано дії ліквідатора банкрута з виплати усієї заборгованості із заробітної плати працівникам боржника у другу чергу такими, що суперечить положенням п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та зобовязано ліквідатора вжити заходів з виправлення порушення, вказаного у цій ухвалі (зокрема, щодо установлення черговості задоволення вимог кожного працівника, щодо повернення коштів у ліквідаційну масу та їх перерозподілу до вимог закону) і не пізніше як 15 червня 2015 року подати новий звіт про здійснену ліквідаційну процедуру та ліквідаційний баланс банкрута (а.с. 5-8).

За змістом ст. 127 КЗпП України, відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі, організації, де вони працюють, можуть проводитися за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу: для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати; для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок; для погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження або переведення до іншої місцевості; на господарські потреби, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування; при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за невідроблені дні відпустки; при відшкодуванні шкоди, завданої з вини працівника підприємству, установі, організації (стаття 136 КЗпП України).

Також ст. 1212 ЦК України зобов'язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно.

При цьому ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, нормами закону не передбачено повернення працівником підприємству зайво виплачених коштів, крім випадків, встановлених ст. 127 КЗпП України, ст. 1215 ЦК України.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Кошти отримані відповідачем не є безпідставно набутими коштами, оскільки вони є заборгованістю по оплаті за проведену ним роботу - по наданню послуг у звязку з ліквідацією підприємства, що не заперечується самим позивачем.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки факту недобросовісного набуття відповідача отриманих коштів у розмірі 50 000 грн., які є виплатою заборгованості по заробітній платі, невиплаченою вчасно КП «Чигиринське», не встановлено, як і не встановлено наявності рахункової помилки, тому суд першої інстанції дійшов правильного і обґрунтованого висновку про те, що відповідно до ст. 1215 ЦК України зазначені кошти поверненню не підлягають.

Крім того, судом першої інстанції достовірно встановлено, що на даний час в ліквідаційній масі КП «Чигиринське» наявно достатньо грошової маси для того, щоб не порушувати права відповідача, провівши перерахунок їм заробітної плати з урахуванням виплачених сум без їх повернення, а виконання ухвали господарського суду Черкаської області не може позбавити відповідача їх законного права на соціальний захист та виплату заборгованості по заробітній платі, черговість якої була неправильно встановлена позивачем.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що судом не встановлено порушення прав позивача з боку відповідача, а захисту підлягають лише порушені права, то за таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Отже, доводи апелянта носять субєктивний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції при вирішенні спору повно з'ясував та перевірив всі фактичні обставини справи, ухвалив рішення з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, дані обставини є підставами для залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Чигиринське» в особі ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства «Чигиринське» до ОСОБА_7 про стягнення безпідставно перерахованих коштів залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :