АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/635/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 58 Васильківська Т. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівКорнієнко Н. В. , Пономаренка В. В.
при секретаріГончар Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: Смілянський міський відділ державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_8, ОСОБА_9, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності на автомобіль та зняття обмежень, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 про визнання права власності на автомобіль та зняття обмежень.

В обґрунтування свої позовних вимог посилався на те, що 22.05. 2010 року між ним та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля Opel Vectra, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, який за згодою сторін оформлено у вигляді довіреності. На підтвердження цього договору купівлі-продажу ОСОБА_6 надав розписку, згідно з якою відповідач продав йому автомобіль 22.05.2010 року за 25 000,00 грн. Дана довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу, відповідно до якої позивач, разом із ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були уповноважені розпоряджатися ним, керувати даним транспортним засобом, знімати з обліку та відчужувати цей автомобіль.

14.09.2015 року працівником ІДПС взводу №1 роти ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарних постів при УДАІ ГУ МВС України в Київській області було складено протокол огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, який було вилучено у позивача у зв'язку із тим, що на цей автомобіль накладено арешт.

Посилаючись на те, що видачею довіреності було приховано інший правочин, а саме договір купівлі-продажу автомобіля, ОСОБА_6 уточнивши свої позовні вимоги просив визнати зазначену довіреність удаваним правочином, визнати, що між ним та ОСОБА_7 22.05.2010 року укладено договір купівлі-продажу автомобіля, визнати за ним право власності на цей автомобіль і виключити його з опису та звільнити з-під арешту.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 грудня 2015 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача: ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ПАТ КБ «ПриватБанк»

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку, вважаючи зазначене рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки судом не досліджені обставини справи, не надано їм правового обґрунтування, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що договір купівлі-продажу автомобіля повинен укладатися в письмовій формі, що відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що 22 травня 2010 року ОСОБА_7 видав на ім'я ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 нотаріально посвідчену довіреність на право керування та розпорядження належним йому автомобілем Opel Vectra, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2 строком на десять років з правом передоручення (а.с.6-7).

Також, надав письмову розписку від 22 травня 2010 року, згідно якої ОСОБА_7 продав свій автомобіль Opel Vectra, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2 ОСОБА_6, за що отримав кошти від останнього в сумі 25 000,00 грн. (а.с.8).

В період з 2010 року по 14 вересня 2015 року спірний автомобіль фактично перебував у володінні ОСОБА_6, який ним керував та проводив поточний ремонт, що не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами справи (а.с.11 -15).

За даними Державтоінспекції вказаний транспортний засіб перебуває на обліку і його власником є ОСОБА_7

Позивач вважає, що вищевказана розписка та довіреність є підтвердженням того, що до нього перейшло право власності на спірний автомобіль.

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

Правовідносини в сфері представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

Відповідно до ст. 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, тобто свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець /одна сторона/ зобов»язується передати майно у власність покупцеві /другій стороні/, а покупець зобов»язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму /ст. 655 ЦК України/

Так, відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Згідно п.4 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1338, перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Відповідно до п.п. 2, 7, 8 Правил порядок набуття права власності на транспортний засіб передбачає обов'язкову реєстрацію власника придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності.

Ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено обов'язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання.

Враховуючи наведене, право власності на транспортний засіб виникає у особи після проведення його державної реєстрації.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється позивачем, що автомобіль не було знято з реєстрації попереднім власником, позивачем не було отримано довідку-рахунок для придбання автомобіля та не постановлено його на облік на своє ім.»я у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції відмовляючи в позові прийшов до обґрунтованого висновку про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Відповідно до ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред»явлено власником майна, якщо його право власності оспорюється або не визнається іншою особою, а також якщо власник майна втратив документ, який засвідчує його право власності.

Тобто, позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно, особа, яка вже стала власником майна, а не намагається ним стати через пред»явлення позову.

Оскільки договір купівлі-продажу спірного автомобіля в порядку передбаченому законом не укладався, даний автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований до даного часу за ОСОБА_7, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про визнання права власності на автомобіль на підставі ст. 392 ЦК України.

14 вересня 2015 року працівником ІДПС взводу №1 роти ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарних постів при УДАІ ГУ МВС України в Київській області було складено протокол огляду та тимчасового затримання транспортного засобу автомобіля Opel Vectra, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2, з якого вбачається, що у Смілянському МВ ДВС Смілянського МУЮ перебуває виконавче провадження про стягнення на користь ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості з ОСОБА_7, в межах якого накладено арешт на спірний автомобіль (а.с. 10).

Позовні вимоги щодо виключення автомобіля Opel Vectra, 1989 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_2 з опису та звільнення його з-під арешту задоволенню також не підлягають, оскільки відсутні відповідні правові підстави у позивача для даних позовних вимог, а тому висновок суду першої інстанції в цій частині колегія суддів вважає таким, що ґрунтується на законі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив факти і відповідні їм правовідносини, ухвалив рішення із дотриманням вимог матеріального і процесуального права, яке ґрунтується на зібраних по справі доказах.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції скасуванню чи зміні не підлягає.

Доводи апелянта не впливають на законність рішення суду першої інстанції, були предметом розгляду в суді першої інстанції, а тому колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: Смілянський міський відділ державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції, ОСОБА_8, ОСОБА_9, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про визнання права власності на автомобіль та зняття обмежень - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :