Номер провадження: 22-ц/785/81/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 29 вересня 2005 року був укладений кредитний договір № 2005/08/832, відповідно до якого банк надав ОСОБА_5 у тимчасове користування грошові кошти в еквіваленті грошового зобовязання в розмірі 98 757 доларів США за курсом НБУ на дату видачі зі сплатою відсотків за користування кредитом та пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків до 28 вересня 2012 року, зі сплатою 12% річних.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_5 зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 29 вересня 2005 року був укладений договір поруки 07-15/1075, відповідно до умов якого поручитель зобовязується у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_5 зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором.

Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві, однак відповідачі, взятих на себе зобовязань щодо повернення кредиту не виконали, та станом на 09.10.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором, яка складає загальну суму заборгованості в розмірі 36 557,54 доларів США.

В звязку з чим, позивач просив суд стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором в розмірі 36 557,54 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на момент ухвалення рішення суду в солідарному порядку та судовий збір в рівних частках.

В судове засідання представник позивача не зявився, у попередньому судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала заперечення в яких зазначила, що вона з позовом не згодна, просила у задоволені позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_5 позов визнав частково.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 23 388,23 доларів США, що за курсом НБУ складає 547 284,58 грн., а також судовий збір.

В іншої частині позову відмолено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 10557 доларів США, що за курсом НБУ складає 247561,65 грн., посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Також не погоджуючись з рішенням суду ПАТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг та заперечення на них, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог частини другої ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Задовольняючи частково позов ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що через неналежне виконання ОСОБА_3 умов договору він має прострочену заборгованість з 15 січня 2012 року , в розмірі 23 388,23 доларів США, що за курсом НБУ складає 547 284,58 грн., а оскільки ОСОБА_3 не виконав умови кредитного договору, тобто не повернув грошові кошти, суд дійшов до висновку про те, що стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором в розмірі 23 388,23 доларів США, що за курсом НБУ складає 547 284,58 грн. з ОСОБА_3

Однак з такими висновками суду, колегія суддів погоджується не в повній мірі з наступних підстав.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5 29 вересня 2005 року був укладений кредитний договір № 2005/08/832, відповідно до якого банк надав ОСОБА_5 у тимчасове користування грошові кошти в еквіваленті грошового зобовязання в розмірі 98 757 доларів США за курсом НБУ на дату видачі зі сплатою відсотків за користування кредитом та пені за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків до 28 вересня 2012 року, зі сплатою 12% річних (а.с. 7-9).

З метою забезпечення виконання ОСОБА_5 зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 29 вересня 2005 року був укладений договір поруки 07-15/1075, відповідно до умов якого поручитель зобовязується у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_5 зобовязань щодо повернення суми кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту 28 вересня 2012 року (а.с. 10).

Також 29 вересня 2005 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_3 передав в іпотеку банку у якості забезпечення виконання зобовязань за договором кредиту № 2005/08/832, майнові права на незакінчену будівництвом трьохкімнатну квартиру № 1 , що знаходиться на 5 поверсі секції «В», за адресою м. Одеса, Лідерсолвський бульвар, 3-а (а.с. 25-26).

Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві про видачу готівки, однак відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконав (а.с. 11).

Пункт 3.3.8, 3.3.9., 3.3.10. договору кредиту встановлює, що ОСОБА_3 зобовязаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.1.1., 2.4, 2.5. договору, а також своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.3.2.3., 4.4., 4.5., 5.4. кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України N 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказуваннянеможеґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК).

Як вбачається з розрахунку, наданого до суду від ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 станом на 09.10.2014 року має прострочену заборгованість по поверненню кредиту, яка складає в загальному розмірі 36 557,54 доларів США, та складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 28 917,74 доларів США, заборгованості за відсотками в розмірі 5 412,07 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1 921,42 доларів США, пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 306,30 доларів США, на підставі вищевикладеного вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача в гривневому еквіваленті, яка за курсом НБУ (25,94 гривні до 1 долара США) на день постановлення рішення 10.02.2016 року складає в загальному розмірі 948 302 грн. 59 коп.

Доводи, яки викладені в апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 про те, що судом перщої інстанції було правильно застосовано строк позовної давності починаючи з січня 2012 року (звернення з позовом січень 2015 року), але судом не правильно були пораховані суми, колегією суддів до уваги не приймаються з тих підстав, що кредитний договір був укладений 29 вересня 2005 року до 28 вересня 2012 року, Банк звернувся з позовними вимогами, щодо повернення кредиту січні 2015 року, тобто трирічний строк до закінчення кредитних відносин не сплинув.

В звязку з чим колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги ПАТ «Укрсоцбанк» в частині стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 36 557 доларів 54 центи США, що за курсом на момент винесення рішення складає 948 302 грн. 59 коп. (курс НБУ 25,94 доларів США на 10.02.2016 року).

Що стосується позовних вимог до поручителя ОСОБА_4, то суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову в задоволенні в цієї частині позовних вимог, з тих підстав, що договір поруки між сторонами був укладений 29.09.2005 року, кінцевий термін повернення заборгованості складає 28.09.2012 року. З урахуванням даного строку та доказів, які були надані з боку позивача, щодо звернення до поручителя та відповідно до ст. 559 ч.4 ЦК України, суд дійшов правильного висновку, з яким в повній мірі погоджується колегія суддів вважає, що порука припинилась після закінчення її строку, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року по справі №6-53цс14 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, апеляційна скарга ПАТ«Укрсоцбанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню з ухваленням в цієї частині нового рішення, в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 відхилити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07 грудня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором скасувати.

Ухвалити в цієї частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 36 557 доларів 54 центи США, що за курсом на момент винесення рішення складає 948 302 грн. 59 коп. (курс НБУ 25,94 доларів США на 10.02.2016 року).

В інший частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_6