Номер провадження: 22-ц/785/2633/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, а також ОСОБА_6 на рішення Приморського районного суду міста ОСОБА_2 від 15.07.2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячна Пальміра» про визнання договору частково недійсним, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячна Пальміра» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання договору недійсним,

встановила:

У травні 2015 року позивач ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7, третя особа ТОВ «Сонячна Пальміра», посилаючись на те, що вона є єдиним учасником ТОВ «Сонячна Пальміра». Раніше учасником цього товариства з часткою 97,32% був відповідач ОСОБА_7, але 15 січня 2015 року він вийшов зі складу учасників товариства.

Разом з тим, 05 листопада 2014 року в м.Клайпеда між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було укладено угоду щодо просування продукції Research and Production Company «MELT WATER», UAB (юридична адреса: вул.Памишкес, буд.7, Швепеляй, Клайпедський район, Литовська республіка) на ринок Сінгапуру.

У забезпечення своїх зобовязань за угодою відповідач ОСОБА_7 зобовязався протягом 15 днів з моменту підписання цієї угоди передати відповідачу ОСОБА_3 акції (частки) компаній ТОВ «Сонячна Пальміра» з усім майном, а у разі повного виконання ОСОБА_7 своїх зобовязань за угодою у строк до 01 травня 2015 року акції (частки) компаній ТОВ «Сонячна Пальміра» повертаються від ОСОБА_3 ОСОБА_7 У разі повного або часткового невиконання угоди акції (частки) компаній ТОВ «Сонячна Пальміра» залишаються у ОСОБА_3 та ОСОБА_7 втрачає право претендувати на повернення акцій (часток) компаній ТОВ «Сонячна Пальміра» (пункти 3.2, 3.3 угоди від 05 листопада 2014 року).

Посилаючись на те, що відповідно до розділу 9 Статуту ТОВ «Сонячна Пальміра» відчуження учасником своєї частки у товаристві третім особам допускається тільки за згодою інших учасників товариства, при цьому учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки, але виконання угоди в частині забезпечення зобовязань та відчуження частки ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 порушує Статут ТОВ «Сонячна Пальміра» та його права, позивачка ОСОБА_6 з посиланням на ст.228 ЦК України просила суд визнати недійсними пункти 3.2 та 3.3 угоди щодо просування продукції Research and Production Company «MELT WATER», UAB на ринок Сінгапуру, яка була укладена 05 листопада 2014 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3

Крім цього, в червні 2015 року третя особа з боку позивача ТОВ «Сонячна Пальміра» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про визнання договору від 05 листопада 2014 року повністю недійсним, таким чином заявивши самостійні вимоги щодо предмета спору.

Вимоги ТОВ «Сонячна Пальміра» обгрунтовані тим, що опірна угода від 05 листопада 2014 року порушує права та законні інтереси ТОВ «Сонячна Пальміра», угода в частині домовленостей ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про просування продукції «MELT WATER»,UAB на ринок Сінгапуру підлягає визнанню недійсною на підставі ч.2 ст. 203, ст. 215 ЦК України, оскільки при її укладенні сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не мали необхідного обсягу цивільної дієздатності. В частині забезпечення зобовязань зазначена угода суперечить ст.ст.115, 147 ч.2, 319, 548 ч.2 ЦК України, ч.ч.2, 3 ст.53 Закону України «Про господарські товариства», у звязку з чим вона підлягає визнанню недійсною у повному обсязі в силу ч.1 ст. 203, ст.215 ЦК України.

Рішенням Приморського районного суду міста ОСОБА_2 від 15.07.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ТОВ «Сонячна Пальміра» про визнання договору частково недійсним - відмовлено.

Зустрічний позов ТОВ «Сонячна Пальміра» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання договору недійсним задоволено.

Угоду щодо просування продукції Research and Production Company «MELT WATER» на ринок Сінгапуру, укладену 05 листопада 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, визнано недійсною.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 серпня 2015 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3, вищезазначене рішення від 15.07.2015 року було скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні зустрічного позову ТОВ «Сонячна Пальміра» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання договору недійсним було відмовлено (т.1, а.с. 125-129).

Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23 грудня 2015 року була частково задоволена касаційна скарга ОСОБА_8, яка діяла від імені ТОВ «Сонячна Пальміра», рішення апеляційного суду Одеської області від 26 серпня 2015 року було скасоване, а справа направлена до суду апеляційної інстанції на новий розгляд (т.1, а.с.209-211).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Сонячна Пальміра» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання договору недійсним, та ухвалення в цій частині нового рішення, яким відмовити в позові ТОВ «Сонячна Пальміра», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (т.1, а.с.89-90).

Разом з тим, після повернення цивільної справи із Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_6, через представника ОСОБА_9, також надійшла апеляційна скарга на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2015 року, в якій вона ставить питання про скасування вказаного рішення, в частині відмови ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог та ухвалення в цій частині нового рішення про визнання договору частково недійсним (т.2. а.с.25-26).

До суду апеляційної інстанції апелянт ОСОБА_3 та його представники ОСОБА_10 і ОСОБА_11 не зявились, будучи належним чином, повідомленими про час і місце судового засідання, у тому числі через представника ОСОБА_10, як то передбачено ч. 5 ст. 76 ЦПК України (т.2, а.с.69).

Що стосується заяви іншого представника ОСОБА_3 - ОСОБА_11 про відкладення розгляду справи через його хворобу (т.2, а.с.76), то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення цього клопотання, оскільки аналогічне клопотання ОСОБА_11 вже задовольнялось колегією суддів 10.03.2016 року (т.2, а.с.43).

Крім того, як було зазначено вище, інший представник ОСОБА_3 - ОСОБА_10 був належним чином і завчасно повідомленим про час і місце судового засідання, однак до суду також не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

У звязку з викладеними обставинами та враховуючи заяву представника ОСОБА_7 ОСОБА_12 про розгляд справи у їх відсутність, колегія суддів дійшла висновку про необхідність слухання справи за участю представників ОСОБА_6 ОСОБА_9 та ТОВ «Сонячна Пальміра» - ОСОБА_13, які зявились в судове засідання.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг ОСОБА_6 та представника ОСОБА_3 ОСОБА_10, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2015 року в повній мірі не відповідає.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2014 року в м.Клайпеда відповідачами по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_7 як акціонерами Research and Production Company «MELT WATER», UAB була укладена угода, відповідно до якої ОСОБА_7 зобов'язався створити умови для успішного просування продукції Research and Production Company «MELT WATER», UAB на ринок Сінгапуру.

Дана угода укладена відповідачами у простій письмовій формі та ними підписана.

Згідно до п.1 цієї угоди ОСОБА_7 зобовязався з моменту її підписання до 01.05.2015 року зареєструвати компанію в Сінгапурі, забезпечити для неї легальний офіс, послуги місцевого банка, персонал, увесь обсяг дозвільних документів для легальної діяльності з продажу води MELT WATER, UAB, забезпечити підписання новою компанією договорів та входження до мереж FairPrice, Cold Storage, 7/11 на умовах: загальна кількість пунктів продажу має бути не менш ніж 500, ціна продажу EXW завод середній оборот «MELT WATER», UAB 0,25 л 0,4 USD, 0,5 л 0,7 USD, ціна на полиці не нижче за ціни San Pellegrino, Perrier, Evian, середній оборот на ринку Сінгапуру 20 пляшок/пункт продажу/доба, строк оплати рахунків «MELT WATER», UAB за поставлену на адресу нової компанії в Сінгапурі воду 80 календарних днів з моменту надходження контейнеру до порту Сінгапуру. Загальний бюджет проекту не більш ніж 100 000 доларів США, що включає в себе витрати «MELT WATER», UAB на доставку продукції до Сінгапуру та повні витрати цього підприємства в Сінгапурі з моменту підписання цієї угоди до 01.05.2015 року. Витрати в Сінгапурі оплачуються «MELT WATER», UAB після отримання відповідних заявок від створеної у Сінгапурі компанії. При цьому до моменту надання заявок між «MELT WATER», UAB та сінгапурською компанією підписується договір кредиту та кошти перераховуються як позичальні.

У відповідності до п.2 угоди у разі успішного виконання п.1 цієї угоди після 01 травня 2015 року 100% акцій (часток) компанії в Сінгапурі у розумний строк мають бути передані «MELT WATER», UAB.

В обґрунтування необхідності забезпечення зобовязань ОСОБА_7 у п.3.1 цієї угоди від 05 листопада 2014 року зазначено, що порушення ОСОБА_7 своїх зобовязань призведе до певних втрат саме для «MELT WATER», UAB, а забезпечення зобовязань ОСОБА_7 необхідно саме для покриття ризиків «MELT WATER», UAB, оскільки ОСОБА_7 у повну його відповідальність передаються значні матеріальні ресурси у вигляді зазначених у п.1.1.2 угоди продукції та фінансових ресурсів «MELT WATER», UAB.

Відповідно до п.3.2. угоди від 05 листопада 2014 року, з метою забезпечення виконання ОСОБА_7 своїх зобовязань передбачено, що протягом 15 днів з моменту підписання цієї угоди акції (частки) компаній ТОВ «Сонячна Пальміра» зі всім майном передаються ОСОБА_3

Згідно п.3.3 угоди від 05 листопада 2014 року після 01 травня 2015 року у разі повного виконання ОСОБА_7 своїх зобовязань, передбачених п.1 цієї угоди, акції (частки) компаній ТОВ «Сонячна Пальміра» передаються від ОСОБА_3 ОСОБА_7 У разі повного або часткового невиконання п.1 угоди акції (частки) компаній ТОВ «Сонячна Пальміра» залишаються у ОСОБА_3 та ОСОБА_7 втрачає право претендувати на повернення акцій (часток) компаній ТОВ «Сонячна Пальміра».

За змістом п.4.3 угоди сторони домовились, що до цієї угоди застосовується цивільне право України.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, суд в оскаржуваному рішенні послався на те, що угода від 05.11.2014 року не містить умов щодо продажу ОСОБА_7 його частки в ТОВ «Сонячна Пальміра» та ця угода не порушила переважне право позивачки ОСОБА_6 на купівлю частки іншого учасника товариства.

Таким чином, на думку суду першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_6 про визнання недійсною угоди від 05.11.2014 року по заявлених нею підставах не відповідають способу захисту, який передбачений ч.4 ст.362 ЦК України для такого випадку.

Разом з цим, задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Сонячна Пальміра», суд першої інстанції виходив із того, що оспорювана угода не породжує наслідків для її сторін, які під час її укладання не мали достатнього обсягу повноважень. Угода визначає права для компанії Research and Production Company «MELT WATER», UAB та компанії, що ОСОБА_7 зобов'язався зареєструвати в Сінгапурі для легальної діяльності з продажу продукції «MELT WATER», UAB, при цьому предмет забезпечення угоди у вигляді майна ТОВ «Пальміра» є не визначеним, що дає підстави для визнання угоди недійсною.

Однак, повністю з такими висновками суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу.

Згідно із ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Із аналізу зазначених норм матеріального права випливає, що вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Так, п. 3.2 угоди від 05 листопада 2014 року встановлений обов'язок ОСОБА_14 передати ОСОБА_3 частку у статутному капіталі ТОВ «Сонячна Пальміра» з усім майном цього товариства через 15 днів після укладання цієї угоди.

Згідно з положеннями ст.10 Закону України «Про господарські товариства» та п.4 ч.1 ст.116 ЦК України учасники господарського товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують його участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

У відповідності до ч.2 ст.147 ЦК України, ч.2 ст.53 Закону України «Про господарські товариства» до відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Пунктами 5.1.6 та 9.2 статуту ТОВ «Сонячна Пальміра», в редакції від 13 жовтня 2014 року, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що учасник товариства мав право продати або іншим чином відступити свою частку (її частину) третім особам лише за згодою решти учасників товариства. Учасник, який бажає передати свою частку, повинен представити письмове повідомлення про свій намір іншим учасникам. Повідомлення має містити всі умови, на яких передається частка, включаючи ціну угоди, валюту та порядок оплати.

Таким чином, слід дійти висновку про те, що відчуження учасником ТОВ «Сонячна Пальміра» своєї частки (її частини) третім особам допускається тільки за згодою усіх інших учасників товариства.

При цьому об'єктом відчуження учасником товариства своєї частки (її частини) у статутному капіталі товариства є сукупність корпоративних прав та обов'язків, пов'язаних з участю особи в товаристві, серед яких право на управління товариством, право на отримання частини прибутку від діяльності товариства, а також право на отримання частини майна товариства у разі виходу з нього учасника або у випадку поділу залишків майна товариства у процесі його ліквідації (припинення).

Розмір відчужуваної частки визначає обсяг окремих корпоративних прав, які переходять до нового власника частки. Зокрема, кількість голосів, яку має новий власник частки при голосуванні на загальних зборах учасників товариства, частина прибутку товариства, яку він має право отримати у разі виплати дивідендів, частина майна товариства, яку він може вимагати у разі виходу з товариства, що пропорційні до розміру придбаної ним частки.

Разом із тим, відповідно до положень ст.115 ЦК України, ст. 85 ГК України та ст.12 Закону України «Про господарські товариства» власником майна, переданого господарському товариству у власність його учасниками як вклад до статутного (складеного) капіталу, є саме товариство, а відчуження учасником товариства частки в статутному капіталі на користь іншої особи не припиняє права власності товариства на майно, яке обліковується на його балансі, у тому числі на внесені до статутного капіталу вклади учасників.

Згідно з ст.96 ЦК України учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобовязаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобовязаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

Так, матеріалами справи підтверджено, що під час укладання оспорюваної угоди від 15.11.2014 року відповідач ОСОБА_7 не мав права на передачу ОСОБА_3 своєї частки у статутному капіталі ТОВ «Сонячна Пальміра», оскільки інший учасник товариства, а саме позивачка ОСОБА_6 своєї згоди на це не надавала.

Оскільки майно, передане товариству його учасником, належить тільки товариству, встановлений п.3.2 угоди від 15.11.2014 року обовязок ОСОБА_7 передати ОСОБА_3 майно ТОВ «Сонячна Пальміра» жодним чином не порушує права або законні інтереси ОСОБА_6, яка не є власником зазначеного майна, тому в цій частині її позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається та про це зазначено в позовній заяві ТОВ «Сонячна Пальміра», що оспорювана угода порушує права товариства, оскільки згідно п. 3.2 угоди передбачено, що протягом 15 днів із моменту її підписання майно ТОВ «Сонячна Пальміра» передається ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України тільки власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ст.13 та ст. 41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, незаконне заволодіння майном фізичної особи (ст.228 ЦК).

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (ст.217 ЦК).

Однак, вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції у порушення приписів ст.ст. 212, 213 ЦК України на зазначене уваги не звернув та не врахував, що встановлений угодою від 15.11.2014 року обовязок ОСОБА_7 передати частку ТОВ «Сонячна Пальміра» на користь ОСОБА_3 за відсутністю згоди ОСОБА_6 порушує права останньої як учасника зазначеного товариства. Оскільки майно, передане товариству його учасником, належить товариству, то ОСОБА_7 при укладанні угоди від 15.11.2014 року не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності щодо передання майна ТОВ «Сонячна Пальміра» ОСОБА_3

З цих підстав, порушені права позивача ОСОБА_6 як учасника товариства та порушені права ТОВ «Сонячна Пальміра» як власника майна мають бути захищені судом шляхом визнання недійсними пунктів 3.2 та 3.3 угоди щодо просування продукції Research and Production Company «MELT WATER», UAB на ринок Сінгапуру, яка була укладена 05.11.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7

Вирішуючи в іншій частині вимоги апеляційної скарги представника ОСОБА_3 колегія суддів додатково звертає увагу на те, що відповідно до приписів ч.3 ст.215 ЦК України правочин може бути визнаний судом тільки за позовом однієї з його сторін або іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням цього правочину.

Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, мають право укласти договір, який передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також уразі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Так, угодою від 01.05.2015 року передбачено здійснення дій щодо реєстрації компанії, просування продукції на ринку, при цьому угода укладена між фізичними особами ОСОБА_3 та ОСОБА_7 як акціонерами Research and Production Company «MELT WATER», UAB.

Зміст угоди свідчить про те, що самі основні зобов'язання сторін про реєстрацію компанії в Сінгапурі, забезпечення підписання нею договорів жодним чином не стосується прав або законних інтересів ТОВ «Сонячна Пальміра» та їх не порушують, відтак не можуть бути предметом оцінки та аналізу судом, оскільки таке суперечитиме ст.ст. 3, 16 ЦК України, загальним засадам цивільного судочинства, зокрема принципу свободи договору.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалюючи рішення в частині повного задоволення зустрічного позову ТОВ «Сонячна Пальміра» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання договору недійсним, встановлених угодою від 15.11.2014 року, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З цих підстав та у відповідності до п. 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, третя особа на стороні позивача - ТОВ «Сонячна Пальміра», про визнання договору частково недійсним, та про часткове задоволення зустрічних позовних вимог ТОВ «Сонячна Пальміра» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання договору недійсним.

Колегія суддів вважає за необхідне визнати недійсними пункти 3.2 та 3.3 угоди щодо просування продукції Research and Production Company «MELT WATER» на ринок Сінгапуру, укладеної 05 листопада 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, в частині передачі ОСОБА_3 у забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_7 часток ТОВ «Сонячна Пальміра».

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 та зустрічних позовних вимог ТОВ «Сонячна Пальміра» слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та представника ОСОБА_3 ОСОБА_10 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду міста ОСОБА_14 від 15 липня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, третя особа на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сонячна Пальміра», про визнання договору частково недійсним, та зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячна Пальміра» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про визнання договору недійсним, задовольнити частково.

Визнати недійсними пункти 3.2 та 3.3 угоди щодо просування продукції Research and Production Company «MELT WATER» на ринок Сінгапуру, укладеної 05 листопада 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, в частині передачі ОСОБА_3 у забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_7 часток ТОВ «Сонячна Пальміра».

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 та зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Сонячна Пальміра» відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

ОСОБА_15

ОСОБА_2