Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

25 січня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Протасова О. М. ,

при секретарі Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброцем" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом та зазначив, що 22.06.2015 р. відповідач був прийнятий на роботу в ТОВ "Доброцем" на посаду менеджера з продажу. Того ж дня між ним та товариством був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, а також ознайомлено працівника з посадовою інструкцією менеджера з продажу. Практично робота відповідача полягала у пошуку клієнтів, поставці товару та контролю за оплатой за поставлений товар. У вересні 2015 року під час звірки розрахунків виявилось, що ОСОБА_1 отримав від клієнтів за поставлений цемент в загальній сумі 46380 грн., однак не вніс їх на рахунок товариства. Зокрема, відповідачем не були здані кошти, отримані від: ФОП ОСОБА_2 17200 грн., ПП ОСОБА_3 19180 грн., ФОП ОСОБА_4 10000 грн. Нездачу коштів відповідач пояснив тим, що гроші були у нього вкрадені, та зобовязався повернути їх до 30.09.2015 р., однак свого зобовязання не виконав. Посилаючись на норми трудового законодавства, позивач просив стягнути з відповідача 46380 грн. матеріальної шкоди.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_5 підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, відповідач у судове засідання не прибув, про місце та час розгляду справи повідомлений належно, причину неявки не повідомив, заяви про відкладення розгулу справи суду не подав.

Вислухавши представника позивача, ухваливши про заочний розгляд справи та дослідивши її матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на підставі такого.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

З наказу від 22.06.2015 року №ДЦ-6, виданого директором ТОВ "Доброцем", судом встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу в зазначене товариство з 22.06.2015 р. на посаду менеджера з продажу.

Відповідно до посадової інструкції, менеджер з продажу, окрім іншого, зобовязаний працювати з клієнтами, а саме, здійснювати формування, супровід та контроль оплати замовлень, та нести відповідальність за спричинення матеріальної шкоди підприємству.

Як вбачається з договору, 22.06.2015 р. між ТОВ "Доброцем" та ОСОБА_1 укладено договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до п.п.3,5 якого відповідач зобовязався дотримуватись порядку роботи з товарно-матеріальними та грошовими цінностями, своєчасно звітувати про залишки та рух грошових цінностей, довірених йому, з додатком всіх необхідних документів, дбайливо ставитись до цінностей і вживати заходів до запобігання шкоди, своєчасно інформувати власника про всі обставини, які загрожують зберіганню цінностей, а у випадку матеріальної шкоди, заподіяної розкраданням чи нестачею, нести відповідальність відповідно до трудового законодавства України.

Пунктом 1 статті 134 КЗпП України встановлено, що у випадках укладення між працівником та роботодавцем письмового договору про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації.

З актів звірки взаєморозрахунків вбачається, що станом на 22.10.2015 р. СПД-ФО ОСОБА_2, ПП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 передали менеджеру з продаж ТОВ "Доброцем" ОСОБА_1 за отриманий товар 17200 грн., 19180 грн. та 10000 грн. відповідно.

З пояснювальної записки ОСОБА_1 від 18.09.2015 р., а також висновку від 14.10.2015 р. дільничного інспектора 2-го МВМ Білоцерківського МВ ГУМВС України в Київській області судом встановлено, що відповідач визнав нестачу коштів у загальній сумі 46380 грн., яку зобовязався повернути частинами. Нестачу пояснив тим, що з власної необережності кошти у нього були вкрадені 22.07.2015 р. у м.Миронівка при розвантажуванні товару.

Однак доказів вчинення щодо нього кримінального правопорушення відповідач суду не надав.

На підставі наведених норм та встановлених обставин та враховуючи, що необережне ставлення до грошових цінностей не звільняє від повної матеріальної відповідальності, суд вважає позов доведеним, а тому задовольняє його у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.3,10,60,88,110,118-120,212,214,215, 223, 224-226, 293-296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброцем" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Доброцем" 46380 (сорок шість тисяч триста вісімдесят) грн.. матеріальної шкоди та 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн.. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_6