АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/863/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/228/К/16 суддя: Шумська О.В.
Категорія - 23 (І) Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М..,

суддів Зубакової В.П., Соколан Н.О.

за участю: секретаря - Євтодій К.С.,

представника відповідача та третьої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регул» до ОСОБА_5, треті особи Реєстраційна служба Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, відділ Держземагенства у Софіївському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Регул» (далі ТОВ «Регул») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5, треті особи - Реєстраційна служба Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, відділ Дерземагенства у Софіївському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 вересня 2010 року між ТОВ «Регул» та ОСОБА_5 укладений договір оренди земельної ділянки № 75 загальною площею 7,620 га, що розташована на території Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області. Вказаний договір зареєстровано у відділі Деркомзему в Софіївському районі від 13.05.2011 року та вчинено запис за № 00162. Згідно п. 8 договору, строк його дії становить 10 років.

26 грудня 2014 року ОСОБА_5 звернулась до позивача з заявою в якій просила, не обробляти її земельну ділянку, у звязку з наміром обробляти її самостійно. Позивачем на дану заяву надано відповідь про недопущення розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку.

В порушення умов договору відповідач передала в оренду земельну ділянку ОСОБА_2 Договір зареєстрований у реєстраційній службі Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області.

За таких обставин, ТОВ «Регул» просило суд визнати недійсним договір оренди укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, скасувати його державну реєстрацію та зобовязати ОСОБА_2 повернути земельну ділянку ТОВ «Регул».

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року, описки в якому виправлено ухвалою того ж суду від 09 листопада 2015 року, позов ТОВ «Регул» задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки загальною площею 7,620 га в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, від 25 січня 2015 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2

Скасовано державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки 7,620 га в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, від 25 січня 2015 року укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, поставив питання про скасування рішення суду та закриття провадження по справі. Зокрема, на думку представника відповідача, позивач не набув права щодо звернення до суду за захистом, оскільки між сторонами у справі не існує прав, які підлягають захисту у суді цивільної юрисдикції. Також, суд дійшов помилкового висновку про скасування державної реєстрації спірного договору та визнання його недійсним, оскільки в матеріалах справи відсутні докази його державної реєстрації.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 23 лютого 2015 року відповідачу ОСОБА_5 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 7,62 га, що розташована в Софіївському районі Дніпропетровської області на території Ордо-Василівьської сільської ради, кадастровий номер якої -02-004 -0178 (а.с.30).

Згідно умов договору оренди землі № 75 укладеного 01 вересня 2010 року між ТОВ «Регул» та ОСОБА_5, відповідач передала підприємству в оренду належну їй земельну ділянку загальною площею 7,620 га. відповідно до державного акту на право власності на землю серія ІІ ДП 038351 виданого і зареєстрованого Софіївською районною державною адміністрацією за № 378 від 20.03.2001 року, кадастровий номер якого -02-004-0178, строком на 10 років (а.с.5).

Даний договір пройшов державну реєстрацію у встановленому законодавством порядку та вчинено запис у державному реєстрі земель за № 00162 від 13 травня 2011 року, запис здійснено відділом Держкомзему у Софіївському районі (а.с.6 зворот). Згідно акту прийому-передачі земельна ділянка була передана відповідачем ОСОБА_5 позивачеві ТОВ «Регул» (а.с.7) .

Із заяви ОСОБА_5 від 26.12.2014 року на імя директора ТОВ «Регул» ОСОБА_6, вбачається, що остання просила не обробляти її земельну ділянку, у звязку з тим, що має намір обробляти сама (а.с. 8).

Згідно листа вих. № 12-01/15-02 від 12.01.2015 року ТОВ «Регул» надав відповідь на заяву, що згідно п. 37 договору передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Строк дії договору складає 10 років, тобто до 01.09.2020 року. Питання щодо самостійної обробки належної на праві власності ОСОБА_7 земельної ділянки може бути розглянутий лише після закінчення терміну дії Договору № 75 від 01.09.2010 року (а.с.9).

Відповідач ОСОБА_5 письмово 25.02.2015 року повідомила ТОВ «Регул», що уклала новий договір оренди земельної ділянки з новим орендарем ОСОБА_2. (а.с.13).

Згідно умов договору оренди землі від 25.01.2015 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, останній передано у строкове оплатне володіння та користування земельну ділянку площею 7,620 га. кадастровий номер -02-004-0178, яка розташована на території Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району, строком на 3 роки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 90-92).

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Регул», суд першої інстанції керувався ст.ст.203,215 ЦК України та дійшов висновку, що укладений 25 січня 2015 року договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 суперечить вимогам законодавства, оскільки укладений без попереднього розірвання договору оренди даної земельної ділянки від 01 вересня 2010 року, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «Регул».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, не оскаржено, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

Згідно статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

У відповідності до цивільного законодавства особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутися до суду як з позовом про визнання відповідної угоди недійсною ( ст. ст. 215-235 ЦК України), так і з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст.ст.330, 338 ЦК України).

В розумінні вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтями 3, 627 ЦК України визначено свободу договору, а саме відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За правилом ч. 1 ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою і шостою ст. 203 ЦК України, зокрема правочин не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 35 ЗУ «Про оренду землі» розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Статтею 27 ЗУ «Про оренду землі» забезпечено права орендаря на орендовану ним земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що договір оренди земельної ділянки від 25.01.2015 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, згідно якого останній передано у строкове оплатне володіння та користування земельну ділянку площею 7,620 га. кадастровий номер -02-004-0178, є недійсним, оскільки укладений у період дії договору оренди від 01 вересня 2010 року укладеного між ТОВ «Регул» та ОСОБА_5, який зареєстровано у відділі Деркомзему в Софіївському районі від 13.05.2011 року, та вчинено запис за № 00162, зі строком дії 10 років.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на безпідставність скасування державної реєстрації, з посиланням на її відсутність, не відповідає матеріалам справи.

Спірний договір зареєстрований у Реєстраційній службі Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с.70).

Отже, на думку колегії суддів, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_3відхилити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: