Справа № 579/475/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2016 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Хочиної А.І.,

за участі секретаря судового

засідання - Малик Г.М.,

з участю відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

позивачка звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 серпня 2005 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Подружнє життя з відповідачем не склалось і 20 жовтня 2014 року шлюб між ними був розірваний.

Після розірвання шлюбу з відповідачем проживають окремо, вона разом з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 а орендованому будинку, відповідач також проживає в с.Реутинці за іншою адресою.

Вона не працює, соціальної допомоги на дітей не отримує.

ОСОБА_2 не приймає належної участі в утриманні дітей, періодично він надає їй кошти для дітей, однак їх недостатньо для забезпечення їх всім необхідним. Вони мають різні погляди на розмір щомісячних коштів, необхідних для утримання дітей, а тому не можуть самостійно домовитись з відповідачем щодо його участі в їх утриманні.

Відповідач працює неофіційно охоронником, має стабільний дохід, розмір його заробітної плати становить 5000 грн. на місяць, інших утриманців не має, а тому має приймати належну участь в утриманні їх дітей.

Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі по 600 грн. щомісяця на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі (а.с.22).

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 визнав частково, згоден сплачувати по 500 грн. на кожну дитину. При цьому він пояснив, що раніше працював охоронником в місті Києві та отримував заробітну плату в розмірі близько 5000 грн. Однак у зв'язку з тим, що його мати, яка проживає в АДРЕСА_1, хворіє та потребує постійного догляду, він був змушений покинути роботу та приїхати проживати в с.Реутинці до матері. На даний час він не працює, оскільки не може знайти собі роботу за місцем проживання, а також здійснює догляд за хворою матір'ю, у зв'язку з чим не має змоги платити аліменти на дітей у розмірі, зазначеному позивачкою.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані сторонами письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи та пояснень відповідача встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 8,9). Діти народились під час шлюбу, в якому сторони перебували з 26 серпня 2005 року, 20 жовтня 2014 року рішенням Кролевецького районного суду Сумської області шлюб між ними розірваний (а.с.7).

Згідно довідки виконавчого комітету Дубовицької сільської ради Кролевецького району від 01.03.2016 року сторони та їх діти зареєстровані в АДРЕСА_2 (а.с.10), однак фактично вони проживають окремо. ОСОБА_3 разом з дітьми проживає в АДРЕСА_1 в орендованому будинку. Відповідач проживає окремо у своєї матері в АДРЕСА_1.

Позивачка забезпечує дітей матеріально, що не заперечується відповідачем. Вона не працює, соціальної допомоги на дітей не отримує і потребує коштів на утримання їхніх спільних з відповідачем дітей.

ОСОБА_2 надавав грошові кошти на утримання дітей, однак між сторонами існують розбіжності щодо суми аліментів, яку має сплачувати відповідач.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України).

ОСОБА_2 визнає позов щодо обов'язку сплачувати аліменти на дітей, однак не погоджується з сумою аліментів, визначеною позивачкою.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує інтереси дітей, стан їх здоров'я, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивачка не зазначила і не довела протилежного, матеріальне становище дітей, яке на сьогодні залежить від доходів матері. Вона, як зазначено в позові, не працює, соціальної допомоги на дітей не отримує, а тому не може забезпечити дітей усім необхідним, створити нормальні умови для їх життя та розвитку. Також суд враховує, що домовленості щодо утримання дітей між сторонами немає, відповідач працездатного віку, про наявність у нього інших утриманців суду не повідомив. Таким чином він повинен організувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов'язки щодо своїх малолітніх сина та дочки, в тому числі утримувати в обсязі, що задовольнятиме їх життєві потреби.

Поряд з цим суд враховує, що відповідач на даний час не працює та не має постійного доходу, він здійснює догляд за матір'ю, яка хворіє та потребує лікування, на що також витрачає значні кошти.

За таких обставин, враховуючи викладене, визнання відповідачем позову в частині його обов'язку сплачувати аліменти на дітей, оцінивши докази, з метою захисту інтересів дітей, виходячи з положень ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України, у т.ч. щодо відсутності роботи у відповідача, у зв'язку з чим його дохід є нерегулярним та мінливим, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн. щомісяця на кожну дитину з індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття,

В іншій частині позову необхідно відмовити за безпідставністю.

Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

Відповідно до ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 88, ст.ст.213, 215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України,-

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця міста Джезказган Республіки Казахстан, на користь ОСОБА_3 аліменти на дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 (п'ятсот) грн. щомісяця на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнення аліментів проводити з 16 березня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати на правову допомогу у розмірі 350 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення; особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. І. Хочина