Номер провадження№ 2/331/65/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2016 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Світлицької В.М.

при секретарі Богач А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та про повернення у попередній стан, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним та про повернення у попередній стан. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.06.1999 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі сторонами був придбаний автомобіль ВАЗ 211440 червоного кольору 2008 р.в., кузов ХТА №6231, двигун №18, державний номер НОМЕР_1, який був зареєстрований за ОСОБА_2 19.11.2014 р. рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя шлюб між сторонами було розірвано. У 2015 році позивач дізналась, що 31.10.2014 р. вказаний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Так, відповідач ОСОБА_2 уклав правочин, згідно з яким право власності на автомобіль ВАЗ 211440 червоного кольору 2008 р.в., кузов ХТА №6231, двтгун №18, державний номер НОМЕР_1 перейшло до відповідача ОСОБА_3 Згоду на продаж автомобілю позивач не надавала. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений 31.10.2014 р., за яким ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 211440 червоного кольору 2008 р.в., кузов ХТА №6231, двигун №18, державний номер НОМЕР_1., повернути сторони в попередній стан, скасувати державну реєстрацію зазначеного автомобіля за ОСОБА_3, зареєструвати автомобіль за ОСОБА_2, стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку сторін, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, якіберуть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 24.06.1999 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19.11.2014 р. шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законої сили 08.12.2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи, під час шлюбу, а саме 03.09.2008 р. сторонами був придбаний автомобіль ВАЗ 211440 червоного кольору 2008 р.в., кузов ХТА №6231, двигун №18, державний номер НОМЕР_1, який був зареєстрований за ОСОБА_2

Відповідно до відомостей Регіонального сервісного центру в Запорізькій обл. ТСЦ № 2341, 31.10.2014 р. вказаний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі довідки-рахунку № 819974 від 24.10.2014 р. та заяви № 51072832 від 30.10.2014 р.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу, згідно з яким право власності на автомобіль ВАЗ 211440 червоного кольору 2008 р.в., кузов ХТА №6231, двигун №18, державний номер НОМЕР_1 перейшло до відповідача ОСОБА_3 Вартість автомобіля згідно з довідкою-рахунком № 819974 від 24.10.2014 р. склала 49213 грн.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1, згоду на продаж автомобілю позивач не надавала.

Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Отже, за змістом зазначених норм матеріального права належність подружжю майна, придбаного за час шлюбу за спільні кошти подружжя, на праві спільної сумісної власності законодавством презюмується, якщо інше не встановлено судом при розгляді справи.

За нормами частини четвертої статті 203 ЦК України правочин має вчинятись у формі встановленій законом.

Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана у письмовій формі.

Однак, відповідно до положень частин першої та другої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

З аналізу зазначених норм СК та ч. 2 ст. 369 ЦК України слід дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладав договір, не отримав згоди на це другого з подружжя. (правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 21.10.2015р. № 6-1568 цс15).

При цьому, законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому, при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року по справі № 6-7цс15.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 та обраний нею спосіб захисту не засновані на законі, оскільки позивач, з урахуванням викладеної позиції Верховного Суду України, у такій ситуації повинна предявити позов до ОСОБА_2 про стягнення відповідної компенсації вартості відчуженого спірного автомобіля.

Оскільки позовні вимоги в частині застосування реституції є похідними від вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу, тому вони також не підлягаєть задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8, 12, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: В. М. Світлицька