НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4915/16
№ 2/183/2609/16
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г.,
при секретареві Драній В.О.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовомБудинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлутаційної частини району до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлутаційної частини району до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що квартира АДРЕСА_1 є житловим фондом Міністерства оборони України і в серпні 1989 року була надана для постійного проживання ОСОБА_2 та членам його сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на підставі ордеру № 972, виданого Гвардійською КЕЧ району 04 серпня 1989 року. ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знялися з реєстрації та виїхали мешкати до інших місць проживання. З 05 квітня 2005 року ОСОБА_7 залишилася єдиним наймачем цієї квартири, на яку був переоформлений особовий рахунок. А на підставі повідомлення начальника житлової групи Квардійської КЕЧ району від 21 січня 2010 року № 145 у звязку із зміною прізвища ОСОБА_7 особовий рахунок було переоформлено на ОСОБА_3 . Однак ОСОБА_3 приблизно з 2005 року фактично в цій квартирі не мешкає без поважних причин, але при цьому не знялася з реєстрації місця проживання. Її місцезнаходження позивачу невідомо. Без дозволу позивача відповідач протягом тривалого часу здає цю квартиру в піднайом невідомим особам, які сплачують на рахунок позивача усі належні комунальні платежі. Враховуючи, що позивач станом на серпень 2016 року більше десяти років без поважних причин не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , на підставі вимог ст..ст. 71, 72 ЖК України просить визнати відповідача також, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача в повному обсязі підтримав позовні вимоги та, посилаючись на ті ж підстави, просив їх задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що акт, складений комісією 29 серпня 2016 року, та пояснення свідка ОСОБА_8 , сусіда, повністю підтверджують факт не проживання відповідача у спірній квартирі понад п`ять років, а також здачу її в піднайом. Факт не проживання в спірній квартирі відповідача з 2010 року також підтверджується наданим її представником послужним списком, з якого вбачається, що відповідач з 2005 року не мешкала в АДРЕСА_2 . Крім того, згідно наданих відповідачем відомостей вона має пільги по оплаті комунальних послуг на 75%, якими користується, а позивач несе збитки. Позивачу відомо, що відповідач має пільги у зв`язку з тим, що вона є учасником АТО, тому як були надані відповідні відомості до БУ№2.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, зазначивши, що він, окрім того, що є представникам ОСОБА_3 , також є її батьком росада ОСОБА_9 якому видавався ордер на цю квартира у 1989 році. З 17 листопада 2014 року він офіційно був взятий на облік, яка особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції в АДРЕСА_2 . Що стосується відповідача ОСОБА_3 , то вона з 18 січня 2005 року є військовослужбовцем, її постійне місце проживання по АДРЕСА_2 . А з жовтня 2014 року вона несе службу в зоні АТО. Відповідач не має іншого житла, дійсно під час несення служби в місцях де дислокується її військова частина вона знаходиться на бойових позиціях, або наймає кімнату. Відповідач ніколи не була відсутньою за місцем мешкання понад 6 місяців, тому як до подій, що сталися у 2014 році, вона приїздила та мешкала в квартирі не рідше раза на три місяці. В квартирі зберігаються її особисті речи, речі домашнього вжитку. Саме в смт Черкаське вона має подруг. Іншого житла відповідач не має. Просив суд не брати до уваги показання свідка ОСОБА_10 , тому як останній зацікавлений в даному розгляді справи, тому як певний час він шукає житло, тому як мешкає в однокімнатній квартирі сім`єю з 4 осіб, і в тому числі розглядалося питання щодо можливості обміну квартир, тому як ОСОБА_3 було важко сплачувати комунальні платежі за квартиру, однак обмін не змогли здійснити через те, що у даного свідка квартира є службовим житлом. ОСОБА_11 , про яку свідок згадує віком 9 років це племінниця відповідача, яка приїздила до нього свого дідуся. Також просив зауважити про те, що з травня 2016 року відповідачем були подані відповідні документи на отримання пільг по оплаті комунальних платежів, з цією метою вона також особисто приїжджала до свого місця помешкання. Кожну свою відпустку відповідач мешкає тільки в квартирі АДРЕСА_1 , тому як іншого житла не має.

В судовому засіданні за клопотанням представника позивача був допитаний свідок ОСОБА_8 , який пояснив, що він мешкає в будинку АДРЕСА_3 з 2008 року. Відповідача він не знає, тому як не бачив її ніколи. Був зацікавлений обміняти квартиру, яку він займає на квартиру відповідача, з цього приводу він спілкувався з батьком відповідача, однак обмін не вийшов, через різні статуси квартир. В цей дім віз заселився у 2008 році разом з дружиною та дитиною у службову квартиру, яка буа їм надана. Про те, що квартиру АДРЕСА_4 в цьому будинку здавали в піднайом він знає, тому як його син 9 років дружив з дівчинкою, цього ж віку, яка мешкала в цій квартирі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, що неодноразово роз`яснювалося сторонам у справі в ході судового розгляду. Справа досить тривалий час знаходиться в суді, в ході попереднього розгляду справи позивачем уточнювалися позовні вимоги; сторонами подавалися докази.

Квартира АДРЕСА_1 є житловим фондом Міністерства оборони України і 04 серпня 1989 року була надана для постійного проживання ОСОБА_2 та членам його сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на підставі ордеру № 972, виданого Гвардійською КЕЧ району 04 серпня 1989 року.

З 05 квітня 2005 року ОСОБА_7 залишилася єдиним наймачем цієї квартири, на яку був переоформлений особовий рахунок.

У зв`язку із зміною прізвища ОСОБА_7 на ОСОБА_12 особовий рахунок було переоформлено на ОСОБА_3 , на підставі повідомлення начальника житлової групи Квардійської КЕЧ району від 21 січня 2010 року № 145.

Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п`яти років перебування на дійсній військовій службі. У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

На підтвердження факту того, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації більше шести місяців, позивачем наданий акт, складений 29 серпня 2016 року комісією у складі: голови комісії технічка БУ№2 Лобач Н.Л., членів комісії - депутата селищної ради та паспортиста БУ-2 Гвардійської КЕЧ району, затверджений начальником БУ-2 Гвардійської КЕЧ району від 29 серпня 2016 року. Також позивач посилається що факт не проживання з вересня 2005 року відповідача у спірній квартирі підтверджується витягом з послужного списку відповідача, згідно якого з 15 вересня 2005 року відповідач несе військову службу у військових частинах, які дислокуються поза межами смт Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області.

Суд не може погодитись з такими доводами позивача, тому як, по перше актом встановлюється наявність або відсутність будь-якої події в момент його складання, а від так виходом 29 серпня 2016 року неможливо встановити відсутність або наявність наймача протягом як п`яти річного терміну так навіть і шестимісячного, а тим більше з 2005 року по 2016 рік.

Витяг з послужного списку старшого солдата ОСОБА_3 містить відомості щодо проходження останньою служби у військових частинах з переліком їх назв та місць дислокації. Зазначений витяг не містить жодних відомостей щодо місця проживання відповідача.

Показання свідка ОСОБА_8 про те, що він не бачив відповідача зща час проживання з 2008 року в будинку АДРЕСА_3 , а також про те, що з приводу можливого обміну квартирами він спілкувався з батьком відповідача, а не з нею не можуть підтверджувати факт не проживання відповідача в спірній квартирі як понад шість місяців, як зазначено позивачем в позові, так і понад п`ять років. Крім того, цей свідок може бути зацікавлений в даному розгляді справи, тому як він сам повідомив, останні роки він постійно підшукує житло для своєї сім`ї, тому як він як військовослужбовець, який мешкає в службовій однокімнатній квартирі та гостро потребує житло, більше за однокімнатну квартиру.

Інших відомостей, які містить в собі встановлення будь-яких обставин по даній справі, що мають значення, будь-яких підтверджень наявності або відсутності відповідача в спірній квартирі суду не надано.

Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки здійснюється у судовому порядку.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт відсутності відповідача як понад шість місяців, так і понад п`ять років у спірній квартирі, а тому в задоволенні позову про визнання її такою, що втратила право користування кв. АДРЕСА_1 необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 5-8, 10-12, 57-61, 88, 169, 212- 215 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, -

ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог Будинкоуправління № 2 Гвардійської квартирно-експлутаційної частини району до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г.Дубовенко