АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/136/16 Справа № 2-4565/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційні скарги публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк, Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2015 року

по справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 Мамадієвич, заінтересована особа публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2015 року в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 Мамадієвич, заінтересовані особи публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк- визнано поважною причину пропуску строку подання скарги та поновлено його.

Визнано неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 Мамадієвич, щодо відкриття виконавчого провадження №46507801, накладання арешту на все майно ОСОБА_2, та оголошення заборони на його відчуження, направлення постанови про накладення арешту на все майно ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження у усі органи, які реєструють права.

Зобовязано державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 Мамадієвич поновити порушені права боржника шляхом вчинення дій, спрямованих на зняття арешту з всього майна ОСОБА_2 та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна ОСОБА_2 накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 46507801, скасування записів у Державному реєстрі обтяжень нерухоме майно та їх обтяжень щодо арешту майна ОСОБА_2, внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

В апеляційних скаргах ПАТ КБ «Приватбанк», та Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, кожен окремо просить ухвалу скасувати, та відмовити ОСОБА_2 у задоволені його скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, за наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4, обґрунтовуючи вимоги скарги тим, що на підставі виконавчих листів, виданих Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі № 2-4565/11 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до товариства з обмеженою відповідальністю Українське фінансове агентство Верус, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості боржником за якими є ОСОБА_2, державним виконавцем 17 лютого 2015 року було відкрито виконавче провадження № 46507801, та винесено відповідну постанову.

Про існування даного виконавчого провадження заявнику стало відомо 17 березня 2015 року.

Приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження державний виконавець в супереч вимогам ст.25,26 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, не звернув уваги на те, що строк предявлення до виконання саме вказаного виконавчого листа сплинув ще 27.03.2013 року, а також держвиконавець не звернув уваги на ту обставину, що він пред'явлений не до того відділу державної виконавчої служби.

Так, відповідно до приписів статті 22 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі листи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року і цей строк встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Цей річний строк до 27.03.2013 року зазначено у самому виконавчому документі.

До виконавчої служби стягував ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся 12.02.2015 року.

Обставин, передбачених законодавством (статтею 23 ЗУ «Про виконавче провадження»), для переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження не зазначено.

В порушення статті 31 ЗУ «Про виконавче провадження» держвиконавцем копія постанови про відкриття виконавчого провадження № 46507801 від 17 лютого 2015 року заявнику направлена не була, та не була своєчасно ним отримана.

Крім того, з виконавчого листа № 2-4565/2011, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований, та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 9/.

Відповідно до вимог ч.1,2ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем

проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням

його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання

провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або

майна. Право вибору місця виконання між кількома органами

державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з

виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції,

належитьстягувачу.

Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні

дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких

дій.

Відкриваючи виконавче провадження, державний виконавець в супереч вимогам ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» не впевнився в правильності прийняття на виконання виконавчого листа не за місцем проживання боржника, або з інших підстав, передбачених вказаною статтею.

В подальшому, постановою № 46507801 від 02 березня 2015 року державним виконавцем було звернено стягнення на майно боржника, відомості про що були внесенні до Державного реєстру обтяжень речових прав на нерухоме майно, Держвиконавець при цьому посилався на ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», вважаючи, що боржником не виконано вимоги державного виконавця самостійно у встановлений ним строк.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_5, районний суд зробив обґрунтований висновок, що субєктом оскарження не було надано суду доказів на підтвердження заперечень проти скарги, а саме: доказів на підтвердження направлення рекомендованим листом боржнику ОСОБА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 46507801, доказів на підтвердження поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання, на підставі яких було відкрито вказане виконавче провадження, а також враховуючи, що виконавче провадження будо відкрито не за адресою боржника, вказаною у виконавчому листі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку щодо доведеності та обґрунтованості скарги, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, як необґрунтовані.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 вдруге оскаржуються дії державного виконавця з аналогічних обставин, та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року залишено без змін ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року, якою його скарга задоволена, а дії державного виконавця визнані неправомірними.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків викладених в ухвалі суду, проти ричать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі, та трактування діючого законодавства.

Додана до апеляційної скарги Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ксерокопія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на імя ОСОБА_2 має суттєві розбіжності між датою відправлення та датою на відбитку поштового штемпеля, а тому як беззаперечний доказ не може бути прийнята колегією суддів до уваги.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обовязки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 312 ЦПК України правових підстав для скасування ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2015 року не вбачає, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а зазначена ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк, Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: