АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2377/16 Справа № 199/9377/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Максюти Ж.І.,

суддів : Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року

про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів, у звязку з недотриманням позивачем вимог ст.121 ЦПК України, а саме, невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху щодо необхідності сплати судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати, а матеріали справи надіслати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, місцевий суд виходив з того, що не зважаючи на наявність в ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» приписів, щодо звільнення споживачів від сплати судового збору, вичерпний перелік осіб та позовних заяв, які звільняються від сплати судового збору визначено ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Однак з таким висновком місцевого суду погодитися не можна, виходячи с наступного.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам розяснено, зокрема з ч.3 п.1 - при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Відповідно до п.7 вказаної постанови, судам також розяснено, що оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду", статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів".

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з позовної заяви ОСОБА_2, спір безпосередньо повязаний з Законом України «Про захист прав споживача», оскільки виник між споживачем-покупцем та продавцем.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до переконання в помилковості висновку суду першої інстанції, щодо наявності підстав для повернення позовної заяви та необхідності сплати Позивачем судового збору, у звязку з тим, що Позивача від сплати судового збору звільнено за Законом.

За таких обставин на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду про повернення позовної заяви - підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2016 року скасувати та направити справу в суд першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: