Справа №242/3915/15-ц
Провадження №2/242/202/16
17 лютого 2016 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Пироговій Л. В., при секретарі Гречка К. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Халіс про стягнення грошових коштів, -
Позивач 14.09.2015 р. звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 Халіс про стягнення грошових коштів.
Позивач та його представник ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з,явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 Халіс, належним чином повідомлений через засоби масової інформації шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий курєр» №25 (5645) від 09.02.2016 р. про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився.
Відповідно положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Судом встановлено, що відповідно до розписки від 20.11.2014 року, 04.07.2014 року ОСОБА_2 Халіс отримав у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США із сплатою 3% за кожен місяць користування коштів, яку зобов'язався повернути.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов,язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Відповідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Халіс укладено договір позики, що підтверджується відповідною розпискою від 20.11.2014 року.
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Так, умовами договору позики від 20.11.2014 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Халіс передбачено сплату 3% за кожен місяць користування коштів.
Суд визнає правильним представлений позивачем розрахунок заборгованості. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору позики.
Відповідно до ст.. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Як вбачається договір позики від 20.11.2014 року не містить строк повернення позики.
20.08.2015 року позивачем ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 Халіс було направлено лист-вимогу щодо оплати боргу та відсотків за користування коштами за договором позики від 20.11.2014 року, через засоби поштового звязку «Укрпошта».
Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, відповідно ст. 1051 ЦК України, рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші насправді не були одержані позичальником від позикодавця.
Відповідач грошові кошти за договорами позики не повернув.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Судом встановлено та доведено належними та допустимими доказами, що відповідач ОСОБА_2 Халіс порушив умови договору позики у звязку із чим, у нього виникла заборгованість, яка на час розгляду справи не погашена, тому суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.
Згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача належить присудити позивачеві документально підтверджені судові витрати у розмірі 2996,18 грн.
Керуючись ст.ст.512, 526, 1046, 1047, 1049, 1050, 1216, 1218 ЦК України, ст. ст. 57, 60, 88, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Халіс про стягнення грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 Халіс на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2996 (дві тисячі девятсот девяносто шість) грн. 18 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Л.В.Пирогова