Справа № 521/5020/16-ц
Провадження №2/521/2724/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2016 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Леонова О.С.,

при секретарі Малиш О.Л.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Наталі» про визнання недійсним договору купівлі-продажу та усунення перешкод у користуванні власністю, -

ВСТАНОВИВ:

10.03.2016 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи ОСББ «Наталі» про визнання недійсним договору купівлі-продажу та усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що 24 вересня 2003 року ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу придбала у ОСОБА_5 АДРЕСА_1 з допоміжними приміщеннями (підсобним), які побудовані на прибудинковій території будинку 2-а за 7600 грн. Право ОСОБА_6 розпоряджатися цим підсобним приміщенням підтверджується витягом з протоколу спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету №47 від 10.05.1979 року, якою підтверджується передача земельної ділянки розміром 20 квадратних метрів для будування літньої кухні ОСОБА_7, правонаступником якого є його донька ОСОБА_6 Після спливу шести місяців зявилися рейдери вони сказали, що це додаткове приміщення їм продала ОСОБА_6 та новим власником є ОСОБА_3 На прохання позивача надати документи про право власності кухнею ОСОБА_3 відповідала відмовою.

Випадково позивачу стало відомо, що право власності ОСОБА_3 отримала за рішенням Малиновського суду м. Одеси від 19.03.2004 року.

16.11.2012 року рішенням апеляційним судом Одеської області рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2004 року скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6, Малиновської районної адміністрації м. Одеси про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

ОСОБА_3 беручі участь в апеляційному суді в якості відповідача були позбавлена права власності на нерухоме майно та розуміючи, що вона вже не власниця квартири та далі на неї чекає виселення, продала (додаткове приміщення) кухню, як квартиру 29.10.2014 року ОСОБА_4 Перед покупкою, ОСОБА_4 була нею та головою ОСББ «Наталі» повідомлена про те, що ОСОБА_3 не є власником будівлі, яку продає.

В будинку 2-а відповідно до техпаспорту є в наявності 16 квартир, 17 квартири літ «е» в будинку немає. Не існує жодного документу, який може підтвердити існування цієї квартири літ «е» в будинку 2-а. В техпаспорті будинку 2-а літерою «е» числиться громадський туалет.

Вважає, що порушено її право власності та користування власністю.

Вона, ОСОБА_2, з 24.09.2003 року є власником та користувачем літньої кухні, яка побудована на прибудинковій території будинку 2-а на підставі договору купівлі-продажу.

На теперішній час незаконним власником літньої кухні відповідно договору купівлі-продажу від 29.10.2014 року є ОСОБА_4, якій ОСОБА_3 продала кухню як квартиру літ. «Е» в будинку 2-а. Продаючи літню кухню ОСОБА_3 не повідомила нотаріуса та ОСОБА_4, що вона позбавлена права власності на нерухомість.

Просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 30.10.2014 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та усунути перешкоди в користуванні її власністю, літньою кухнею.

Ухвалою від 04.08.2016 року було прийнято уточнення до позовної заяви, відповідно до якого позивач просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 30.10.2014 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, усунути перешкоди в користуванні її власністю, літньою кухнею, шляхом виселення ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_8 в судове засідання не зявився, але надавав пояснення по справі в минулих судових засіданнях, де він зазначив, що позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_9 в судове засідання не зявилася, але була допитана в минулих судових засідання, де пояснила, що позовні вимоги визнає та просила суд їх задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, 24.09.2003 року ОСОБА_5, яка діяла від свого імені та від імені ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та як опікун, від імені недієздатної ОСОБА_11 та недієздатної ОСОБА_12, ОСОБА_13 уклали договір купівлі-продажу квартири під номером 12 у будинку під номером 2-А на вулиці Тракторній у місті Одесі, яка складається з двох житлових кімнат, загальною площею 41,0 кв.м. в тому числі житловою площею 28,2 кв.м., корисною площею 41,0 кв.м. (а.с.7).

Зазначена квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому 14.08.2003 року за реєстром №3-19730, зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості 21.08.2003 року у реєстровій книзі під номером 381 пр.стр.76, реєстр №230 (а.с.9-10).

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень вищезазначена квартира на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстрована за ОСОБА_2 (а.с.8).

Як вбачається з витягу з протоколу спільного засідання адміністрації та профспілки комітету №47 від 10.05.1979 року ОСОБА_7 було надано земельну ділянку в розмірі 20 кв. метрів під будівництво літньої кухні (а.с.14).

Як вбачається з довідки №586 від 12.06.2013 року (а.с.19) ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24.09.2003 року та є власником квартири №12 та літньої кухні побудованої на прибудинковій території будинку 2-а.

Кухня зареєстрована в ОМБТ і РОН м. Одеси під літерою «И», що відображено в технічному паспорті будинку 2-А (а.с.15-16, 21-24).

Приватизація квартири №12 була проведена 14.08.2003 року та видано свідоцтво про право власності на квартиру та підсобне приміщення (літню кухню) на підставі Закону про приватизацію державного житлового фонду від 19.06.1992 року № 2482-ХІІ ст. 10 п.2: додаткові приміщення (кладочки, літні кухні, сараї та т.п.) передаються у власність власників квартир безоплатно та окремій приватизації не підлягають.

Як вбачається з листа директора Енергопостачальної компанії «Одесаобленерго» ОСОБА_14 №32/13-268 від 06.03.2012 року за адресою АДРЕСА_2 особовий рахунок №133152 оформлено на імя ОСОБА_2

19.03.2004 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси було визнано за ОСОБА_3 право власності на будівлю літ «Е» будинку №2-А, який розташований по вул. Тракторна в м. Одеса, яке складається з однієї житлової кімнати загальною площею 16,7 кв.м. та підсобних приміщень (а.с.28-29)

16.11.2012 року рішенням апеляційного суду Одеської області рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2004 року було скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6, Малиновської районної адміністрації м. Одеси про визнання права власності на нерухоме майно було відмовлено (а.с.30-32).

30.10.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_3 квартиру літ. Е у будинку під № 2а по вул. Тракторній в місті Одесі (а.с.25-27).

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 24.03.2016 року квартира літ. Е обєкт житлової нерухомості майна, розташований в м. Одеса, вул. Тракторна, будинок 2а на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 16871899 від 30.10.2014 року 17:1-:05, приватний нотаріус ОСОБА_15, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська область зареєстрована за ОСОБА_4 (а.с.59).

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до Конституції України, право приватної власності громадян є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушувати права інших осіб, завдати шкоди культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоду іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватися моральних засад суспільства.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Право власності є виниклим правомірно в разі, коли інше прямо не передбачено законом або незаконність набування права власності не встановлена судом.

За договором купівлі - продажу (ст. 655 ЦК України) одна сторона передає у власність іншої сторони майно, а покупець приймає майно і зобовязується сплатити за нього визначену грошеву суму.

Так, рішенням апеляційного суду Одеської області від 16.11.2012 року встановлено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 17.01.2004 року, а саме квартири літ. Е обєкт житлової нерухомості майна, розташований в м. Одеса, вул. Тракторна, будинок 2а, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у простій усній формі (домашня угода) не є укладеним та не створює прав та обовязків для сторін, у звязку з чим було скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.03.2004 року про визнання права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3

Відповідно до п.п.6п.5 розяснень Постанови ПВСУ №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до ст. 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена однією зі сторін правочину, так іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Таким чином, ОСОБА_3 не будучи власником квартири літ. Е обєкт житлової нерухомості майна, розташований в м. Одеса, вул. Тракторна, будинок 2а, не мала прав відчужувати її ОСОБА_4

У звязку з чим, вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 30.10.2014 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_2 про усунення перешкоди в користуванні її власністю, літньою кухнею, шляхом виселення ОСОБА_4, то суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 16.04.2013 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та володінні господарчою спорудою, виселення, зняття з реєстраційного обліку було встановлено, що позивач не є власником квартири літ. Е обєкт житлової нерухомості майна, розташований в м. Одеса, вул. Тракторна, будинок 2а.

Відповідно до договору купівлі продажу від 24.09.2003 року позивач купила у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_3, що складається з 2-х кімнат.

Судом встановлено, що спірна будівля є самочинним будівництвом, матеріали справи не містять доказів реєстрації спірної будівлі за ОСОБА_6, у звязку з цим ОСОБА_6 на час відчуження самовільно збудованої будівлі не набула права власності та не мала законних підстав розпоряджатися спірною будівлею.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Матеріали справи не містять доказів державної реєстрації за позивачем права власності разом з квартирою спірного приміщення, а відтак ОСОБА_3 не має права вимоги щодо усунення перешкод в користуванні зазначеним майном, шляхом виселення ОСОБА_16

Таким чином, оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки ті обставини, які викладені позивачем в обґрунтування своїх вимог, частково знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи належними і допустимим доказами, які не спростовані відповідачами.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо стягнення судового збору у відповідності до положень ст. 88 КПК України. Оскільки, позивач сплатив при зверненні до суду 1102 гривень судового збору, а позов задоволено частково, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачів пропорційно у рівних частинах по 244 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 за участю третьої особи Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Наталі» про визнання недійсним договору купівлі-продажу та усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 30.10.2014 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі № 2719 та посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_15

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 244 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 244 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Якщо апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених ст. 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Головуючий суддя О.С. Леонов