Справа № 404/5464/15-ц
Номер провадження 2/404/234/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді - Галагана О.В.,

при секретарі Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Дніпроінмед», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди заподіяної злочином, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, відповідно до якої просив:

- стягнути з ПрАТ СК «Дніпроінмед» на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 42 885 грн.

На обґрунтування позову зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 - матері позивача, яка була пасажиркою автобусу «БАЗ 22154» р. н. ВА 1842 АА, були завдані численні тілесні ушкодження, що і стали причиною її смерті.

Даним злочином позивачу завдано матеріальну шкоду, яка полягає в оплаті щодо надання ритуальних послуг по організації поховання ОСОБА_3, встановлення памятника, огорожі та облаштування могили, поминальні обіди після поховання на загальну суму 42 885 грн.

На момент ДТП цивільно правова відповідальність ОСОБА_2, засудженого за даний злочин, була застрахована в ПрАТ СК «Дніпроінмед», яка зобовязана відшкодувати заподіяну шкоду в межах страхового ліміту.

Вказаний поліс передбачає ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну 50 000 грн. та 100 000 грн. за шкоду завдану життю та здоровю.

В звязку з цим для захисту своїх позивач звернувся до суду з даним цивільним позовом.

Позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився надав письмові заперечення, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначав, що до позовної заяви, позивачем подана заява про страхове відшкодування, яка була надіслана відповідачу 21.08.2014 року.

29.09.2014 року позивач, у рамках розгляду кримінального провадження, №0000053 за обвинуваченням ОСОБА_2 (особи винної у ДТП), подав заяву в якій відмовився від позовних вимог у зв'язку з добровільним відшкодуванням родиною обвинуваченого завданої злочином шкоди. Дана обставина підтверджується вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.09.2014 року у справі №404/6291/14-к, що доданий до позовної заяви.

Тому, оскільки позивачу в повному обсязі було відшкодовано завдану матеріальну і моральну шкоду, останнім не було повідомлено відповідача про будь-які розрахунки визначені в п.п. г 35.1, п. 35 ст. ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» то у позові слід відмовити в повному обсязі (а.с. 76-77).

ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача.

Суд заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної та матеріали кримінальної справи 404/6291/14-к, н/п 1-кп/404/417/14, встановив наступне.

Так, 29.05.2014 року по вул. Куйбишева у м. Кіровограді сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу BMW д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, що підтверджується довідкою № 9393073 про дорожньо-транспортну пригоду та повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 10, 11).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу BMW д.н.з. НОМЕР_1 було застраховано у ПрАТ СК «Дніпроінмед», згідно до полісу № АС/2645792 було застраховано відповідальність за шкоду заподіяну життю і здоровю в розмірі 100 тис. грн., а за шкоду заподіяну майну 50 тис. грн. та 1 тис грн. франшиза (а.с. 12).

29.07.2015 року позивач звернувся з цивільним позовом до ПрАТ СК «Дніпроінмед» про відшкодування майнової шкоди заподіяної злочином.

24.07.2014 року в рамках кримінального провадження 404/6291/14-к, н/п 1-кп/404/417/14 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України подано цивільний позов ОСОБА_1 до вище вказаного обвинуваченого, відповідно до якого позивач просив: стягнути з ОСОБА_2 на його користь майнову шкоду в сумі 22300 грн. та моральну шкоду в сумі 300000 грн., а всього 322300 грн. (т.4 кр/п а.с.62).

29.08.2014 року ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву по кримінальному провадженню № 404/6291/14-к про відмову від заявленого цивільного позову, оскільки родиною обвинуваченого йому було добровільно відшкодовані моральні збитки завдані даним злочином. Також, зазначив, що з приводу відшкодування матеріальної шкоди він буде звертатися до ПрАТ СК «Дніпроінмед», де згідно полісна № АС/2645792 застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2(т.4 кр/п а.с.202).

Згідно вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.09.2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, та у відповідності до ст.54 КК України з позбавленням звання старшого лейтенанта міліції.

Також, провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_1 до обвинуваченого ОСОБА_2 про відшкодування завданих злочином матеріальних збитків у розмірі 22300грн. та моральної шкоди в сумі 300000грн. - закрито (а.с. 19-28).

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 04.12.2014 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.09.2014 року, в частині призначення покарання ОСОБА_4 та вирішення питання щодо речових доказів по справі змінено. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з позбавленням прав керування транспортними засобами на строк 3 роки та у відповідності до ст. 54 КК України з позбавленням звання старшого лейтенанта міліції (а.с. 14-16).

Таким чином, закриття провадження цивільного позову у кримінальному провадженні з предявленими вимогами до ОСОБА_2 не є перешкодою у зверненні ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Дніпроінмед» про відшкодування матеріальної шкоди, тим паче про такі наміри ним зазначено у вищезгаданій заяві від 29.08.2014 року. Матеріали кримінального провадження не містять доказів відшкодування матеріальної шкоди позивачу третьою особою.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування потерпілій особі (а.с. 6).

Відповідно договору замовлення № 54 про надання ритуальних послуг від 30.05.2014 року ТОВ «Ритуал Кіровоград» надав послуги щодо поховання матері позивача ОСОБА_3 на загальну суму 12 000 грн. (а.с. 8).

Згідно розрахункових квитанцій позивач витратив 23685 грн. на поминальний обід 9 днів та 40 днів (а.с. 7).

Відповідно до квитанцій наданих ФП ОСОБА_5 позивач витратив 20750 грн. на памятник матері (а.с. 9).

Згідно повідомлення № 296/1 від 25.03.2015 року ПрАТ СК «Дніпроінмед» вартість церковних обрядів, поминок, одягу та взуття померлого не підлягають відшкодуванню старховиком (а.с. 66).

15.07.2015 року листом № 537 відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки потерпілому обвинувачений відшкодував всю матеріальну та моральну шкоду, що була завдана в результаті ДТП, а також витрати на поховання ОСОБА_3 (а.с. 67).

Відповідно до повідомлення ФП ОСОБА_5 стандартний памятник в м. Кіровограді і огорожі могили, найбільшим попитом користується памятник із «габбро» вартістю від 2 до 3,5 тис. грн. це невеликі і не складні у виготовленні памятники вистою від 80 до 1 м.. Наступні памятники більших розмірів з використанням «габбо» і кольорових гранітів, із скульптурними елементами і складні у виготовленні коштують від 5 до 25 тис. грн. Огорожа могили якщо вона виготовлена із металу коштує від 750 грн., а якщо вона виготовлена із граніту, то вартість її починається з 4-4,5 тис. грн.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.

Згідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. ст.1166, 396 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1201 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

Згідно із абз.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості.

Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу, в тому числі на відшкодування завданої майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст. 3, 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика

За змістом Закону №1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.27.4 ст. 27 Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного памятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та предявлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Пунктом 27.5. передбачено, що відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Верховним Судом України при розгляді справ даної категорії вже було наголошено, що відповідно до змісту ст. 979 ЦК України та Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів право на одержання передбаченої договором страхової виплати має потерпілий, який є вигодонабувачем за договором страхування. У разі смерті потерпілого особи, які взяли на себе витрати з його поховання, мають право на відшкодування таких витрат (п. 27.1 ст. 27 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). При цьому під витратами на поховання маються на увазі витрати на забезпечення комплексу заходів та обовязкових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству (ст. 2 ЗУ «Про поховання та похоронну справу»). Понесені на організацію поминального обіду затрати не відносяться до витрат з поховання, які відповідно до Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодовує страховик.

За наведеного позов підлягає до задоволення на суму 14616грн. (1218грн мінімальна заробітна плата на день настання страхового випадку * 12), тобто це загальна сума відшкодування, яка може бути стягнута з відповідача на користь позивача в якості відшкодування витрат на поховання. Суд відмовляє у стягненні з відповідача витрати повязані з поминальними обідами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПрАТ СК «Дніпроінмед», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди заподіяної злочином задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ СК «Дніпроінмед» на користь ОСОБА_1 14616 грн. страхового відшкодування.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ПрАТ СК «Дніпроінмед» на користь держави судовий збір в розмірі 166грн.28коп.

Решту судових витрат компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда