Номер провадження: 22-ц/785/7103/16
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2016 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Артеменка І.А., Суворова В.О.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - «Про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей», за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 8 липня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

31.05.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, по якому просила стягнути з ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 10 000 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилалась на те, що з відповідачем ОСОБА_3 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03.03.2014 року був розірваний. Від спільного життя є діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на утриманні позивача. Відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дітей.

Позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав частково в частині оплати ліків для дітей, просив задовольнити позов частково.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08.07.2016 року позов задоволений, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 10 000 грн., стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

30.08.2016 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просить рішення суду скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задовленні позовних вимог, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що відповідач повинен приймати участь у додаткових витратах на утримання неповнолітніх дітей.

Судом встановлені наступні фактичні обставини у справі.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 03.03.2014 року.

Від шлюбу в них народились діти: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.02.2015 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., у розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 12.11.2014 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27.09.2022 року включно; на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 12.11.2014 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. А також, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання вказаних неповнолітніх дітей у розмірі 2500 грн. та стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн. на користь держави.

Відповідно до копій медичних документів, неповнолітні діти періодично знаходилися на лікуванні з 01.02.2015 року по 30.05.2016 року, та на лікування було витрачено 3263,62 грн., що вбачається з копій касових чеків.

З копій довідок Стоматологічного кабінету «ВиДиДент» вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4, 27.09.2004 року було проведено оперативне лікування стоматолога, вартість якого склала 4320 грн.

Відповідно до копій квитанції за навчання неповнолітнього ОСОБА_5 в ЦДО «Вундеркинд» за період з 01.09.2016 року по 30.05.2016 року було сплачено 4500 грн.

З копії довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» від 26.05.2016 року, вбачається, що за період з 23.03.2015 року по 23.05.2016 року позивач ОСОБА_2 отримала сплату за аліментів від ОСОБА_3 на загальну суму 23800 грн.

Відповідно до копій квитанцій відповідач ОСОБА_3 сплатив на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 27100 грн.

З копії довідки Центру зайнятості Суворовського району від 07.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 на обліку як безробітний не перебуває.

Крім того, відповідно до свідоцтва про шлюб 04.10.2014 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов'язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров'я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Відповідно до положень ст. 185 СК України додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи із аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

В обґрунтування підставності заявлених вимог позивач надала належні письмові докази необхідних додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей.

За таких обставин районний суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що районний суд, давши оцінку поясненням сторін по справі та на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до правильного обґрунтованого висновку, що твердження позивача є доведеними та підтвердженими, у зв'язку з чим підлягаючими задоволенню.

Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованих висновків про наявність правових підстав для задоволення позову.

Висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Апеляційна скарга не містить доводів, які мають бути підставами для скасування рішення суду.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні районним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильним по суті, відповідає вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України, підстави для його скасування та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 8 липня 2016 року - залищити без змін.

Ухвла апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області В.І. Сватаненко

І.А. Артеменко

В.О. Суворов

07.12.2016 року м. Одеса