У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року Словянський міськрайоний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.

при секретарі Рудь Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Словянська справу за поданням старшого державного виконавця Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження права виїзду з території України ОСОБА_1 до виконання зобовязання, встановленого виконавчим документом, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Словянському міськрайонному відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6/225/37 від 20.04.2016 року, виданого Дзержинським міським судом про солідарне стягнення заборгованості, що складає 215204,11 грн., судового збору в розмірі 2152,05 грн., витрат н оголошення у пресі про виклик до суду в розмірі 420,00 грн. з ОСОБА_1 та ОСОБА_2. 17.08.2016 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника на все рухоме та нерухоме майно. Також для забезпечення виконання рішення був зроблений запит до ДПС України та УПФУ щодо наявності отримання доходів. Боржник не працює, рахунків у банківських установах не має.

Просить суд тимчасово обмежити право ОСОБА_1 на виїзд з території України до виконання зобовязання, встановленого вищезазначеним виконавчим листом, оскільки боржник свідомо ухиляється від виконання зобовязання, встановленого вищезазначеним виконавчим листом.

Представник Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, але надав до суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, просив подання задовольнити у повному обсязі.

Суд, дослідивши подання та надані до нього документи, вважає що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на примусовому виконанні у Словянському міськрайонному відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6/225/37 від 20.04.2016 року, виданого Дзержинським міським судом про солідарне стягнення заборгованості, що складає 215204,11 грн., судового збору в розмірі 2152,05 грн., витрат н оголошення у пресі про виклик до суду в розмірі 420,00 грн. з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «БМ Банк».

Постановою старшого державного виконавця 17.08.2016 року було відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 6/225/37 від 20.04.2016 року, виданого Дзержинським міським судом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості, що складає 215204,11 грн., судового збору в розмірі 2152,05 грн., витрат на оголошення у пресі про виклик до суду в розмірі 420,00 грн. на користь ПАТ «БМ Банк».

Постановою старшого державного виконавця Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 19.08.2016 року на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 накладено арешт.

Згідно з відповіддю ДПС України від 26.11.2016 року, інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями боржник на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно з відповіддю ДПС України від 26.11.2016 року про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб ОСОБА_1 - інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно з відповіддю Пенсійного Фонду України від 26.11.2016 року про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, інформація відносно ОСОБА_1 відсутня.

27.10.2016 року до відділу надійшла заява ПАТ «БМ Банк» про звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», на який посилається субєкт звернення, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення громадянина від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобовязань.

Згідно з ст. 11 ч. 3 п. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Порядок примусового виконання судових рішень врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Виходячи з наведеного, слід дійти до висновку, що законом передбачено юридичні санкції у виді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, яке є свідомим, і на момент звернення виконавця до суду повинен вже відбутись і бути об'єктивно наявним та вбачатись з матеріалів виконавчого провадження. Само по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Cуду не представлені докази того, що у боржника була реальна можливість сплатити заборгованість (наявність майна, грошових коштів тощо), однак боржник свідомо не виконує покладені на нього зобов'язання. Суду не представлено доказів того, що боржник не надав у строк, встановлений державним виконавцем відомості про доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, не з'являвся без поважних причин за викликом державного виконавця тощо.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що обов'язок доказування в даній категорії справ лежить на державному виконавцеві, із матеріалів, представлених державним виконавцем суду не вбачається, що боржник свідомо вчинив дії, спрямовані на невиконання обов'язку сплатити заборгованість, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості.

Крім того, державний виконавець, вимагаючи тимчасово обмежити право боржника на виїзд за межі України, також не надав доказів на підтвердження наміру боржника виїхати за межі України з метою невиконання рішення суду.

Беручи до уваги наведене та ту обставину, що державним виконавцем не надані будь які об'єктивні, беззаперечні докази на підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом, що матеріали подання не містять достатньо даних про ухилення боржника від сплати заборгованості, в тому числі шляхом виїзду за кордон, державним виконавцем у процесі здійснення виконавчого провадження не виконані всі інші заходи примусового виконання рішення, що передбачені чинним законодавством, не наведено жодного доказу, що застосовувати до боржника в ході примусового виконання рішення всіх інших заходів примусового виконання вбачається неможливими, суд вважає, що викладені в поданні доводи ґрунтуються на припущенні, а тому подання слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3