Справа № 621/755/13-ц Провадження № 4-с/621/3/16
У Х В А Л А

Іменем України

06.04.2016 року Зміївський районний суд Харківської області

в складі : головуючого судді Нестерцової Н.В.

секретаря Горобець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 27.08.2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 3-ті особи відділ Державного земельного агенства у Зміївському районі Харківської області, Зміївська міська рада Харківської області про встановлення меж земельної ділянки в натурі та поновлення прав задоволено частково.

Суд вирішив:

-зобов'язати ОСОБА_1 встановити межі належної їй земельної ділянки по вул.152 Стрілецької Дивізії, 18 м. Зміїв Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю РІ № 9694165 від 14.11.2001 року;

-зобов'язати ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 08 кв.м., що розташована по вул. 152 Стрілецької Дивізії, 20 «а» м. Зміїв Харківської області відповідно до схеми в додатку №3 висновку судової земельно-технічної експертизи № 7827 від 26.01.2015 року на лінії межування із земельною ділянкою №18, позначену буквами «г,в,ж,б,е» відмічену синім кольором;

-зобов'язати ОСОБА_1 знести шиферний паркан з боку північно-східної сторони (земельна ділянка №18) довжиною 4,93 м та з боку вул. 152 Стрілецької Дивізії довжиною 01 м відповідно до схеми в додатку №3 висновку судової земельно-технічної експертизи № 7827 від 26.01.2015 року на лінії розмежування, позначену буквами « г,в,ж,б,е» відмічену синім кольором.

Цим же рішенням суд відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 щодо покладення на ОСОБА_1 обов'язку встановити довгострокові межові знаки на відстані не менше 1,0 м від стіни одноповерхової будівлі ОСОБА_3, що розташована за адресою: вул. 152 Стрілецької Дивізії, 20 «а» м. Зміїв Харківської області, а також у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 компенсації витрат по сплаті судового збору.

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 18.11.2015 року, рішення Зміївського районного суду Харківської області від 27.08.2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про поновлення прав скасовано і ухвалене нове, яким ОСОБА_1 зобов'язано встановити довгострокові межові знаки на відстані не менше 1,0 м від стіни одноповерхової будівлі ОСОБА_3, розташованої по вул. 152-ї Стрілецької Дивізії, 20 «а».

В іншій частині рішення Зміївського районного суду Харківської області від 27.08.2015 року залишити без змін.

Рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 18.11.2015 року набрало законної сили.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_4 від 21.12.2015 року відкрите касаційне провадження, відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення виконання судових рішень.

28.12.2015 року та 11.01.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргами на дії державного виконавця.

ОСОБА_1 зазначила, що 14.12.2015 року державним виконавцем ДВС Зміївського РУЮ Харківської області Шевчуком А.І. на підставі виконавчого листа № 621/755/13-ц від 08.12.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та визначено час до 21.12.2015 року для добровільного виконання рішення суду.

Постанова про відкриття виконавчого провадження була їй вручена.

В строк до 21.12.2015 року нею виконано рішення судів, а саме, знесено шиферний паркан з боку північно-східної сторони (земельна ділянка №18) довжиною 4,93 м та з боку вул.152 Стрілецької Дивізії Змієва довжиною 1м відповідно до схеми в додатку №3 зазначеного вище висновку судової земельно-технічної експертизи; перераховано судові витрати на суму 6092,71 грн. Також, за бажанням стягувачки, нею встановлені довгострокові межові знаки на постійній основі у вигляді металевих стовпів вздовж всієї ділянки.

За твердженями заявниці, станом на 21.12.2015 року рішення суду було нею виконано у повному обсязі про що вона повідомила державного виконавця.

Однак, державний виконавець 22.12.2015 року виніс постанову про стягнення з неї, як боржника виконавчого збору в розмірі 1020 грн., оскільки вона, начебто, у встановлений строк добровільно не виконала рішення суду, та оштрафував її на 170 грн. за невиконання судового рішення у встановлений час без поважних причин.

ОСОБА_1 вважає, що такі дії державного виконавця суперечать вимогам Закону України « Про виконавче провадження».

Заявниця просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними щодо відмови боржнику у закінченні виконавчого провадження, стягнення з неї виконавчого збору та штрафу та скасувати постанови державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та штрафу.

28.12.2015 року державним виконавцем було вручено постанову про накладення штрафу у розмірі 340 грн. за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення. Цього ж дня її було повідомлено про примусове виконання рішення 30.12.2015 року.

30.12.2015 року на її земельній ділянці державний виконавець Шевчук А.І. та представник ОСОБА_3 її брат намагалися розпочати незаконне будівництво паркану на її земельній ділянці. Вона перешкоджала цьому. З обох сторін викликалась поліція.

ОСОБА_1 крім того просить визнати дії державного виконавця по накладенню повторного штрафу незаконними та скасувати постанову державного виконавця щодо стягнення повторного штрафу від 28.12.2015 року.

Ухвалою суду від 05.04.2016 року провадження по скаргам ОСОБА_1 об'єднанні в одне провадження.

Остаточно, ОСОБА_1 просить суд визнати дії державного виконавця неправомірними щодо відмови боржнику у закінченні виконавчого провадження, стягнення з неї виконавчого збору, штрафу та повторного штрафу і скасувати постанови державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та штрафів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 наполягала на задоволенні скарги, посилаючись на вищевказані обставини.

Вона стверджувала, що рішення судів виконано, виконавче провадження повинне бути закінчене, підстав примусового виконання судового рішення, стягнення виконавчого збору та стягнення штрафів за невиконання судового рішення у державного виконавця не було.

Ст.державний виконавець Зміївського РУЮ ОСОБА_2 заперечував проти задоволення скарги.

Він пояснив, що згідно виконавчого листа № 621/755/13-ц від 08.12.2015 року було відкрите виконавче провадження 14.12.2015 року, копію якого 15.12.2015 року вручив ОСОБА_1 Їй було запропоновано до 21.12.2015 року самостійно виконати рішення суду та роз'яснено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк ненаданням боржником документального підтвердження виконання рішення, буде розпочато примусове виконання рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору та пов'язаних з проведенням виконавчих дій витрат.

До 21.12.2015 року ОСОБА_1 рішення суду не виконала за виключенням сплати судових витрат.

22.12.2015 року з ОСОБА_1 постановою було стягнуто виконавчий збір у розмірі 1020 грн. у зв'язку з невиконанням судового рішення.

Цього дня на боржницю ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 170 грн. за невиконання рішення суду.

ОСОБА_1 повторно надавався строк до 26.12.2015 року для самостійного виконання рішення суду.

У зв'язку з невиконання рішення суду боржника було повторно оштрафовано на 340 грн. та призначений час для примусового виконання рішення суду.

За перешкод ОСОБА_1 рішення суду 30.12.2015 року не виконано.

Станом на час розгляду скарги рішення суду у повному обсязі не виконано.

Представник стягувача ОСОБА_3 ОСОБА_5 вказала на відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

ОСОБА_1 лише сплачено судові витрати, інша частина рішення не виконувалась і не виконана.

Представник зазначила, що за власні кошти були придбані металеві стовпчики для встановлення довгострокових межових знаків на відстані 1 м від стіни нежитлової будівлі у кількості 12 шт.

Ці стовпичики були встановлені найнятими нею працівниками повз стіни будівлі на відстані 1 м. на бетонній основі.

Однак, ОСОБА_1 демонтувала частину стовпчиків 9 шт., залишивши 1 стовпчик на вуглу будівлі зі сторони вулиці, другий через 25 м, в кінці будівлі, що перешкоджає обслуговувати будівлю для чого й було прийняте рішення судом. Крім того, боржник не демонтувала паркан на відстані 1 м з боку вулиці та 4,93 м. з північно-східної сторони будівлі, що робить неможливим зайти на ділянку з метою ремонтних робіт стіни будівлі, не повернула стягувачці 8 кв.м. землі.

Доля 9 стовпчиків межових знаків, невідома, що спричинило майнову шкоду.

Взимку виникла потреба поставити скло на вікні будівлі зі сторони земельної ділянки ОСОБА_1 Боржниця заборонила виконати ці роботи, викинула драбину за межі ділянки.

Представник Зміївської міської ради Харківської області ОСОБА_6 просила ухвалити рішення відповідно закону.

Представник відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області в судове засідання не з'явився.

Ознайомившись з матеріалами, заслухав пояснення заявниці ОСОБА_1, ст. державного виконавця Шевчука А.І., представника стягувачки ОСОБА_3 ОСОБА_5, Зміївської міської ради, дослідив матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

На виконання рішення Зміївського районного суду Харківської області від 27.08.2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 3-ті особи відділ Державного земельного агенства у Зміївському районі Харківської області, Зміївська міська рада Харківської області про встановлення меж земельної ділянки в натурі та поновлення прав та рішення судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 18.11.2015 року було видано виконавчий лист № 621/755/13-ц від 27.08.2015 року зі строком пред'явлення до виконання до 18.11.2016 року.( а.с.64 т.1)

Згідно виконавчого листа ОСОБА_1 зобов'язано встановити межі належної їй земельної ділянки по вул.152 Стрілецької Дивізії, 18 м. Зміїв Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю РІ № 9694165 від 14.11.2001 року; повернути ОСОБА_3 самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 08 кв.м., що розташована по вул. 152 Стрілецької Дивізії, 20 «а» м. Зміїв Харківської області відповідно до схеми в додатку №3 висновку судової земельно-технічної експертизи № 7827 від 26.01.2015 року на лінії межування із земельною ділянкою №18, позначену буквами «г,в,ж,б,е» відмічену синім кольором; знести шиферний паркан з боку північно-східної сторони (земельна ділянка №18) довжиною 4,93 м та з боку вул. 152 Стрілецької Дивізії довжиною 01 м відповідно до схеми в додатку №3 висновку судової земельно-технічної експертизи № 7827 від 26.01.2015 року на лінії розмежування, позначену буквами « г,в,ж,б,е» відмічену синім кольором; встановити довгострокові межові знаки на відстані не менше 1,0 м від стіни одноповерхової будівлі ОСОБА_3, розташованої по вул. 152-ї Стрілецької Дивізії, 20 «а»

09.12.2015 року стягувачка ОСОБА_3 звернулась із заявою про виконання судового рішення на підставі цього виконавчого листа.(а.с.63 т.1)

Постановою державного виконавця Шевчука А.І. від 14.12.2015 року було відкрите виконавче провадження, боржнику запропоновано самостійно виконати рішення у строк до 21.12.2015 року та роз'яснено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк та у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення, буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій.

Вказану постанову ОСОБА_1 отримала 15.12.2015 року.( а.с.65,66)

Станом на 22.12.2015 року рішення суду не виконано, що підтверджується актом державного виконавця та заявою представника стягувачки.( а.с.67,68 т.1)

ОСОБА_1 повідомила заявою державного виконавця про виконання рішення, однак документально не підтвердила.

Згідно постанов державного виконавця від 22.12.2015 року з ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір з урахуванням невиконанння самостійно рішення суду та накладено штраф.( а.с.69,70,71 т.1)

ОСОБА_1 була попереджена про те, що у випадку невиконання без поважних причин рішення суду протягом 5 робочих днів, виконавець організовує виконання рішення відповідно до повноважень, при цьому згідно ст.89 Закону України « Про виконавче провадження» повторно накладається штраф.

Вказані постанови ОСОБА_1 отримала 22.12.2015 року.

Станом на 28.12.2015 року рішення суду не виконано, що підтверджується актом державного виконавця та заявою представника стягувачки.( а.с.72,73 т.1)

ОСОБА_1 документально не підтвердила про виконання у повному обсязі.

Постановою державного виконавця від 28.12.2015 року ОСОБА_1 повторно оштрафовано за невиконання рішення суду самостійно.( а.с.74,75 т.1)

Боржниця отримала копію цієї постанови 28.12.2015 року.

Цього ж дня державний виконавець Шевчук А.І. повідомив сторони виконавчого провадження про примусове виконання рішення суду об 11 годині 30.12.2015 року.( а.с.76 т.1)

Актами державного виконавця від 30.12.2015 року підтверджений факт неможливості примусово виконати рішення суду внаслідок перешкоджання з боку боржниці.( а.с.79,80 т.1)

Згідно ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних,

юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст.27 цього Закону, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

ОСОБА_1 в період часу для самостійного виконання рішення суду не було надано документального підтвердження його виконання у повному обсязі.

Її письмові заяви на ім'я державного виконавця Шевчука А.І. щодо виконання нею судового рішення не підтверджені та не відповідали дійсності.

Твердження ОСОБА_1 в суді про виконання рішення суперечать даним, отриманим в ході огляду на місці виконання рішення суду м.Зміїв, вул.Стрілецької Дивізії, 18, 20 «а». Складом суду у присутності сторін виконавчого провадження, державного виконавця було встановлено, що ОСОБА_1 на виконання рішення суду не встановлені межі належної їй земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на землю РІ № 9694165 від 14.11.2001 року, не повернуто ОСОБА_3 самовільно зайняту земельну ділянку, загальною площею 08 кв.м. відповідно до схеми в додатку №3 висновку судової земельно-технічної експертизи № 7827 від 26.01.2015 року на лінії межування із земельною ділянкою, не знесено шиферний паркан з боку північно-східної сторони (земельна ділянка №18) довжиною 4,93 м та з боку вул. 152 Стрілецької Дивізії довжиною 01 м відповідно до схеми в додатку №3 висновку судової земельно-технічної експертизи № 7827 від 26.01.2015 року на лінії розмежування, не встановлені у повному обсязі довгострокові межові знаки на відстані не менше 1,0 м від стіни одноповерхової будівлі ОСОБА_3, розташованої по вул. 152-ї Стрілецької Дивізії, 20 «а»

Ч.3 ст.27 передбачає, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання

державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Окільки рішення суду у повному обсязі не виконано, підстав для закінчення виконавчого провадження не було.

П.8 ст.49 вищевказаного Закону передбачає, що виконавче провадження є закінченим коли фактично виконано в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом не встановлено підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження за умови повного виконання рішення суду за конкретних обставин.

На підставі ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти

неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним

виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Державний виконавець Шевчук А.І. мав повноваження щодо стягнення виконавчого збору, оскільки самостійно ОСОБА_1 не виконала рішення суду у повному обсязі.

Згідно ст.75 Закону, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Стаття 89 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає відповідальність за невиконання рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний

виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Державним виконавцем дотримано процедури щодо надання можливості боржниці ОСОБА_1самостійно виконати вищевказане судове рішення.

Оскільки ОСОБА_1 не вчинила дій по виконанню рішення суду, державний виконавець відповідно вимог ст.ст.75,80 Закону України «Про виконавче провадження» вправі накласти на неї штраф та повторний штраф у розмірах, визначені зазначеними нормами.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом не встановлено порушення прав чи свобод боржниці ОСОБА_1 з боку державного виконавця Шевчука А.І. по виконанню рішення Зміївського районного суду Харківської області від 27.08.2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, 3-ті особи відділ Державного земельного агенства у Зміївському районі Харківської області, Зміївська міська рада Харківської області про встановлення меж земельної ділянки в натурі та поновлення прав та рішення судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 18.11.2015 року згідно виконавчого листа № 621/755/13-ц від 27.08.2015 року.

Державний виконавець Шевчук А.І. за конкретних обставин не вправі закінчити виконавче провадження, як того вимагає боржниця.

У зв'язку з невиконанням самостійно ОСОБА_1 рішення суду у повному обсязі, державний виконавець правомірно стягнув з неї виконавчий збір та повторно оштрафував.

Суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

Керуючись ст.383-387 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції в Харківській області ОСОБА_2 щодо відмови у закінченні виконавчого провадження, стягнення виконавчого збору та штрафів, скасування постанов, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Головуючий: