Справа № 361/4187/16-ц
Провадження № 2/361/2487/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Селезньової Т.В., при секретарі - Лустіній Т.В., розглянувши в судовому засіданні в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування жилими приміщеннями у квартирі,

встановив:

Позивач просить суд встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 з виділенням йому у користування жилої кімнати площею 19,3 кв.м, відповідачці - кімнату площею 11,7 кв.м, і залишити у загальному користуванні інші приміщення (кухню, коридори, туалет, ванну кімнату і балкон), мотивуючи тим, що сторони є співвласниками вказаної квартири з рівними частками - по 1/2, проживають у квартирі, але між ними постійно виникають сварки і непорозуміння, тому є необхідність визначити порядок користування жилими приміщеннями.

В судовому засіданні позивач пояснив, що більшу кімнату слід виділити йому, оскільки він є старшим, він перший звернувся з заявою до суду; хоча не заперечує, що користується меншою кімнатою, і можливо він продовжить користуватись нею, але він бажає, щоб за документами йому належала більша кімната, щоб у подальшому, коли вони обзаведуться сім'ями - між ними не виникало непорозумінь.

Відповідачка позов не визнала, не згодна з запропонованим позивачем варіантом порядку користування квартирою; пояснила, що раніше вона постійно проживала в більшій кімнаті, а позивач і дідусь - проживали в меншій; потім після смерті матері і прийняття квартири у спадщину, з 2011року вона так само залишилась проживати у більшій кімнаті, а позивач - в меншій; що конфлікти здебільшого виникають через те, що позивач користується балконом для зберігання велосипеда і вносить у кімнату бруд з вулиці.

З пояснень сторін і наданих доказів встановлено:

З свідоцтва про право на спадщину від 07.12.2011р., витягу з державного реєстру, паспортних даних про реєстрацію місць проживання сторін встановлено, що вказана квартира АДРЕСА_1 належить сторонам в рівних частках - по 1/2 - в порядку спадкування після матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач і відповідачка доводяться один одному братом і сестрою, постійно проживають і зареєстровані у вказаній квартирі.

З технічного паспорту на квартиру видно, що квартира - двокімнатна, має дві жилі кімнати площею 11,7 кв.м і 19,3 кв.м, кухню, два коридори, туалет і ванну кімнату, а також балкон на два вікна (обидві кімнати), з виходом на балкон через більшу кімнату. Як пояснили сторони, перепланувань квартира не має, приміщення і їх площа відповідають даним технічного паспорту.

Як пояснили сторони, на даний час вони користуються кімнатами: позивач - меншою, відповідачка - більшою, балконом і іншими приміщеннями користуються спільно.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.319 ЦКУ власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦКУ право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у цьому праві. Згідно ч.3 ст.319 ЦК- усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 383 ЦКУ власник будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, для проживання членів своєї сім,ї. Згідно ст..150 ЖК України власники будинку (квартири) користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.

Згідно ст.358 ЦКУ право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю, а у разі спору даний спір вирішується у судовому порядку. Згідно ч.3 ст.358 ЦК кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно п.3 ч.1 ст. 215 ЦПК України, - суд, приймаючи рішення, повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду, і якщо були порушені, то ким.

Враховуючи встановлені конкретні обставини, а також аналізуючи норми закону, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків:

Частки сторін у праві власності на квартиру є рівними, і відповідно рівними є всі інші, похідні від права власності права, зокрема право користування цим майном. Виходячи з рівності часток у праві власності, сторони мають і рівні права (кожному по 1/2) у праві користування та володіння (в тому числі проживання). Право власності є непорушним, і ніхто не може обмежити власника у його правах, окрім випадків, прямо передбачених законом.

Закон передбачає можливість розділу спільного майна у відповідності до часток у праві власності на таке майно. Закон також передбачає можливість визначення порядку користування, володіння, а оскільки спільним майном є жила квартира - то і визначення порядку проживання в квартирі (користування нею як житлом) - у відповідності до часток у праві власності. Тобто в даному випадку - з дотриманням рівності прав сторін (співвласників).

Як видно з технічних характеристики квартири, вона має загальну жилу площу 11,7+19,3=31 кв.м, тобто на кожного співвласника по 15,5кв.м. Тому виділення одному з співвласників (що мають рівні частки) кімнати меншої на 4 кв. метри (тобто приблизно на третину від належного на праві власності) є суттєвим порушенням прав власника на користування належним йому майном у відповідності до розміру його частки у праві власності.

Крім того, квартира має дві жилі кімнати різної площі, і така різниця є суттєвою. Кімнати за площею мають співвідношення приблизно як 1/3 і 2/3. Тому виділення одному з співвласників кімнати, що фактично становить 1/3, замість наявного у праві власності права на 1/2, було б суттєвим звуженням права власності.

Визначення порядку користування у відповідності до часток в даному випадку є неможливим.

Визначення порядку користування жилими кімнатами з відступом від часток можливе лише, якщо така різниця є несуттєвою, або якщо на такий відступ погоджується той з співвласників, права якого звужуються. У даному ж випадку відповідачка не погоджується на зменшення змісту наявного у неї права, не погоджується на виділення їй у користування меншої кімнати, і суд погоджується з тим, що виділення їй даної кімнати поза її згодою було б суттєвим порушенням її права. З іншого боку позивач наполягає на виділенні йому кімнати більшого розміру, і не бажає отримати у користування - офіційно, за рішенням суду - меншої кімнати. Жодною стороною таких позовних вимог не заявлено.

Посилання позивача на такі обставини, як те, що він перший подав позов, або що він є старшим, - не мають значення для вирішення даного спору. Посилання позивача на його бажання за документами мати право на більшу кімнату - так само не приймається судом до уваги як безпідставне.

Посилання позивача на наявність конфліктів з приводу користування квартирою так само не дає підстав для зменшення обсягу прав відповідача. До того, ж не доведено порушень прав позивача з боку відповідача, які б могли розглядатись як підстави для виділення йому у користування кімнати значно більшого розміру у порівнянні з тим, на який він має право. Позивач не довів наявності обставин для встановлення запропонованого ним порядку користування квартирою.

При таких обставинах у позові слід відмовити.

Керуючись ст.319, 358, 383 ЦК України, ст.150 ЖК України, ст.213, 214, 218, 224-225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 з виділенням йому у користування жилої кімнати площею 19,3 кв. м, відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В.Селезньова