Справа №451/507/16-ц
Провадження № 2/451/277/16
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

31 жовтня 2016 року м. Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Радехів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

12 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В позовні заяві зазначає, що 18 лютого 2014 року, позивач уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2, який був зареєстрований виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за №2, Спільних дітей від даного цього шлюбу не має. Спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останнього року шлюбні відносини між ними поступово погіршились, її намагання зберегти сім»ю ні до чого не привели і не дали позитивного результату. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам. У зв»язку з цим, вона припинила з відповідачем шлюбні відносини і перестали вести спільне господарство, зараз кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та Відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини позивач не бажає. Вважає також, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан її відносин з Відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Просила розірвати шлюб з відповідачем, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований 18 лютого 2014 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, за актовим записом №2, та стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В судове засідання позивач не з»явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного рішення не заперечує (а.с.26).

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася позивач.

Відповідач у судове засідання не з"явився, рекомендовані повідомлення повернулися за закінченням терміну зберігання (а.с.13,14,18,19,22,23,27,28,35,36). В ході розгляду справи Радехівський районний суд Львівської області скерував судову повістку (разом із документами) Сокальській міській раді Львівської області для вручення адресату ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, проте 20.09.2016 року на адресу суду надійшло повідомлення від виконавчого комітету Сокальської міської ради Львівської області про те, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 не проживає (а.с.29, 30).

Згідно ч.4 ст.76 ЦПК України у разі відсутності адресата, особа, що доставляє судову повістку, негайно надсилає її до суду з поміткою про причини невручення.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений (у разі відсутності особи, яка бере участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином).

Тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд встановив, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 18.02.2014 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за №2, після одруження дружина присвоїла собі прізвище ОСОБА_1 (а.с.5)

Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім'я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім'ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 551 гривня 20 копійок.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60, 88, 174,209, 212, 215, 218, 224-233 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 18.02.2014 року виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис за №2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( жителя АДРЕСА_1) в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (жительки АДРЕСА_2) судові витрати в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку

ГоловуючийСеменишин О. З.