АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року про відмову в роз'ясненні рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління №813» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки у виплаті заробітної плати, збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні заяви про роз'яснення рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління №813» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки у виплаті заробітної плати, збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції та моральної шкоди.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач ОСОБА_3 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року скасувати та передати питання щодо розгляду заяви про роз'яснення рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року на новий розгляд до суду 1-ї інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала Деснянського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року її позовні вимоги до Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління №813» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки у виплаті заробітної плати, збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції та моральної шкоди було задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління-№813» на її користь заборгованість з заробітної плати, середній заробіток за час затримки у виплаті заробітної плати, збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції в сумі 15 226,25 грн. Проте, в резолютивній частині вказаного рішення судом 1-ї інстанції не зазначено періоду, за який було стягнуто дану заборгованість. Також, судом 1-ї інстанції ні вступній, ні в описовій, ні в мотивувальній частині рішення від 23 січня 2015 року конкретно не зазначено періоду, за який стягуються збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції. Вонамає намір звернутися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління-№813» про стягнення збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 01.09.2014 року. Для цього їй необхідно, щоб в резолютивній частині рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року було зазначено період, за який вже стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління-№813» на її користь заборгованість з заробітної плати, середній заробіток за час затримки у виплаті заробітної плати, збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції.Суд 1-ї інстанції не взяв до уваги дані обставини та безпідставно відмовив їй в задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду.

В судове засідання ОСОБА_3 та представник Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління №813» не з'явилися, про день та час слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому, колегія судів вважає можливим слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління №813» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки у виплаті заробітної плати, збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління-№813» на користь ОСОБА_3 заборгованість з заробітної плати, середній заробіток за час затримки у виплаті заробітної плати, збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції в сумі 15 226,25 грн.

21 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з заявою про роз'яснення рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року в частині- за який період з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління №813» на її користь було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку та за який період з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління №813» на її користь було стягнуто збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні заяви про роз'яснення рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління №813» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки у виплаті заробітної плати, збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції та моральної шкоди.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року, суд 1-ї інстанції посилався на ст.221 ЦПК України, зазначив, що рішення суду є зрозумілим, однозначним та не допускає подвійного тлумачення, а тому правових підстав для задоволення заяви, немає.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції є обгрунтованим та в повній мірі відповідає вимогам закону з огляду на наступне.

Статтею 221 ЦПК України встановлено, що якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної норми процесуального права, підлягає роз'ясненню судове рішення, яким вирішено спір по суті, тобто, воно впливає на права, обов'язки та інтереси учасників судового провадження. Роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення судом. Крім того, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих осіб, які будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності та визначеності рішення. Тобто, роз'ясненню підлягає судове рішення у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Незрозумілість мотивації судового рішення не може бути метою роз'яснення судового рішення.

Зі змісту рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року чітко вбачається, що позов ОСОБА_3 в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки у виплаті заробітної плати, збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляціїсудом 1-ї інстанції було розглянуто в межах заявлених нею вимог. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління №813» на її користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2014 року по 08.09.2014 року в сумі 11 425,51 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 08.09.2014 року по 31.10.2014 року в сумі 2780,40 грн., збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції за період з 01.02.2014 року по 31.08.2014 року в сумі 1020,34 грн.

З наведеного вбачається, що рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління №813» заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки у виплаті заробітної плати, збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції є чітким за змістом, зрозумілим, оскільки не містить жодних положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння, в мотивувальній частині рішення чітко викладені норми законодавчих актів, на підставі яких суд дійшов таких висновків по цивільній справі, дане рішення не допускає подвійного тлумачення, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що чітке визначення в резолютивній частині рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2015 року періоду за який вже стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління-№813» на користь ОСОБА_3 заборгованість з заробітної плати, середній заробіток за час затримки у виплаті заробітної плати, збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції є необхідним для майбутнього звернення ОСОБА_3 до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління-№813» про стягнення збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції починаючи з 01.09.2014 року, є безпідставними та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки відсутність в резолютивній частині рішення від 23 січня 2015 року вказівки на конкретний період, за який вже стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління-№813» на користь ОСОБА_3 заборгованість з заробітної плати, середній заробіток за час затримки у виплаті заробітної плати, збитки за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції не утруднює та не робить неможливим виконання даного рішення і не перешкоджає ОСОБА_3 звернутися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Будівельне управління-№813» про стягнення збитків за час невиплати заробітної плати з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 01.09.2014 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставини, що мають значення для справи, а викладені в ухвалі висновки не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд повно та об'єктивно дослідив матеріали та обставини справи, дав їм вірну правову оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду 1-ї інстанції також не спростовують.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: