Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3585/15-ц
УХВАЛА

25 лютого 2016 року Сторожинецький районний суд

в складі: головуючого судді Казюка О.О.,

при секретарі Крупчак М.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом ОСОБА_3, зазначав, що рішенням Сторожинецького районного суду від 07.10.2013 року визнано за ОСОБА_3 право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку готовності 48% вартістю 336856 грн, що розташований в с.Зруб-Комарівський по вулиці Молодіжній, 26 А Сторожинецького району Чернівецької області, визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Зруб-Комарівський Сторожинецького району Чернівецької області вартістю 32625 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача 184749 грн. як грошову компенсацію за належну йому ? частку спільного сумісного м майна подружжя. Підставою для винесення рішення суду про визнання права власності за ОСОБА_3 на будівельні матеріали та земельну ділянку послугувало написання ним розписки про отримання від неї грошей в розмірі 202866 грн. та його заява про розгляд справи без його участі.

Посилаючись на те, що фактично гроші від ОСОБА_3 він не отримував, що відповідач навмисно ввела його в оману щодо обставин, які мали істотне значення, позивач на підставі ст.ст.229, 230, 234 ЦК України просив визнати недійсним правочин написану ним розписку від 03.10.2013 року про отримання від ОСОБА_3 202866 грн.

В судовому засіданні 25.02.2016 року ОСОБА_1 заявив клопотання про зупинення провадження по даній цивільній справі до вирішення кримінального провадження №0000001, яке внесено в єдиний реєстр досудових розслідувань 15.12.2015 року за ст.190 ч.1 КК України по факту введення в оману його відповідачем та отримання розписки.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 вважають, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки дану цивільну справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів та відсутня кримінальна справа.

Суд вважає, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.201 ч.1 п.4 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

В обґрунтування заявленого клопотання ОСОБА_1 посилається на витяг з кримінального провадження №0000001, яке внесено в єдиний реєстр досудових розслідувань 15.12.2015 року за ст.190 ч.1 КК України. За змістом ст.204 ч.1 п.4 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження по у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до розгляду іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства. Доказів того, що розглядається справа в порядку кримінального судочинства по факту введення його в оману відповідачем ОСОБА_3 позивачем суду не надано, а сам факт внесення в єдиний реєстр досудових розслідувань його заяви про скоєний злочин не є підставою про зупинення провадження по справі.

Керуючись ст.201 ч.1 п.4 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним відмовити за необґрунтованістю.

Суддя: