РІШЕННЯ

іменем України

"04" лютого 2016 р. 145/1668/15-ц

2-о/145/5/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що працювала ливарником другого розряду деталей із пластмаси в Тиврівському ремонтно-транспортному підприємстві з 01.02.1989 р.

З 01.01.1990 р. Тиврівське ремонтно-транспортне підприємство перейменоване на Тиврівське районне підприємство Агромаш». 25.07.1996 року Тиврівське районе підприємство «Агромаш» перетворене в ВАТ «Тиврівське РП «Агромаш». Наказом директора ВАТ «Тиврівське РП «Агромаш» від 05 лютого 1996 року № 5-к вона переведена з посади ливарника пластмасових виробів на посаду сторожа в даному підприємстві.

Відповідно до ст 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вона має право на пільгову пенсію із зниженням пенсійного віку, так як професія ливарника пластмасових виробів віднесена до списку № 2 виробництв, робіт і професій зі шкідливими умовами праці.

Вона звернулася в Управління Пенсійного фонду України у Тиврівському районі із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах.

Рішенням комісії головного управління ПФ України у Вінницькій області від 26 червня 2012 року їй відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, так як період роботи на посаді ливарника пластмасових виробів з 01.02 1989 року по 05.02 1996 року їй до пільгового стажу не зараховано в зв'язку з відсутністю атестації робочого місця та відсутністю довідки про заробітну плату у вказаний нею період.

Без врахування цього періоду до стажу праці з шкідливими умовами не вистачає для призначення їй пільгової пенсії, тому вона змушена звернутися до суду з даною заявою.

Встановлення даного факту їй необхідно для отримання права на пільги пенсію відповідно до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад з шкідливими умовами праці.

Встановити даний факт іншим шляхом неможливо, так як ВАТ Тиврівське РП «Агромаш» ліквідоване внаслідок банкрутства.

Просить встановити факт, що вона працювала на посаді ливарника пластмасових виробів в Тиврівському ремонтно- транспортному підприємстві, яке було перейменоване в Тиврівське ремонтно-транспортне підприємство «Агромаш», яке було реорганізовано у ВАТ «Тиврівське РП «Агромаш» в період з 01.03. 1989 року по 01.02.1996 р.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримала і просить її задоволити з підстав, наведених в ній.

Представник УПФУ у Тиврівському районі в судове засідання не з'явилася, просить розгляд справи провести у її відсутності. Подала заперечення, відповідно до яких вважає, що виник спір про право на пільгове забезпечення, і тому просить "залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду та провадження по справі закрити."

Посилання представника заінтересованої особи на те, що виник спір про право на пільгове забезпечення, нічим не доведено, заявниця ОСОБА_1 лише бажає встановити факт, що в період з 01.03.1989 року по 01.02.1996 р. вона працювала на посаді ливарника пластмасових виробів в Тиврівському ремонтно-транспортному підприємстві, яке було перейменоване в Тиврівське ремонтно-транспортне підприємство «Агромаш», яке було реорганізовано у ВАТ «Тиврівське РП «Агромаш». Встановити даний факт іншим шляхом неможливо, оскільки ВАТ Тиврівське РП «Агромаш» ліквідоване внаслідок банкрутства.

Свідок ОСОБА_2 показала, що працювала з 1983 року в Тиврівському ремонтно- транспортному підприємстві, знає, що ОСОБА_1 працювала там ливарником, оскільки працювала з нею в одній бригаді.

Свідок ОСОБА_3 дала аналогічні показання.

Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, так як факт, що ОСОБА_1 дійсно працювала ливарником пластмасових виробів, яке було перейменоване в Тиврівське ремонтно-транспортне підприємство «Агромаш», яке в свою чергу було перетворене в ВАТ Тиврівське РП «Агромаш» в період з 01.03.1989 року по 01.03.1996 року стверджується записами в трудовій книжці заявниці (а.с.3-5), довідкою Тиврівського районного трудового архіву № 124-04/14 від 28.05.2012 (а.с.9), відповідно до якої наказом керуючого Тиврівським ремонтно-транспортним підприємством від 28 лютого 1989 року №10-к ОСОБА_1 присвоєно другий розряд ливарника деталей із пластмас з 1 березня 1989 року, наказом директора Тиврівського районного підприємства «Агромаш» від 5 лютого 1996 року №5-к ОСОБА_1, ливарниця, переведена сторожем з 1 лютого 1996 року, а також показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в судовому засіданні підтвердили даний факт.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.09.1995 Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 212 - 215, 256, 259 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.09.1995 Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 в період з 01.03. 1989 року по 01.02.1996 р. працювала на посаді ливарника пластмасових виробів в Тиврівському ремонтно-транспортному підприємстві, яке було перейменоване в Тиврівське ремонтно-транспортне підприємство «Агромаш», яке було реорганізовано у ВАТ «Тиврівське РП «Агромаш».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.