Справа № 502/2671/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1,

до

Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13.11.2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення належності ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року, земельної ділянки № НОМЕР_2, НОМЕР_3 розміром 2,77 га, розташованої на території Мирнівської сільської ради (мас. № 19), яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 19.12.2005 року, та про визнання права власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на земельну ділянку № НОМЕР_2, НОМЕР_3 розміром 2,77 га, розташованої на території Мирнівської сільської ради (мас. № 19), яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складалось з земельної ділянки НОМЕР_2,НОМЕР_3 розміром 2,77 га, що розташована на території Мирнівської сільської ради (масив № 19), яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначену земельну ділянку успадкував ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 12.09.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3926. Однак спадкоємець належним чином не зареєстрував своє право на земельну ділянку, набуту ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_2, який на момент смерті проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_4. Після смерті чоловіка позивач звернулась до державного нотаріуса з метою оформлення права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку НОМЕР_2,НОМЕР_3 розміром 2,77 га, що розташована на території Мирнівської сільської ради (масив № 19), яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності за ОСОБА_2. Також ОСОБА_1 було рекомендовано звенутися до суду з позовом про визнання за нею право власності.

Представник позивача за довіреністю, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про те, що позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі.

На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

З державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 19.12.2005 року, вбачається, що ОСОБА_3 на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 20.12.2004 року № 761 була надана у право приватної власності земельна ділянка № НОМЕР_2;НОМЕР_3 площею 2,77 га, розташована на території Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області ( масив № 19), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 35, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 25.11.2006 року Виконавчим комітетом Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області.

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.09.2008 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3926, ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, земельну ділянку № НОМЕР_2;НОМЕР_3 площею 2,77 га, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області ( масив № 19), належної спадкодавцю на підставі державного акту на право на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 19.12.2005 року, та витягу відділу деркомзему у Кілійському районі Одеської області № 11-11-06/66 від 02.09.2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_2, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 18, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого 15.07.2010 року Виконавчим комітетом Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

12.11.1960 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис № 21, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6, виданого 12.11.1960 року Мирнівським сільським бюро запису актів громадянського стану Кілійського району.

З урахуванням вищезазначеного судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Згідно довідки № 491, виданої 30.10.2015 року Виконавчим комітетом Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_1 була прописана та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1, за вказаною адресою також був прописаний та постійно проживав її чоловік ОСОБА_2, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї..

З спадкової справи № 408/2015 заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 зверталась з заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її чоловіка.

Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 2416/02-31 від 04.11.2015 року, державним нотаріусом Болградської районної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності за померлим ОСОБА_2 на спадкове майно, а саме на земельну ділянку НОМЕР_2,НОМЕР_3 розміром 2,77 га, що розташована на території Мирнівської сільської ради (масив № 19), яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Кілійською районною державною нотаріальною конторою 12.09.2008 року за реєстром № 3926

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

В ст. 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-31/319 «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

В ч. 1,2 ст. 182 ЦК України вказано, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, державна реєстрація права власності на нерухомість є обов'язковою умовою оборотоздатності такого майна, та є можливістю особи, яка вважає себе власником такої нерухомості, здійснювати будь-які угоди щодо неї. Якщо спадкодавець за життя не оформив право власності та/або не забезпечив його державну реєстрацію, це стає перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку.

Однак відсутність держаної реєстрації речових прав на нерухоме майно по собі не призводить до припинення права власності, так як є лише офіційним визнанням й підтвердженням державою факту виникнення таких прав.

Відсутність державної реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця речових прав отримати право на її проведення.

На підставі вищезазначеного суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим й таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.16, 182, 256, 316, 328, 392,1216, 1222, 1260, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року, земельної ділянки НОМЕР_2;НОМЕР_3 розміром 2,77 га, що розташована на території Мирнівської сільської ради (масив № 19), яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.09.2008 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори Богачовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3926

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку НОМЕР_2;НОМЕР_3 розміром 2,77 га, що розташована на території Мирнівської сільської ради (масив № 19), яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан