АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 617/1768/15-ц Головуючий суддя І інстанції Ворона С. В.
Провадження № 22-ц/790/1545/16 Суддя доповідач Шевченко Н.Ф. Н.Ф.
Категорія: Спори, що виникають із договорів купівлі-продажу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Центр ДАІ по обслуговуванню м. Харків №1 (Центр ДАІ 6301) про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, посилаючись на те, що у серпні 1985 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який на момент звернення до суду із зазначеним позовом не розірвано.

Під час шлюбу у 2008 році сумісно було придбано автомобіль Volkswaqen Bora реєстраційний номер АХ 9160ВМ, 2002 року випуску та зареєстровано на чоловіка.

В серпні 2015 року вона повідомила ОСОБА_2 про намір розірвати шлюб та запропонувала добровільно поділити усе належне їм майно на праві спільної сумісної власності подружжя. При цьому їй стало відомо, що спірний автомобіль відчужено ОСОБА_3, їх спільній дочці.

У зв'язку з викладеним, просила визнати договір купівлі-продажу автомобілю, вчинений між відповідачами, недійсним та стягнути з відповідача судові витрати.

Представник відповідачів проти позову заперечував з посиланням на його безпідставність.

Третя особа Центр ДАІ по обслуговуванню м. Харків надала письмові заперечення проти позову.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Стягнути з відповідачів судовий збір за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга піддягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що позивачка ОСОБА_1 знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 04 серпня 1985 року по 26 листопада 2015 року (а.с. 65,).

Перебуваючи у шлюбі, ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу у 2008 році придбав автомобіль Volkswaqen Bora реєстраційний номер АХ 9160ВМ, 2002 року випуску та зареєстрував на своє імя (а.с.49).

01 серпня 2015 року ОСОБА_2 провів відчуження спірного автомобіля на імя їх спільної доньки ОСОБА_3, у звязку з чим Центр ДАІ по обслуговуванню м. Харків №1 провів перереєстрацію автомобіля на кожан К.С. на підставі довідки-рахунку № ААЕ 308736 від 01.08.2015 року (а.с.50).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що державна перереєстрація спірного автомобіля на нового власника проведена відповідно норм діючого законодавства, а тому права позивачки не порушено угодою відчуження автомобіля.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Статтею 61 та ч.1 ст.63 СК України передбачено, що об'єктами права спільної власності подружжя можуть бути будь-які речі за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, тобто в даній нормі закону визначено порядок здійснення подружжям усіх трьох правомочностей щодо їхнього сумісного майна.

В частині 3 статті 368 ЦК України, також зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 369 ЦК України - співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений його за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень (ч.4 ст.369 ЦК України).

Такі самі вимоги, щодо розпорядження спільним майном подружжя, закріплені в статті 65 СК України, згідно якого дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і або державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

В разі коли ці вимоги закону не виконані вони мають право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним, як такого, що укладений одним із подружжя без згоди іншого, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Обов'язкова державна реєстрація транспортного засобу здійснюється на підставі Закону України "Про дорожній рух" і затверджених Кабінетом Міністрів України Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів всіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок.

Як вбачається з матеріалів справи, та пояснень представників сторін ОСОБА_2 не поставив до відома свою дружину ОСОБА_1 про намір продати автомобіль доньці ОСОБА_3, не отримав від неї письмової згоди на укладення такої угоди, тобто ним не було виконано вимоги ч.3 ст.65 СК України, та ч.3 ст.369 ЦК України.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції на ці обставини та вимоги закону увагу не звернув.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне визнати договір купівлі-продажу автомобіля Volkswaqen Bora реєстраційний номер АХ 9160ВМ, 2002 року випуску, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно довідки-рахунку № ААЕ 308736 від 01.08.2015 року недійсним на підставі ч.1 ст.215, та ч.1 ст.203 ЦК України, оскільки цей правочин було вчинено в порушення закону, без згоди іншого співвласника, та порушує права позивачки на спільно нажите майно, та право розпорядження своєю часткою в ньому.

Відповідно до вимог ч.1 ст.216 ЦК України, необхідно повернути сторони по угоді у попередній стан, та відновити державну реєстрацію автомобіля Volkswaqen Bora реєстраційний номер АХ 9160ВМ, 2002 року випуску за ОСОБА_2.

Разом з тим, вимоги ОСОБА_1 про зобовязання відповідача ОСОБА_2 повернути кошти ОСОБА_3 за проданий автомобіль не ґрунтуються на вимогах закону, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати судові витрати по справі за подачу позовної заяви у сумі 487 грн.20 коп. та за подачу апеляційної скарги 535 грн.92 коп., що підтверджується квитанцями про сплату (а.с.1,77).

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Центр ДАІ по обслуговуванню м. Харків №1 (Центр ДАІ 6301) задовольнити частково.

Визнати договір купівлі-продажу автомобіля Volkswaqen Bora реєстраційний номер АХ 9160ВМ, 2002 року випуску від 01.08.2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним на підставі довідки-рахунку ААЕ № 308736 від 01.08.2015 року, оформленої в ТФ ПОЛЮС...

Сторони повернути у попередній стан.

Відновити державну реєстрацію автомобіля Volkswaqen Bora реєстраційний номер АХ 9160ВМ, 2002 року випуску за ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі за подачу позовної заяви у сумі 487 грн.20 коп. та за подачу апеляційної скарги 535 грн.92 коп.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді