АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

05 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Левенця Б.Б., Махлай Л.Д.,

секретаря: Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», в інтересах якої діє Ярмоленко Олег Вікторович,

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 лютого 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» (далі - ПАТ «Укрсиббанк», Банк) задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк», заборгованість за кредитним договором № 0 від 19.01.2007 року у сумі 15167,43 доларів США, що еквівалентно 121233,25 грн.

В січні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та гарантія», (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулося в суд з заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувача, посилаючись на те, що 20 квітня 2015 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 17, за яким право вимоги кредитної заборгованості ПАТ «Укрсиббанк» відступлені ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року відмовлено в задоволені вказаної заяви.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, заявник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» через свого представника звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати її та постановити нову, якою задовольнити вимоги заяви, посилаючись на те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права щодо належного повідомлення осіб які беруть участь у справі.

ОСОБА_2 в судовому засіданні при вирішенні питання про скасування ухвали суду покладався на розсуд суду.

ОСОБА_3, ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», належним чином повідомлені про час та місце розгляду, в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання, оскільки відповідно до положень ст. 305 ЦПК України їх явка не є обов'язковою.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Разом з цим, суд обов'язково повинен перевірити належне повідомлення осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

В пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 роз'яснено, що перевіряючи явку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, суд установлює, чи повідомлені ті, хто не з'явився, про час і місце судового засідання з дотриманням вимог закону, чи вручені особам, які беруть участь у справі, судові повістки в строк, визначений частиною четвертою статті 74 ЦПК України.

Однак, матеріали справи не містять доказів отримання заявником такого повідомлення за правилами ст. 74, 76 ЦПК України.

До копій судової повістки-повідомлення від 03.02.2016 року про розгляд заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, що знаходиться на аркуші справи 155 , не долучено витяг з реєстру відправлень поштової кореспонденції. Крім того, у справі відсутні зворотні поштові повідомлення.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення цього питання.

Пунктом 3 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. 218, 303, 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія», в інтересах якої діє Ярмоленко Олег Вікторович, - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 лютого 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 753/1683/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5758/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Колесник О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.