Справа № 438/456/16-ц
Номер провадження 2/438/276/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 листопада 2016 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Дробчак Г.К.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 11.05.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №5678; вирішити питання про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 всіх понесених ним судових витрат у даній справі.

В обґрунтування позову посилається на те, що 25.04.2016 року позивачу стало відомо, що на виконанні у відділі ДВС Бориславського міського управління юстиції перебуває виконавчий напис, вчинений 11.05.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстрований в реєстрі за №5678. Згідно якого приватний нотаріус запропонував стягнути з позивача заборгованість, що виникла за кредитним договором № 122/Кр73 від 04.04.2008 р., укладеним між позивачем ОСОБА_1 та ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступник якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» 17.12.2012 р. на підставі договору відступлення прав вимоги відступив право вимоги за кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за період з 17.12.2012р. по 01.03.2015р. в сумі 212608,06 грн. Постановою державного виконавця відділу ДВС Бориславського міського управління юстиції від 25.04.2016р. відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання даного виконавчого напису нотаріуса. Вважає, що такий виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням закону, таким, що вчинений після спливу трирічного строку з дня виникнення права вимоги, нотаріус не встановив безспірність суми заборгованості в розмірі 212608,06 грн. та вимог ТОВ «Кредитні ініціативи», спір між позивачем та ПАТ «Промінвестбанк» і ТОВ «Кредитні ініціативи» вже врегульовано судовими рішеннями, які набрали законної сили, а відтак такий виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню. Станом на 11.05.2015р. ТОВ «Кредитні ініціативи» було відомо про наявність судових процесів щодо стягнення заборгованості за договором № 122/Кр73 від 04.04.2008 р. та щодо звернення стягнення на предмет іпотеки і рішення судів по вказаних справах про відмову у задоволенні позову ПАТ «Промінвестбанк» і ТОВ «Кредитні ініціативи» станом на 11.05.2015р. набрали законної сили, що і підтверджує не безспірність вказаної у виконавчому написі нотаріуса суми в розмірі 212608,06 грн. Жодних письмових вимог про усунення порушення виконання зобовязання за кредитним договором у сумі 212608,06 грн. від ТОВ «Кредитні ініціативи» позивач не отримував. Нотаріусом ОСОБА_4 не перевірено наявність такої письмової вимоги та факту одержання її позивачем. Жодних виписок з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи» не надало і не могло надати нотаріусу ОСОБА_4, так як рахунки, визначені вищевказаним кредитним договором, були відкриті у ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» у філії «Відділення Промінвестбанку у м.Борислав Львівської області», яка 02.03.2012р. ліквідована. Після цього банк не повідомляв позивача про нові рахунки, на які потрібно погашати кредит, не повідомляв про відступлення права вимоги, як і ТОВ «Кредитні ініціативи» не повідомляло його про відступлення права вимоги та про нові рахунки для погашення боргу. Вищевказаний кредитний договір було укладено на суму 120000 грн., під 19% річних, кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 02.04.2018 р. З метою забезпечення виконання даного кредитного договору 04.04.2008р. між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та позивачем був укладений договір іпотеки, за яким позивачем, як іпотекодавцем, було передано в іпотеку житловий будинок та земельну ділянку, що на вул.Галіберди, 34 у м.Бориславі. У лютому 2011 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зверталось до суду з позовом до ОСОБА_1 про дострокове стягнення всієї заборгованості за кредитним договором № 122/Кр73 від 04.04.2008 р. на суму 155968,09 грн. Рішенням Бориславського міського суду від 07.02.2013р. у справі №2-289/11р., яке 18.02.2013р. набрало законної сили, у задоволенні позову ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у т.ч. за кредитним договором № 122/Кр73 від 04.04.2008 р., відмовлено. Крім цього, рішенням Бориславського міського суду від 17.01.2014р. у справі №438/846/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12.05.2014р., та залишеними без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2015 р., у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Крім того, свідченням того, що на момент вчинення даного виконавчого напису нотаріуса сума заборгованості за кредитним договором № 122/Кр73 від 04.04.2008 р. 212608,06 грн. не була безспірною, є те, що 20.04.2015 р. представник ТОВ «Кредитні ініціативи» подав апеляційну скаргу на рішення Бориславського міського суду від 07.02.2013р. у справі №2-289/11р. Вказану апеляційну скаргу було визнано неподаною та повернуто апелянту ухвалою Апеляційного суду від 17.07.2015р. Після цього представник ТОВ «Кредитні ініціативи» подав повторну апеляційну скаргу на рішення Бориславського міського суду від 07.02.2013р. у справі №2-289/11р. Ухвалою Апеляційного суду від 19.11.2015р. закрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою. Таким чином, перебування у провадженні судів апеляційної скарги представника ТОВ «Кредитні ініціативи» на рішення Бориславського міського суду від 07.02.2013р. у справі №2-289/11р. є доказом того, що сума 212608,06 грн., яка вказана у виконавчому написі нотаріуса від 11.05.2015р. та вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» не були і не є безспірними. Представники ТОВ «Кредитні ініціативи» ввели в оману нотаріуса ОСОБА_4, не надали йому всієї інформації та документів, що стосуються кредитного договору № 122/Кр73 від 04.04.2008 р.

Позивач ОСОБА_1 та його представники ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судовому засіданні позов підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» - ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнав та дав пояснення, аналогічні змісту письмового заперечення від 12.05.2016 р. Так, представник відповідача вважає, що доводи позивача щодо можливої наявності чи відсутності безспірності грошової вимоги відповідача спростовуються позицією Верховного Суду України, викладеною у Постанові від 20.05.2015р. Відповідач надав нотаріусу ОСОБА_4 всі необхідні документи, передбачені відповідним переліком, що затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172. Заперечуючи розмір заборгованості, що визначена відповідачем, позивач жодного спростування такого розрахунку не надав, та не надав доказу, який би поставив під сумнів проведений розрахунок заборгованості. Твердження позивача про те, що у виконавчому написі не вказано, на підставі яких документів, що посвідчують факт безспірної заборгованості, вчинено напис, а також не вказано підставу його вчинення, спростовуються тим, що Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не передбачено обовязку зазначення у виконавчому написі вимог, які визначено скаржником. Крім цього, 06.04.2015р. відповідач надіслав на адресу позивача вимогу про усунення порушень із зазначенням суми заборгованості по кредитному договору, реквізитами для оплати та повідомленням про можливе позасудове звернення на предмет заставного майна, у разі невиконання даної вимоги. Таким чином, позивач був належним чином повідомлений відповідачем про наявність заборгованості. Твердження позивача щодо неправомірності зазначення у виконавчому написі нотаріуса витрат відповідача у розмірі 2700 грн., яка не передбачена умовами кредитного договору та чинного законодавства не відповідає дійсності та спростовується нормами ст.89 Закону України «Про нотаріат». Посилання позивача на те, що вся кредитна заборгованість вже була стягнута іншим рішенням суду є помилковим, так як наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє права на отримання відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Таким чином, вважають, що ТОВ «Кредитні ініціативи» було дотримано всіх норм чинного законодавства та надано відповідні документи для вчинення виконавчого напису в повному обсязі, а твердження позивача є безпідставними, такими, що ґрунтуються на припущеннях. Тому просять у задоволенні позову відмовити. У судові засідання, які відбулись 31.10.2016 та 15.11.2016 представник відповідача, повідомленим належним чином, повторно не зявився, відповідно суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором.

Захист цивільних прав це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу, яка передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім цього, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України)

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Судом встановлено, що 04.04.2008 р. між «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» (закрите акціонерне товариство), правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та позивачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 122/Кр73, відповідно до умов якого ОСОБА_1В надано кредит в сумі 120 000 грн. під 19 % річних, кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 02.04.2018 р.

17.12.2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на підставі договору відступлення прав вимоги та договору про передачу прав за договорами забезпечення відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за кредитним договором № 122/Кр73 від 04.04.2008 р., таким чином, відбулася заміна кредитора, зокрема, відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» набув статусу нового кредитора (стягувача) за кредитним договором № 122/Кр73 від 04.04.2008 р.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України).

11.05.2015 року за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» третьою особою - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис, яким пропонується стягнути з ОСОБА_1 заборгованість, що виникла за вищевказаним кредитним договором №122/Кр73 від 04.04.2008 р. Стягнення проводиться за період з 17.12.2012р. по 01.03.2015р. Сума, що підлягає стягненню, становить 212608,06 грн. та складається з заборгованості за кредитом 107000 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 102908,06 грн., витрат стягувача на вчинення виконавчого напису 2700 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 5678. Державним виконавцем відділу ДВС Бориславського МУЮ 25.04.2016 р. було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Порядок вчинення виконавчих написів визначається положеннями Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5; постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат»: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172: Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат»: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Судом встановлено, що на час вчинення нотаріусом ОСОБА_4 виконавчого напису від 11.05.2015 року № 5678, між сторонами існував спір щодо наявності заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Кредитні ініціативи».

Зокрема, у лютому 2011 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 159/Кр97 від 12.06.2008 р. на суму 25613,81 грн. та №122/Кр73 від 04.04.2008р. на суму 155968,09 грн. Рішенням Бориславського міського суду від 07.02.2013р. у справі №2-289/11р., яке 18.02.2013р. набрало законної сили, у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

Так, вказаним рішенням Бориславського міського суду від 07.02.2013р. у справі №2-289/11р. встановлено, що у позивача, який самостійно, на свій власний розсуд, без повідомлення про це позичальника ОСОБА_1, прийняв рішення про списання безнадійної заборгованості за рахунок страхового резерву банку і 29.12.2010р. списав безнадійну заборгованість відповідача з ОСОБА_1 за кредитними договорами №122/Кр73 від 04.04.2008р. та № 159/Кр97 від 12.06.2008 р. і відніс її на збільшення валових витрат банку, - отримав відшкодування від держави, втратив право вимоги за спірними кредитними договорами. Позивач з часу отримання відшкодування втратив право вимоги за кредитними договорами №122/Кр73 від 04.04.2008р. та № 159/Кр97 від 12.06.2008 р.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім цього, рішенням Бориславського міського суду від 17.01.2014р. у справі №438/846/13-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12.05.2014 р. (провадження №22-ц/783/2746/14), було відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №122/Кр73 від 04.04.2008р.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2015 р. (провадження №6-31681св14), якою було залишено без змін рішення Бориславського міського суду від 17.01.2014р. у справі №438/846/13-ц та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 12.05.2014р., зазначено, що встановивши, що рішенням суду у стягненні з відповідача заборгованості за кредитним договором відмовлено, суди попередніх інстанцій правильно відмовили у зверненні стягнення на предмет іпотеки, так як кредитор втратив можливість вимагати від боржника виконання основного зобовязання.

Таким чином, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису були судові рішення, що набрали законної сили, та про які було достовірно відомо ТОВ «Кредитні ініціативи», які спростовували наявність заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором №122/Кр73 від 04.04.2008р.

Відтак, сума заборгованості, що вказана нотаріусом у вищевказаному виконавчому написі у розмірі 212608,06 грн. не може вважатися безспірною.

Про те, що на момент вчинення даного виконавчого напису нотаріуса сума заборгованості за кредитним договором №122/Кр73 від 04.04.2008р. 212608,06 грн. не була безспірною, свідчить також те, що 20.04.2015 р. представник ТОВ «Кредитні ініціативи» подав апеляційну скаргу на вищевказане рішення Бориславського міського суду від 07.02.2013р. у справі №2-289/11р. із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вказану апеляційну скаргу було визнано неподаною та повернуто апелянту ухвалою Апеляційного суду від 17.07.2015р. Після цього представник ТОВ «Кредитні ініціативи» подав повторну апеляційну скаргу на рішення Бориславського міського суду від 07.02.2013р. у справі №2-289/11р. Ухвалою Апеляційного суду від 19.11.2015р., яку залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.03.2016 р., апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою було закрито.

Таким чином, перебування у провадженні суду апеляційної скарги представника ТОВ «Кредитні ініціативи» на рішення Бориславського міського суду від 07.02.2013р. у справі №2-289/11р. є доказом того, що сума 212608,06 грн., яка вказана у виконавчому написі нотаріуса від 11.05.2015р. та вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» не були безспірними.

З урахуванням наведених обставин позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь позивача суму оплаченого ним судового збору.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5; п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 209 ч.3, 212, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 11 травня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №5678.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ідент.код 35326253, місцезнаходження: 04655, м.Київ, вул.Вікентія Хвойки,21 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються 826 гривень 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя А.Т.Слиш