Справа № 481/906/16-ц
Провадж.№ 2/481/455/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

16.11.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря Кузьміної Н.П., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Миколаївської області та відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Миколаївської області та відділу Держземагенства у ОСОБА_2 районі Миколаївської області, згідно з яким просила визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після смерті її бабусі ОСОБА_3, яка померла 21.01.2012 року, право власності на земельну ділянку площею 6,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території ОСОБА_2 міської ради Новобузького району Миколаївської області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що зазначена земельна ділянка належала її бабусі ОСОБА_3, яка померла 21.01.2012 року на підставі державного акту про право власності. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склала заповіт на імя позивачки на все належне їй майно. Після смерті спадкодавця позивачка звернулася до нотаріальної контори, але прийняти у спадок земельну ділянку до цього часу не змогла, оскільки спадкодавцем за життя було втрачено правовстановлюючий документ (державний акт) на вказану земельну ділянку. В звязку з вищезазначеним просила ухвалити судове рішення про визнання за нею в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 право власності на вищезазначену земельну ділянку.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, надала письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не зявився, втім направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, зазначивши в заяві про відсутність заперечень щодо задоволення позову.

Представник відповідача відділ Держземагенства у ОСОБА_2 районі Миколаївської області (постановою КМУ від 14.01.2015 року №5 реорганізовано у Держгеокадастр у ОСОБА_2 районі Миколаївської області шляхом приєднання) в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Заслухавши пояснення та дослідивши письмові докази у справі, суд приходе наступного висновку.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно фотокопії державного акту про право приватної власності на землю, серії МК№070657 від 13.01.2005 року, громадянці ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 6,23 га, ( до її складу входять дві земельні ділянки площею 5,50 га та 0,73 га) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території ОСОБА_2 міської ради Новобузького району Миколаївської області (а.с.46). Зазначене також підтверджується фотокопією витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 16.10.2013 року (а.с.10).

З повідомлення відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Миколаївської області за вих..№ДС99-14.18-99.0-2263/0/54-16 від 07.11.2016 року встановлено, що відповідно до даних Державного земельного кадастру, відомості про земельну ділянку загальною площею 6,23 га яка належить на праві власності ОСОБА_3 відповідно до державного акту МК№070657 відсутні, відповідно кадастровий номер зазначеній земельній ділянці не присвоєно. Крім того зазначено, що вказана вище земельна ділянка загальною площею 6,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва складається з земельної ділянки розміром 5,50 га ріллі та земельної ділянки розміром 0,73 га - пасовищ (а.с.57).

21.01.2012 року у віці 80 років в с.Михайлівка Казанківського району Миколаївської області ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ФП №154510, видане 30.05.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с.8).

За життя спадкодавець ОСОБА_3 зробила розпорядження на випадок своєї смерті та заповіла все своє майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується заповітом складеним 16.10.2009 року та посвідченим секретарем виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області за №40 (а.с.9).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 38/2012, ОСОБА_1 19.07.2012 року звернулася до приватного нотаріуса Казанківського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 Інші спадкоємці передбачені ст.1241 ЦК України відсутні (а.с.28-48).

Згідно вимог ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції 2005 року) право власності на земельні ділянки посвідчується державними актами.

Однак, за життя спадкодавець втратив оригінал вищезгаданого державного акту, про що позивачем було зроблено оголошення в ОСОБА_2 районній газеті «Вперед» від 22.08.2013 року (а.с.11) та що відповідно перешкоджає позивачу ОСОБА_1 одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що підтверджується розясненням приватного нотаріуса ОСОБА_4 від 28.08.2013 року (а.с.7).

Зважаючи на те, що власник земельних ділянок, ОСОБА_3, померла, а в силу положень ч. 4 ст. 25 ЦК України, спадкоємці за законом не мають можливості згідно з чинним законодавством, взамін втраченого державного акту на право власності на землю, отримати дублікат вказаного правовстановлюючого документу або провести державну реєстрацію права власності на таке нерухоме майно, суд вважає, що спадкові права ОСОБА_1 підлягають захисту у судовому порядку.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Тому з огляду на викладене, зазначене нерухоме майно може входити до складу спадщини і бути успадкованим спадкоємцями.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_1 являючись спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, в силу положень ч.1 ст.1235, ч.2 ст.1236, ч.2 ст.1254 ЦК України має право на успадкування належної останній земельної ділянки площею 6,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території ОСОБА_2 міської ради Новобузького району Миколаївської області.

За таких умов, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на вищезазначене нерухоме майно по праву спадкування за заповітом, знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачкою на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 174,209, 212-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Миколаївської області та відділу Держгеокадастру у ОСОБА_2 районі Миколаївської області, про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 21.01.2012 року, право власності на земельну ділянку, загальною площею 6,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( з якої 5,50 га рілля та 0,73 га пасовище), розташовану в межах ОСОБА_2 міської ради Новобузького району Миколаївської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту серії МК№070657.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи які не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

Суддя