АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1647/16 Головуючий 1 інстанції Золотарьова Л.І.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кружиліної О.А.,

суддів Кіпенка І.С., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ГРУП»

на рішення Київського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2015 року

за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення суми страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

08 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення просила визнати Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») таким, що відмовився від предявлення позову до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (далі ТДВ «МСК»).

Стягнути з ТДВ «МСК» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 141 844,64 грн.

Стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 671,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 13 травня 2008 року між ОСОБА_1 та ТДВ «МСК» (відповідач-1) було укладено договір № СНТ-З № 1805/08-10 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного транспорту) «стандарт» (далі Договір страхування), за яким позивач передав, а відповідач-1 прийняв на страхування транспортний засіб Subaru Outback, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належав позивачу на праві власності згідно з договором № 06/04/07 купівлі-продажу автомобіля від 05.04.2007 року.

Відповідно до пункту 12.1 Договору страхування вигодонабувачем за договором визначено Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк».

15 жовтня 2008 року сталося займання транспортного засобу, що було вчинено невідомою особою.

Відповідно до пункту 3.4 Договору страхування під страховим випадком слід розуміти, серед іншого, угон транспортного засобу (пошкодження/знищення або втрату транспортного засобу в наслідок заволодіння транспортним засобом шляхом крадіжки, грабежу, розбійного нападу).

Таким чином, займання транспортного засобу є страховим випадком, що підтверджує відповідач-1 у своїх листах № 405 від 13.04.2009 року, № 866 від 21.09.2010 року, № 1189 від 17.09.2014 року.

Про настання страхового випадку позивачем повідомлено відповідача-1 15 жовтня 2008 року.

Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» (відповідач-2), був повідомлений про настання страхового випадку листом відповідача-1 від 15 грудня 2008 року № 1039.

17 березня 2009 року позивачем до відповідача-1 була подана заява про виплату страхового відшкодування на рахунок вигодонабувача.

Згідно з висновком спеціаліста-автотоварознавця № 8485 від 04.02.2009 року розмір матеріальної шкоди, спричиненої позивачу становить 167 181,60 грн., залишки транспортного засобу відновленню не підлягають.

Відповідно до пункту 7.3. Договору страхування при повному знищенні транспортного засобу розмір страхового відшкодування може бути визначений одним з таких способів:

●У розмірі ринкової вартості на момент настання страхового випадку за мінусом фізичного зносу транспортного засобу в період дії договору та встановленої франшизи за умови, що страхувальник (вигодонабувач) передасть право власності на пошкоджений транспортний засіб страховику чи іншій особі за письмовим розпорядженням страховика. При цьому, страхове відшкодування виплачується після такої передачі;

●У розмірі, який відповідає різниці між розміром страхового відшкодування та ринкової вартості залишків пошкодженого транспортного засобу, якщо страхувальник (вигододнабувач) залишить транспортний засіб у своєму розпорядженні. На розгляд страховика вартість залишків визначається згідно з актом авто товарознавчого дослідження або існуючого на час виплати ринкового попиту на такі залишки.

Позивачем була надана згода на передачу залишків транспортного засобу у власність відповідача-1.

Згідно з листом № 134-102-334 від 18.10.2010 року відповідачем-2 також була надана згода на передання залишків транспортного засобу у власність відповідача-1.

Таким чином, розмір страхового відшкодування повинен був дорівнювати розміру ринкової вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку за мінусом фізичного зносу транспортного засобу в період дії договору та встановленої франшизи (10 %).

У квітні 2014 року позивачу стало відомо, що за фактом підпалу автомобіля Subaru Outback рішення щодо виплати страхового відшкодування відповідачем-1 не приймалося, страхове відшкодування за вказаним фактом не сплачувалось.

Враховуючи, що вигодонабувачу за Договором страхування було відомо про настання страхового випадку, було погоджено спосіб страхового відшкодування, але при цьому не було здійснено жодних дій щодо стягнення страхового відшкодування з відповідача-1, вважає, що вигодонабувач відмовився від предявлення позову до відповідача-1, а отже позивач набув право стягнення зазначених коштів на свою користь.

Ринкова вартість транспортного засобу згідно з висновком спеціаліста-автотоварознавця № 8485 від 04.02.2009 року становить 167 181,60 грн.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого обстеження № 10151 від 09.09.2014 року залишкова вартість пригодних для подальшої експлуатації складових транспортного засобу станом на 18.10.2008 року (день складання огляду пошкодженого транспортного засобу відповідачем-1) становить 160 610,44 грн.

Таким чином, фізичний знос транспортного засобу в період дії договору становить 167 181,60 грн. (ринкова вартість) 160 610,44 грн. (вартість пригодних складових) = 6 571,16 грн.

Відповідно, розмір страхового відшкодування, що підлягає сплаті, становить 167 181,60 грн. 6 571,16 грн. 18 765,80 грн. (франшиза) = 141 844,64 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2015 року позовні у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Міжнародна страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування відмовлено за недоведеністю.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання таким, що відмовився від предявлення позову до ТОВ «Міжнародна страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 ПП «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ГРУП» подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалось на грубе порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з положень статей 16, 979, 985, 991 ЦК України, статей 3, 6, 25, Закону України «Про страхування», умов Договору № СНТ-З № 1805/08-10 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного транспорту) «стандарт» від 13 травня 2008 року та тих обставин, що ОСОБА_1 не було виконано умови Договору страхування щодо передачі права власності на пошкоджений транспортний засіб страховику чи іншій особі за письмовим розпорядженням страховика і дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з ТДВ «МСК» страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк».

З таким висновком суду першої інстанції, судова колегія погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Відповідно до частини 3 статті 10 та статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених, статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судовим розглядом встановлено, що 15 жовтня 2008 року автомобіль Subaru Outback, д.р.н. АХ8873АТ, було пошкоджено шляхом підпалу невідомими особами.

На час зазначеної події діяв Договір № СНТ-З № 1805/08-10 добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного транспорту) «стандарт» від 13 травня 2008 року, укладений між ОСОБА_1, за умовами якого ТДВ «МСК» здійснювало страхування майнового інтересу страхувальника, повязаного з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Subaru Outback, д. р. н. АХ8873АТ.

Відповідно до пункту 12.1 Договору страхування вигодонабувачем за договором визначено АКБ «УкрСиббанк».

Внаслідок настання події, яка мала місце 15 жовтня 2008 року, що має ознаки страхового випадку застрахований автомобіль Subaru Outback, д.р.н. АХ8873АТ є повністю знищеним в розумінні положень пункту 7.3 Договору.

Відповідно до положень пунктів 7.3.1. і 7.3.2. Договору страхування виплата страхового відшкодування може здійснюватись за двома варіантами:

7.3.1.в розмірі ринкової вартості на момент настання страхового випадку за вирахуванням фізичного зносу транспортного засобу в період дії договору і встановленої франшизи за умови, що страхувальник (вигодонабувач) передає право власності на пошкоджений транспортний засіб страховику чи іншій особі за письмовим розпорядженням страховика. При цьому, страхове відшкодування виплачується після такої передачі;

7.3.2. в розмірі, що відповідає різниці між розміром страхового відшкодування, передбаченому п. 7.3.1. (в розмірі ринкової вартості транспортного засобу на момент настання страхового випадку за вирахуванням коефіцієнту зносу і розміру франшизи) і ринкової вартості залишків пошкодженого транспортного засобу, якщо страхувальник (вигододнабувач) залишить транспортний засіб у своєму розпорядженні. На розгляд страховика вартість залишків визначається згідно з актом авто товарознавчого дослідження або існуючого на час виплати ринкового попиту на такі залишки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не довела суду першої інстанції обставин щодо здійснення нею передачі ТДВ «МСК» залишків транспортного засобу Subaru Outback, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Отже, матеріали справи не містять відповідного акту приймання-передачі або іншого письмового документа, що міг би підтвердити факт передачі залишків застрахованого транспортного засобу ТДВ « МСК».

Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що обовязок сплатити страхове відшкодування у ТДВ « МСК» на користь вигодонабувача не виник.

Відповідно до положень статті 985 ЦК України та статті 3 Закону України «Про страхування» договір страхування надає право третій особі (вигодонабувачу) вимагати від страховика здійснення страхову виплату на свою користь.

Відповідно до положень статей 636, 985 ЦК України, статті 3 Закону України «Про страхування» у разі, якщо буде встановлено, що вигодонабувач відмовився від предявлення позову до страховика або сума страхової виплати більша, ніж має отримати вигодонабувач, страхувальник/потерпілий не позбавлений права на предявлення позову про виплату страхового відшкодування на свою користь на загальних підставах.

Матеріали справи не містять доказів щодо надання ПАТ «УкрСиббанк» (вигодонабувачем) ОСОБА_3 права на одержання страхової виплати.

Підстав для стягнення з ТДВ «МСК» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 141 844 грн. 64 коп. у апеляційного суду нема.

Що стосується позовної вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ПАТ «УкрСиббанк» таким, що відмовився від предявлення позову до ТДВ «МСК», апеляційний суд вважає, що така вимога не є належним способом захисту цивільних прав та інтересів судом, передбачених статтею 16 ЦК України.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ПРАВО ГРУП» відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 22 грудня 2015 року

залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді І.С. Кіпенко

ОСОБА_4