Справа № 209/3934/16-ц
Провадження № 2/209/1808/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Решетник Т.О.,

за участю секретаря Золотих Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Камянської міської ради «Тепломережі» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить зобовязати Комунальне підприємство Кам'янської міської ради «Тепломережі» виключити із суми заборгованості ОСОБА_1 за послуги теплопостачання належній їй квартири за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість попередніх власників, що виникла до 13 серпня 2016 року.

На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона стала власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору дарування № НВХ 351183 від 13 серпня 2016 року. Право власності було зареєстровано державним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_2 Після придбання вказаної квартири та її реєстрації остання постала перед фактом заборгованості попереднього власника квартири за теплопостачання. У виписці по особовому рахунку, яка надана КП КМР «Тепломережі» зазначено, що заборгованість за послуги теплопостачання станом на 01.10.2016 року становить 6255,58 грн., і це при тому, що вона лише після набуття права власності на квартиру вона почала отримувати ці послуги. Під час написання заяви від 06.10.2016 р. про відкриття на її ім'я особового рахунку в абонентському відділі КП ДМР «Дніпродзержинськтепломережа» вона повідомляла відповідача, що не має наміру відповідати за борги попередніх власників квартири, але працівники відповідача повідомили, що ніхто заборгованість перераховувати не буде, і вони все одно будуть заборгованість покладати на неї. 24.10.2016 року КП КМР «Тепломережі» направило відповідь на заяву про відкриття особового рахунка, в якій позивачу було відмовлено у перерахунку заборгованості. Вважає, що відповідач неправомірно перешкоджає їй у переоформленні особового рахунку на її ім'я, зараховуючи на особовий рахунок № 456130 суму заборгованості за послуги теплопостачання за період до 13 серпня 2016 р., оскільки до зазначеного часу послуги позивач не отримувала, жодних договорів та інших правочинів або юридичних фактів, актів цивільного законодавства, рішень суду, які б створювали зобов'язання по сплаті за послуги за теплопостачання в період до 13 серпня 2016 р. не укладала.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, проти позовних вимог не заперечує, якщо розмежування особового рахунку буде з дати укладення договору купівлі-продажу квартири.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 серпня 2016 року позивач ОСОБА_1 на підставі на підставі договору дарування № НВХ 351183 від 13 серпня 2016 року набула права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, право власності на яку було зареєстровано державним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_2, що підтверджується копією договору дарування квартири, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5-7).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", позивач є споживачем послуг підприємства відповідача лише після реєстрації і набуття права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, тобто з 13.08.2016 року і до теперішнього часу.

Згідно виписки з особового рахунку № 456130 по розрахунку за послуги централізованого опалення КП КМР «Тепломережі» заборгованість за послуги з теплопостачання становить 6555,58 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку № 456130 по розрахунку за послуги централізованого опалення КП КМР «Тепломережі» (а.с.13).

Як вбачається з позовної заяви, 06.10.2016 року позивач звернулася з заявою до відповідача, в якій просила виключити заборгованість, яка утворилась з вини попередніх власників квартири до часу придбання квартири; відкрити або переоформити на її ім'я особовий рахунок як теперішнього власника квартири.

Листом від 24.10.2016 року відповідач відмовив позивачу у переоформленні особового рахунку на її імя без зарахування заборгованості за послуги теплопостачання, яка утворилася до 13.08.2016 року з вини попередніх власників квартири, і продовжує зараховувати на особовий рахунок № 456130 вказану заборгованість, що підтверджується копією листа відповідача (а.с.12).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обовязку. При цьому законодавцем чітко визначено, що зобовязання: має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України) та належними сторонами (ст. 527 ЦК України), тобто боржник має виконати свій обовязок особисто, якщо інше не передбачено договором.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Діючим законодавством не передбачено обовязку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство яка надає житлово-комунальні послуги) зобовязаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання.

Отже, як випливає з вищевикладеного, споживачем послуг з теплопостачання та стороною у правовідносинах з КП КМР «Тепломережі» до часу придбання квартири позивач не був, оскільки не користувався жодними послугами за місцем знаходження придбаної квартири.

Згідно п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630, виконавець зобовязаний звільняти споживача від оплати за послуги у разі їх ненадання.

Судом встановлено, що жодних угод (правочинів) між позивачем та відповідачем (в тому числі договору про реструктуризацію заборгованості) не укладалось. Жодних дій які б свідчили про взяття на себе обовязків попередніх мешканців квартири, в тому числі обовязку зі сплати боргу за теплопостачання, позивач не вчиняв.

Факт надання відповідачем послуг саме позивачу до 13.08.2016 року, тобто до дати набуття ОСОБА_1 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, відповідачем не доведено. Крім того, відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, якщо розмежування особового рахунку буде з дати укладення договору купівлі-продажу квартири.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що сума заборгованості за теплопостачання попереднього власника квартири за адресою: АДРЕСА_1, що виникла за період часу до 13.08.2016 року, не може обліковуватися за ОСОБА_1, тому позовна заява підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача та складає 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 174, 209, 212-215, 223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_3 Вікторівни до Комунального підприємства Камянської міської ради «Тепломережі» про захист прав споживачів - задовольнити повністю.

Зобов'язати Комунальне підприємство Кам'янської міської ради «Тепломережі» виключити із суми заборгованості ОСОБА_1 за послуги теплопостачання належній їй квартири за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість попередніх власників, що виникла до 13 серпня 2016 року.

Стягнути з Комунального підприємства Камянської міської ради «Тепломережі», , р/р 3037 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Решетник