АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 759/3780/15 Головуючий у 1-ій інстанції - Кривовяза А.П.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1857/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016року року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді: Музичко С.Г.,

суддів: Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі: П`ятничук В.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, задоволено частково. Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні та вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_4 шляхом визначення способів його участі у спілкуванні та вихованні сина встановлено систематичні побачення у будні дні кожні вівторок та четвер з 18.год. 30 хв. до 20 год. 30 хв. та кожну другу та четверту суботу з 11.00 год. до 18.00 год., при цьому перші 20 побачень провести у присутності матері ОСОБА_3 також спільний відпочинок протягом 2 тижнів у літній період та 5 днів у зимовий період. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом не враховано та не надано відповідної оцінки висновку органу опіки та піклування. На думку апелянта, суд не взяв до уваги особливість обставин щодо спільного відпочинку з сином влітку, саме в липні та у зимовий період. За вказаних підстав просить оскаржуване рішення суду змінити та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу, із викладених в ній доводів. Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд виходив з того, що обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанціїї з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ст. 159 Сімейного Кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, з 20.02.2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19.08.2014 року.

Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

За рішенням органу опіки та піклування Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації позивачу було визначено порядок зустрічей батька зі своїм сином, щосуботи з 10 год. 00 хв. до 18 год.00 хв., щовівторка та щочетверга з 18 год. 00 хв.. до 20 год. 00 хв.., один місяць влітку, 5 днів у зимовий період.(а.с.44)

З матеріалів справи та з пояснень сторін в суді апеляційної інстанції вбачається, що сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способів участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття обопільного рішення.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з вимогами ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати,батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ст.157, ч.1, ч.2, ч.3 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч. 1, 2ст. 159 СК України).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Колегія суддів також вважає, що відновлення стосунків батька та дитини має бути поступовим та не вплинути різко на зміну сталого способу життя дитини з переїздами до місця проживання батька, відпочинку з батьком.

При цьому батько не позбавлений можливості за наявності відновлення стосунків з дитиною знову порушити питання про можливість спілкування з дитиною за місцем його проживання, спільного з дитиною відпочинку.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення в основному користувався висновком про встановлення годин спілкування батька з малолітньою дитиною але не врахував усі обставини по справі.

З урахуванням всіх обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що спосіб участі у систематичному спілкуванні дитини з батькомслід уточнити, надавши можливість останньому проводити з дитиною літній відпочинок протягом двох тижнів влітку, саме у липні з огляду на те, що позивачу протягом тривалого часу надіється відпустка за місцем роботи у липні.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною підлягає зміні.

В іншій частині рішення є законним та обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі.

Керуючись ст.ст. 309, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2015 року змінити в частині встановлення способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітнім сином щодо спільного відпочинку влітку. Викласти в цій частині рішення в наступній редакції.

Встановити спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши спільний відпочинок протягом двох тижнів у літній період у липні.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді