Справа № 175/1075/16-ц
Провадження № 2/175/445/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 липня 2016 року смт. Ювілейне
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Новік Л.М.
за участю секретаря Паленко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпропетровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Факт тривалої відсутності відповідача за місцем реєстрації, також підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї за вказаною адресою, які складено комісією депутатів Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 10.01.2015 року, 10.07.2015 року, 20.12.2015 року та 10.03.2016 року.
До початку відкритого судового засідання позивач надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу розглянути без його участі.
У відкрите судове засідання відповідач не зявився з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
У відкрите судове засідання представник третьої особи Новоолександрівської сільської ради не зявився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути без участі представника сільської ради.
Представник третьої особи: Дніпропетровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.
Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
При цьому суд вважає необхідним зазначити, що оскільки право користування чи позбавлення права користування житлом повязано з правом відповідача на житло, наряду з вказаними нормами цивільного законодавства України, до виниклих правовідносин слід застосувати норми житлового законодавства України.
Згідно ч.2,3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому положенням ч. 4 цієї статті встановлено, що припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.
Реєстрацією відповідача в належному позивачу на праві власності житловому будинку порушуються їх законні права та інтереси.
Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 64, 72, 156 ЖК України, ст.317, 319,405 ЦК України, ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпропетровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області, Виконавчий комітет Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Л.М. Новік