АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/460/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 лютого 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника третьої особи Астапенко Л.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа Орган опіки та піклування в особі Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення графіку спілкування з дітьми.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 задоволені: усунуто перешкоди у спілкуванні ОСОБА_7 з неповнолітніми дітьми ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом встановлення графіку зустрічей - щотижня кожну суботу з 14:00 год. до 19:00 год. за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1; кожен день народження дітей, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 кожного року до досягнення дітьми повноліття з 12:00 год. до 14:00 год.; кожні шкільні канікули (літні, осінні, зимові, весняні) не менше 3-х днів для оздоровлення та лікування дітей на території України.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 є батьком малолітніх синів ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживають разом із матір'ю ОСОБА_6

Виходячи з того, що між батьками дітей існують негативні відносини, а також з наявності перешкод у вільному побаченні батька з малолітніми дітьми, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, яка на підставі договору про надання правової допомоги діє в інтересах ОСОБА_6, просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року в частині усунення перешкод у спілкуванні ОСОБА_7 з неповнолітніми дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити. Представник третьої особи частково підтримала доводи апеляційної скарги. Відповідач та її представник у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас. 142-143), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення графіку спілкування з ними, суд першої інстанції у повній мірі з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які відповідають встановленим обставинам справи та правильно застосував норми матеріального права.

Встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі «батько» значиться «ОСОБА_7», в графі «мати» зазначено «ОСОБА_6».

Також встановлено, що до певного часу відповідач разом із дітьми проживала в квартиріАДРЕСА_2, що на праві власності належить позивачу, який міг безперешкодно спілкуватися з дітьми, приходити до них у будь-який час. Проте, в подальшому відповідач змінила замки на вхідних дверях, припинила проживати у цій квартирі, місце знаходження дітей позивачу не повідомила (ас. 44, 81).

Зі змісту ч.1,2 ст.159 СК України у разі, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. При цьому звернення до суду з таким позовом не обумовлене необхідністю попереднього звернення за захистом до органу опіки та піклування.

Відповідно до ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З матеріалів справи вбачається, що на засіданні Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації з питань захисту прав дитини розглянуто звернення ОСОБА_7, працівниками служби проведено бесіду з ОСОБА_7, ОСОБА_6 та малолітніми ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що складено відповідний Висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 27 серпня 2015 року №109/02840-7453 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення графіку побачень батька з дітьми (ас.50-51).

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 не здійснює перешкоди ОСОБА_7 у спілкуванні з дітьми, не заслуговують на увагу, адже факт переїзду її на нове місце проживання, створення нової сім'ї та народження дитини дає підстави вважати наявними перешкоди у вільному побаченні ОСОБА_7 з дітьми, який нового місця проживання їх не знає, а матір дітей, як вбачається з матеріалів справи, на контакт з позивачем не іде.

З урахуванням вірно встановлених судом обставин, що мають значення при вирішенні спору про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та встановлення графіку спілкування з дітьми, враховуючи наявність негативних відносин між сторонами, що характеризуються постійними суперечками між ними, принципу рівності участі батьків у виконанні обов'язків по вихованню дітей, колегія дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на їх правильність не впливають.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка на підставі договору діє в інтересах ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна