Справа № 361/8028/15-ц
Провадження № 2/361/450/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2016 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої-судді Маценко Н.П.
при секретарі Телепі Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором
У листопаді 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_4 на корить ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 19.08.2005 року в розмірі 612,62 долари США та 6059,39 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 1218 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19.08.2005 року між банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 26/МК39/2005-840, за умовами якого остання отримала у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 7000 доларів США зі сплатою за користування кредитом 16 % річних.
Далі зазначає, що взяті на себе зобов'язання банк виконав у повному обсязі. При цьому відповідач порушила зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання. Станом на 06.07.2015 року заборгованість ОСОБА_4 складає суму 900,91 долар США з яких, заборгованість за кредитом - 265,73 долари США; заборгованість по сплаті відсотків - 346,89 доларів США, пеня за прострочення сплати кредиту - 227,45 доларів США; штраф за порушення умов кредитного договору - 60,84 доларів США. З підстав стягнення заборгованості за кредитним договором банк змушений звернутися до суду.
У судове засідання представник позивача Побережний О.П. не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення суду на підставі наявних у справі доказів не заперечує.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду даної справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, заява про розгляд справи у її відсутності до суду не надходила.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Із матеріалів справи вбачається, що 19.08.2005 року між сторонами по даній справі укладено кредитний договір № 26/МК39/2005-840 за умовами якого, банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 7000 доларів США строком по 13.08.2007 року включно, зі сплатою за користування кредитом 16 % річних, що обчислюються виходячи із 360 днів у році.
Згідно із п. 2.1 договору надання кредиту проводиться шляхом видачі позичальнику готівки через касу банку, або перерахування коштів за реквізитами вказаними позичальником або шляхом оплати платіжних документів.
Відповідно до п. 4.1.3 повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється позичальником шляхом внесення готівки в касу банку або шляхом безготівкового переказу.
З матеріалів справи достовірно встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ( ст.610 ЦК України).
Розділом 9 кредитного договору передбачено відповідальність позичальника за порушення строків повернення кредиту, так зокрема у разі порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків позичальник зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день; за порушення строків повернення кредиту штраф у розмірі 5 % від суми заборгованості по поверненню кредиту.
Відповідно до розрахунку борг ОСОБА_4 станом на 06.07.2015 року складає 900,91 долар США у тому числі заборгованість за кредитом - 265,73 долари США, що становить 5585,18 грн.; заборгованість по сплаті відсотків - 346,89 доларів США, що становить 7291,02 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 227,45 доларів США, що становить 4780,74 грн.; штраф за порушення умов кредитного договору - 60,84 долари США, що становить 1278,79 грн.
Вирішуючи питання про стягнення неустойки (пені, штрафу) суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами кредитного договору від 17.10.2011 року передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час умовами кредитного договору сторонами також передбачена сплата штрафів: фіксованої частини та процентної складової.
Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Вказана правова позиція викладена у постанові ВСУ від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.
Отже, у даному випадку з урахуванням всіх вищенаведених положень, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача лише пені. Всього стягненню із відповідача на користь позивача підлягає сума основної заборгованості за кредитом у розмірі 612,62 долари США та пеня у розмірі 4780,74 грн.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення судового збору також підлягають задоволенню в розмірі 1218 грн.
Керуючись ст. ст. 11, 88, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н. П. Маценко