Справа № 577/625/16-ц
Провадження № 2/577/266/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кущенка М.Ф.

при секретарі Олійник В.П.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Конотопської міської ради, треті особи без самостійних вимог: Конотопська міська державна нотаріальна контора, Управління Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області про встановлення факту належності спадкодавцю за його життя 1/2 частки земельного паю в колективному сільськогосподарському підприємстві "Червоний Жовтень" та визнання за спадкоємцями ОСОБА_1 і ОСОБА_2 по 1/4 частині кожному вказаного земельного паю,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, яка представляє також за дорученням інтереси ОСОБА_2, в судовому засіданні вимоги позову обгрунтовує тим, що їхня мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті якої спадщину, у вигляді земельного паю площею 4,84 умовних кадастрових гектарів у колективному сільськогосподарському підприємстві "Червоний Жовтень" м. Конотоп, отримали її батько ОСОБА_4 і брат ОСОБА_2, на ім"я яких видано свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частках кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 їхній батько помер і після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/2 частина земельної частки (паю) із площі 4,84 умовних кадастрових гектарів у колективному сільськогосподарському підприємстві "Червоний Жовтень" м. Конотоп Сумської області без визначення меж в натурі. Її брат ОСОБА_2 не подавав заяви до нотконтори про прийняття спадщини, однак прийняв її фактично відповідно до вимог ст.1268 ЦК, так як на день смерті спадкодавця постійно з ним проживав, був з ним зареєстрованим і вступив в управління спадщиною та розпорядився речами померлого, а із заявою про відмову від спадщини не звертався.

Вона ж в установлений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але отримала відмову нотаріуса, оскільки за життя спадкодавця права власності на вказану земельну ділянку у нього не виникло, так як Державного акта на вказану земельну ділянку не видавалося, а був виданий тільки Сертифікат на право на земельну частку (пай).

Посилається на ст.ст. 321,328,1258,1261,1268 ЦК і просить встановити факт належності ОСОБА_4 за його життя 1/2 частки земельного паю в колективному сільськогосподарському підприємстві "Червоний Жовтень" м. Конотоп від розміру 4,84 умовних кадастрових гектарів та просить визнати за нею і ОСОБА_2 право власності по 1/4 частці кожному вказаного паю.

Відповідач і треті особи на розгляд справи не з"явилися, подали прохання розглядати справу без їхньої участі, проти вимог позову не заперечують.

Вислухавши позивача та перевіривши матеріали справи суд приходить слідуючого висновку.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218,1220,1225,1258,1265 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Судом встановлено, що 7 травня 1997р. головою Конотопської міської ради на ім"я ОСОБА_3 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Червоний Жовтень" розміром 4,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Вказаний сертифікат зареєстрований 8.05.1997р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_1. Після смерті ОСОБА_5 30.08.2000р. право на вказану земельну частку (пай) було передано ОСОБА_4 і ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.07.2002р.(л.с.14,48). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_4 і ОСОБА_2 на підставі вказаного сертифікату перейшло право на спадкове майно - 4,84 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в рівних частках, що знаходиться у КСП "Червоний Жовтень" (л.с.15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер в зв"язку із чим відкрилась спадщина на все його майно і прав на його майно. (л.с.10). Відповідно до довідки Підлипненського сільського голови м. Конотоп ОСОБА_2 на час смерті батька ОСОБА_4 і був зареєстрований, і проживав разом із спадкодавцем, і таким чином відповідно до вимог ст. 1268 ч. 3 ЦК вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька, оскільки не подавав заяви до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини. (л.с.12). А позивачка ОСОБА_1, яка після одруження своє дівоче прізвище ОСОБА_1 змінила на прізвище чоловіка, від свого і мені і за дорученням - імені свого брата звернулася до нотаріальної контори про оформлення спадщини. Однак нотаріус відмовив їй у цьому, оскільки за життя спадкодавця права власності на вказану земельну ділянку у спадкодавця не виникло. (л.с.18). Згідно даних Конотопської міської ради по Підлипненській сільській раді рахується 38,127 га земель резерву із яких : 32,2276 га - рілля, 5,9 га - пасовища, багаторічні насадження. (л.с.37). КСП "Червоний Жовтень" 24.06.2008р. Ліквідовано. (л.с.50-51).

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зокрема, передбачено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), зокрема, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Статтею 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зокрема, передбачно, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай).

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 ЗК України право власності на землю гарантується.

Частиною 3 ст. 2 ЗК України передбачено, що об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 25 ЗК України передбачено, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.

Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно.

Площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарське призначення, водний фонд, резервний фонд).

Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 р., Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР 1963 року. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином вимоги позову підлягають задоволенню.

Оскільки після смерті ОСОБА_3 в сертифікаті на право на земельну частку (пай) розміром 4,84 умовних кадастрових гектарів вказане право передано ОСОБА_4 і ОСОБА_2 в рівних частках кожному , враховуючи положення ст. 1267 ЦК про рівність часток кожного із спадкоємців, суд приходить до висновку, що спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася на 1/2 частину вказаної земельної частки (паю), тобто на 2,42 умовних кадастрових гектарів, яка підлягає визнанню за спадкоємцями по 1,21 га кожному. Оскільки право спадкодавця на земельну ділянку розміром 2,42 умовних кадастрових гектарів підтверджено вказаним сертифікатом і зі смертю спадкодавця припиняється його правосуб"єктність, встановлення факту належності вказаного права спадкодавцю на 2,42 умовних кадастрових гектарів не потребується.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину кожному (по 1,21 ум. кад. га ) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на земельну частку (пай) відповідно сертифікату серії НОМЕР_2 на право на земельну частку (пай) розміром 4,84 умовно кадастрових гектарів, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за НОМЕР_1 від 8 травня 1997 року, що переданий ОСОБА_4 і ОСОБА_2 в рівних частинах, як спадщина після смерті ОСОБА_3, із земель сільськогосподарського призначення резервного фонду Підлипненської сільської ради м. Конотоп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд, а для учасників, що не були присутні при його оголошенні - з дня отримання його копії.

Суддя Кущенко М. Ф.