Справа № 214/1351/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 квітня 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Майєр-ТД» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, суд

встановив:

ТОВ «МАЕЄР-ТД» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01.04.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір безвідсоткової позики №МТД-01/04/14, на підставі якого ОСОБА_2 було видано 65 тис.грн., які останній зобовязаний був повертати на умовах договору. Відповідач в порушення умов договору не повертає позики, через що станом на 13.01.2015 р. його заборгованість складає 151 969,47 грн., в тому числі: 65000 грн. - борг за позикою, 3 688,68 грн. пеня, нарахована згідно п.11 договору та ст.625 ЦК України, 36% річних згідно п.11 договору 11 496,98 грн., індекс інфляції у зв'язку із простроченням виконання зобовязання згідно п.11 договору 6 783,81 грн., штраф згідно п.11 договору 65 000 грн. відповідно до п.11 договору. Крім заборгованості за договором позики позивач просив стягнути з відповідача також судові витрати 1 519,69 грн. на свою користь.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив, що ОСОБА_2 є працівником ТОВ «МАЙЄР-ТД», він торговий представник, за договором позики він отримав 65 тис.грн. 01.04.2014 року в касі і не повернув гроші. За договором позики крім боргу 65 тис.грн. йому нараховані штраф, пеня, 36% річних та інфляційні витрати, всього заборгованість складає 151 969,47 грн., яку він просив стягнути на користь позивача разом із судовими витратами.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував, посилався на те, що гроші за позикою не отримував, він працював торговим представником ТОВ «МАЙЄР-ТД» з 2011 року, в 2014 році йому разом із іншими працівниками на роботі видали договори без зазначення дат та сум а також касовий ордер без зазначення суми, просили підписати. Через побоювання втратити роботу він підписав зі свого боку незаповнений касовий ордер та незаповнений бланк договору позики без зазначення сум. Про те, що він винен за позиковим договором гроші ТОВ «МАЙЄР-ТД» він дізнався коли справа була відкрита судом. Керівник підприємства сказав йому на роботу більше не приходити, тому він вважав що його звільнили.

Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, надані сторонами, судом встановлено обставини справи та визначено правовідносини, які регулюються нормами Договору безвідсоткової ставки №МТД-01/04/14 від 01.04.2014 р.

Відповідно до умов Договору безвідсоткової ставки №МТД-01/04/14 від 01.04.2014 р., ТОВ «МАЙЄР-ТД» надає позичальнику ОСОБА_2 безвідсоткову позику з максимальною сумою загальної заборгованості в розмірі 65 тис. грн.. строком з 01.04.2014 р. по 01.10.2014 р., та лише за умови, що позичальник є співробітником Позикодавця. Графік погашення позики передбачений п.5 Договору. Згідно п.11 Договору Позичальник несе наступну відповідальність: за несвоєчасне повернення позики нараховується пеня у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення, індекс інфляції та 36% річних; в разі невиконання вимоги Позикодавця про повернення всієї суми позики, Позичальник повинен додатково сплатити штраф у розмірі 100% суми наданої позики, зазначеної в п.2 Договору.

Зі змісту видаткового касового ордера від 01.04.2014 р. вбачається, що в касі ТОВ «МАЙЄР-ТД» відповідачем було одержано 65 тисяч грн., про що свідчить його підпис, підстава для виплати вказана «безвідсоткова позика згідно договору №МТД-01/04/14 від 01.04.2014 року».

Згідно висновку судового експерта №58/04-320 від 15.07.2015 року встановлено, що підписи від імені ОСОБА_2, розташовані: в графі «Позичальник» договору позики №МТД-01/04/14 від 01.04.2014 року (а.с.70) та в графі «Підпис одержувача» видаткового касового ордеру від 01.04.2014 року (а.с.69), виконані ОСОБА_2. Рукописний запис шістдесят пять тисяч грн. 00 коп.», розташований в графі «Одержав» видаткового касового ордеру від 01.04.2014 року, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.60 ЦПК України обовязок довести ті обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, покладено на сторони. В позові зазначено що відповідач порушував умови договору позики, за яким виникла заборгованість та нараховані штрафні санкції. Проте, позивачем не надано суду належних доказів існування цієї заборгованості. Так, відповідно до ст.58 ЦПК України, належними є докази що містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивачем не доведено існування заборгованості за договором позики №МТД-01/04/14 від 01.04.2014 року та не надано суду на підтвердження цієї обставини належних та допустимих доказів. якими можуть бути, наприклад, довідка про заборгованість, яка, зазвичай, підписується керівником юридичної особи та відповідальною посадовою особою фінансової служби підприємства. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Проте, до позову представником позивача ОСОБА_3 за власним підписом в додатках №1 та 2 долучено перелік періодів, що неоплачені станом на 13.01.2015 р. та розрахунок суми позову (пені, штрафів та індексу інфляції). Повноваження представника ОСОБА_3 передбачені довіреністю і до них належить повноваження представляти інтереси в державних та судових органах влади з правом підпису процесуальних документів. Довідка про заборгованість або будь-яка інформація фінансової звітності не належить до процесуальних документів, які можуть підписуватися даним представником, в його довіреності визначено право підпису щодо позову, апеляційної та касаційної скарги. Таким чином, суд вважає, що позов є недоведеним оскільки суду не надано належних та допустимих доказів існування заборгованості відповідача за договором позики №МТД-01/04/14 від 01.04.2014 року.

В зв'язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.57- 61,212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Майєр-ТД» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя І.Б. Щеняєва