Ухвала

іменем України

12 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Коротуна В.М., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,
розглянувши відкритому у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми про визнання незаконною бездіяльності та стягнення коштів, за касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом, який в процесі розгляду уточнив та просив визнати незаконною бездіяльність відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, пов'язану з невиплатою щомісячної грошової суми у з в'язку з втратою ним працездатності та стягнути з відповідача на його користь страхову виплату втраченого заробітку за період з 23 лютого 2010 року по 31 травня 2015 року, у розмірі 34 841,09 грн.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що відповідно до повідомлення про профзахворювання за № 386 від 14 жовтня 2009 року НДІ ГП та ПЗ ХНМУ, акту розслідування хронічного профзахворювання № 90, затвердженого головним державним санітарним лікарем м. Суми 14 січня 2010 року, йому 14 жовтня 2009 року впершевстановлені професійні захворювання. За наслідками обстеження, спеціалізована МСЕК 23 жовтня 2010 року первинно визначила позивачу ступінь втрати професійної працездатності у 65 % та 3-тю групу інвалідності внаслідок профзахворювання.

На підставі цих документів, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення страхових виплат у зв'язку з профзахворюваннями, однак постановою від 15 березня 2010 року, позивачу припинені страхові виплати з 05 листопада 2009 року з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №1105-XIV від 23 вересня 1999 року (в редакції, що була чинною на дату винесення постанови), оскільки наявний акт відмови від підпису Акту № 90 розслідування хронічного профзахворювання, а також листів Сумської СЕС від 18 листопада 2009 року, адресованих до Клініки НДІ гігієни праці та професійних захворювань ХНМУ про відкликання документів з проханням повторно надати нові повідомлення за формою П-3 та листа Клініки НДІ гігієни праці та професійних захворювань ХНМУ від 24 листопада 2009 року, адресованого до Сумської СЕС про можливість повторного огляду на ЛЕК.

Позивач вважає, що оскільки повідомлення форми П-3, Акт розслідування профзахворювання № 90 та довідки МСЕК в установленому законом порядку не скасовані, тому відповідач, починаючи з 05 листопада 2009 року незаконно не сплачує йому страхові виплати.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року, позов задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми пов'язану з невиплатою щомісячної грошової суми у зв'язку з втратою ним 15 % працездатності.

Стягнуто з відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми на користь ОСОБА_6 щомісячну грошову суму у зв'язку з втратою ним 15 % працездатності з урахуванням перерахування сум щомісячної грошової суми починаючи з 23 лютого 2010 року по 31 травня 2015 року в сумі 34 841,09 грн.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із доведеності позовних вимог, оскільки факт професійного захворювання стосовно позивача було розслідувано про що було складено акт розслідування за встановленою формою, який в установленому законом порядку скасований не був.

Проте погодитися з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування

професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть.

Згідно із п. 3 ст. 38 вищевказаного Закону, страхові виплати і надання соціальних послуг може бути припинено, зокрема, якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості.

Згідно із Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112 (далі - Порядок), а саме пунктом 68 передбачено, що усі виявлені випадки хронічних професійних захворювань і отруєнь (далі - професійні захворювання) підлягають розслідуванню. Професійний характер захворювання визначається експертною комісією у складі спеціалістів спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу згідно з переліком, що затверджується МОЗ.

У разі необхідності до роботи експертної комісії залучаються

спеціалісти (представники) підприємства, робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства, первинної організації профспілки, членом якої є потерпілий, або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки.

Відповідно до пункту 69 Порядку, віднесення захворювання до професійного, проводиться відповідно до процедури встановлення зв'язку захворювання з умовами праці згідно з додатком 13.

Згідно із п. 70 Порядку, зв'язок професійного захворювання з умовами праці працівника визначається на підставі клінічних даних і санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, що складається установою державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує підприємство, де працює хворий, за участю спеціалістів (представників) підприємства, первинної організації профспілки, членом якої є хворий, або уповноваженої найманими працівниками особи з питань охорони праці, якщо хворий не є членом профспілки, та робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства. Санітарно-гігієнічна характеристика видається на запит керівника лікувально-профілактичного закладу, що обслуговує підприємство, або спеціаліста з професійної патології міста (області, Автономної Республіки Крим), завідуючого відділенням професійної патології міської (обласної, Автономної Республіки Крим) лікарні. Порядок складення та вимоги до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці затверджується МОЗ.

Пунктом 75 Порядку передбачено, що спеціалізованими лікувально-профілактичними закладами стосовно кожного хворого складається повідомлення за формою П-3 згідно з додатком 14. Протягом трьох діб після встановлення діагнозу це повідомлення надсилається роботодавцю та керівнику підприємства, шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення професійного захворювання, установі державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує це підприємство, робочому органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства. Розслідування випадку професійного захворювання проводиться протягом десяти робочих днів після надходження повідомлення за формою П-3.

Відповідно до п. 78 Порядку комісія з розслідування зобов'язана, в тому числі, скласти акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 згідно з додатком 15, у якому відобразити заходи щодо запобігання розвиткові професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також установити осіб, які не виконали відповідні законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення. У разі коли роботодавець або інші члени комісії відмовляються підписати акт форми П-4, складається відповідний акт, який є невід'ємною частиною акта форми П-4. Акт форми П-4 затверджує головний державний санітарний лікар області (міста, району), на водному, повітряному, залізничному транспорті, Міноборони, МВС, Держспецзв'язку, СБУ, Адміністрації Держприкордонслужби, ДПтС, Державного лікувально-оздоровчого управління, якому підпорядкована установа державної санітарно-епідеміологічної служби, яка обслуговує підприємство.

Порядок складання та вимоги до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці затверджені Наказом МОЗ № 614 від 12 грудня 2004 року.

Судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з ПАТ СМНВО ім. Фрунзе, що підтверджується копією трудової книжки.

НДІ ГП та ПЗ ХНМУ було складено повідомлення форми П-3 № 386 від 14 жовтня 2009 року відносно ОСОБА_6, згідно з яким було установлено діагноз професійного захворювання.

На підставі вказаного повідомлення форми П-3 було складено акт розслідування хронічного профзахворювання № 90 (форми П-4), затвердженого головним державним санітарним лікарем м. Суми 14 січня 2010 року.

Акт розслідування хронічного профзахворювання № 90 (форми П-4) відмовились підписати члени комісії по розслідуванню випадку хронічного професійного захворювання ОСОБА_6, ОСОБА_8 - начальник відділу техніки безпеки Управління охорони праці ПАТ «СНВО ім. М.В. Фрунзе» та ОСОБА_9 - начальник відділу організації профілактики нещасних випадків на виробництві і профзахворювань управління ВД ФСНВ у Сумській області про що було складено відповідний акт, посилаючись на непідтвердження результатами дослідження показників важкості та напруги праці на даному робочому місці, що призвело до професійного захворювання ОСОБА_6

На підставі вказаних документів та в установленому законом порядку ОСОБА_6 звернувся до відповідача з заявою про призначення страхових виплат.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми від 15 березня 2010 року позивачу припинені страхові виплати з 05 листопада 2009 року з посиланням на п. 3 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (страхові виплати і надання соціальних послуг може бути припинено, якщо з'ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості).

Підставою для припинення страхових виплат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 38 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зазначено те, що начальник відділу організації профілактики нещасних випадків на виробництві та профзахворювань відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми ОСОБА_9 та начальник ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» ОСОБА_8 відмовилися від підписання Акту № 90 від 05 листопада 2009 року (про що складено відповідний акт), посилаючись на непідтвердження результатами дослідження показників важкості та напруги праці на даному робочому місці, що призвело до професійного захворювання. Крім того, підставою для припинення страхових виплат зазначено про наявність листів Сумської СЕС від 18 листопада 2009 року, адресованих до Клініки НДІ гігієни праці та професійних захворювань ХНМУ про відкликання документів з проханням повторно надати нові повідомлення за формою П-3 та листа клініки Клініки НДІ гігієни праці та професійних захворювань ХНМУ від 24 листопада 2009 року, адресованого до Сумської СЕС про можливість повторного огляду на ЛЕК.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 30 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії були встановлені наступні обставини.

Для складання санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_6, комісія провела відповідне обстеження робочого місця ОСОБА_6 та склала акт санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта у відповідності до п. 1.5 Наказу МОЗ № 614 від 12 грудня 2004 року.

Відповідну інформацію за даними атестації робочого місця ОСОБА_6, погоджено з страховим експертом Фонду соціальною страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та головою комісії охорони праці та техніки безпеки комітету профспілки Товариства.

Крім того, санітарно-гігієнічна характеристика умов праці ОСОБА_6 містить особливу думку голови комісії охорони праці профкому ВАТ «СНВО ім. М.В. Фрунзе», дані якої не підтверджені роботодавцем і не погоджені з представником Фонду.

Також вказаним рішенням установлено, що підставою для віднесення захворювання ОСОБА_6 до професійної патології стало оформлення Сумською міською СЕС особливої думки голови комісії охорони праці профкому ПАТ «СНВО ум. ОСОБА_10» до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_6, дані якої отримані з невідомих джерел і до того ж не відповідають Акту санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта, суперечать санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці ОСОБА_6, не підтверджені роботодавцем та надані не у передбачений нормативними документами спосіб.

Вказані обставини відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Суди попередніх інстанцій, вирішуючи даний спір, на порушення вимог ст. ст. 212 - 214 ЦПК України, вищевказаних обставин не врахували, та не звернули уваги на те, що надання Сумською міською СЕС до НДІ ГП та ПЗ ХНМУ недостовірної інформації щодо умов праці ОСОБА_6, отриманої від інших осіб та оформленої у вигляді особливої думки голови комісії охорони праці профкому ПАТ «СНВО ім. М.В. Фрунзе» до санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, призвело до необгрунтованого прийняття Інститутом рішення (повідомлення за формою П-3) про зв'язок захворювання ОСОБА_6 з його умовами праці у ПАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе», на підставі якого було складено акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, у зв'язку з чим прийшов до передчасного висновку щодо задоволення позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми, пов'язаної з невиплатою щомісячної грошової суми у зв'язку з втратою ОСОБА_6 15 % працездатності та стягнення грошових коштів.

За таких обставин, визнати ухвалені судові рішення законними і обґрунтованими не можна, тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Суми задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 13 серпня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: О.І. Євтушенко

Т.Л. Ізмайлова

В.М. Коротун

Г.І. Мостова