Справа № 455/980/16-ц
Провадження № 4-с/455/17/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі головуючої - судді Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Бобельській Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (надалі ПАТ «ВБР»), заінтересовані особи Старосамбірський районний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області (надалі Старосамбірський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області), заступник начальника Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_1А, начальник Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, на протиправні дії та бездіяльність заступника начальника Старосамбірського районного відділу Державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 та начальника відділу ДВС ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

02.08.2016 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВБР» ОСОБА_5 звернувся до суду із цією скаргою, в якій зазначає, що у Старосамбірському РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області на примусовому виконанні перебував виконавчий лист за №455/560/15-ц (№ 2/455/255/2015), виданий 03.09.2015 року Старосамбірським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_3 сум боргу на користь ПАТ «ВБР» у розмірі 17 194,57 гривень.

У своїй заяві про відкриття виконавчого провадження банк просив Старосамбірський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, одразу після спливу строку на самостійне виконання виконавчого документу, для повного та своєчасного виконання виконавчого листа, зробити деякі обов'язкові виконавчі дії та направити відповідні запити по відношенню до боржника (в т.ч. накласти арешт на майно боржника, провести його опис тощо).

19.07.2016 року ПАТ «ВБР» отримав копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.06.2016 року за підписом заступника начальника ВДВС ОСОБА_1, з якої відомо, що вжитими державним виконавцем заходами, майно, на яке за законом можливо звернути стягнення, у боржника відсутнє. Дана постанова затверджена начальником Відділу ДВС ОСОБА_4

Про порушення прав ПАТ «ВБР», як стягувача по вказаному виконавчому провадженні, банк дізнався 19.07.2016 року. ПАТ «ВБР» заперечує проти таких дій та бездіяльності, виходячи з наступного. Копію постанови про відкриття провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №455/560/15-ц ПАТ «ВБР» досі не отримав. Копія постанови про повернення виконавчого документа від 24.06.2016 року була надіслала Старосамбірським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області лише 16.07.2016 року, а банк отримав лише 19.07.2016 року. Не було надіслано запити до відповідних установ для виявлення майна боржника, місця його реєстрації, отримання допомоги (виплат), не були проведені відповідні перевірки і як негативний наслідок не були отримані відповідні відповіді з установ. Копії документів виконавчого провадження, копії постанов державного виконавця та інші документи не надсилались учасникам виконавчого провадження рекомендованими листами попри прохання банку. Не було направлено запитів по відношенню до боржника до банків та інших фінансових установ для отримання відомостей про виявлення коштів боржника, що можуть міститися на рахунках і вкладах. Не було належного забезпечення ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Не було накладено арешт на майно боржника для забезпечення реального виконання рішення. Усі вищевказані недоліки є грубим порушенням діючого законодавства.

Просить визнати дії заступника начальника Старосамбірського районного ВДВС Головного ТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 та начальника ВДВС ОСОБА_4 по винесенню і затвердженню 29.06.2016 року постанови про повернення виконавчого документу стягувачу по виконавчому провадженню №49297373 про стягнення з боржника ОСОБА_3 суми боргу на користь ПАТ «ВБР» протиправними та безпідставними, визнати їхню бездіяльність протиправною та безпідставною, визнати бездіяльність начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівськьiй області ОСОБА_4 по неконтролюванню правильності та повноти виконання рішення суду протиправною та безпідставною, постанову заступника начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівської області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачу по ВП№49297373 від 29.06.2016 року скасувати, зобов'язати посадові особи Старосамбірського РВ ДВС Головного ТУЮ у Львівської області поновити виконавче провадження №49297373 та винести з цього приводу відповідну постанову, провести виконавчі дії для повного і своєчасного виконання рішення Старосамбірського районного суду Львівської області.

02.09.2016 року від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ««ВБР» ОСОБА_5 до суду надійшла заява про проведення судового засідання у відсутності їх представника, доводи, викладені у скарзі підтримали і просили суд її задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з»явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Із заперечення, яке подане в судовому засіданні 31.08.2016 року заступником начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1, відомо, що він заперечує проти вимог скарги, вважає, що його дії вчинені в межах повноважень та у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», права стягувача не були порушені (а.с.19-20).

У відповідності до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При поданні даної скарги заявником були дотримані вимоги статей 384, 385 ЦПК України щодо порядку і строку подання даної скарги.

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 23.07.2015 року за позовом ПАТ «ВБР» до ОСОБА_3 про стягнення за кредитним договором позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_3, 17 194,57 (сімнадцять тисяч сто девяносто чотири) гривні 57 копійок заборгованості за кредитним договором, в дохід держави - 243 гривні 60 копійок. Рішення набрало законної сили 03.08.2015 року.

На виконання рішення 03.09.2015 року судом видано ПАТ «ВБР» виконавчий лист(а.с.5).

09.11.2015 року представник стягувача направив до відділу ДВС Старосамбірського РУЮ Львівської області заяву у додатку з виконавчим листом про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню стягнення суми боргу, у якій на підставі ч.3 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», для повного, своєчасного та неупередженого виконання виконавчого документу наполягав на проведенні дій, які полягали у направлені запитів до державних і банківських установ для зясування відомостей стосовно відповідача та отримання з Державних реєстрів відомостей по нерухомому і рухомому майну ОСОБА_3, а також звернутись до суду в порядку ст. ст. 11-12, 40 Закону України «Про виконавче провадження» і ст. 376 ЦПК України з поданнями про примусове проникнення до житла боржника, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, накладення арешту на майно божника. Окрім того, стягувач просив держвиконавця направити запити стосовно майна дружини боржника. Документи просили надсилати рекомендованою кореспонденцією та взяли обовязок відшкодовувати її вартість ( а.с. 6,21).

Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред»явлення такого документу до виконання, якщо він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред»явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З наданих до суду держвиконавцем копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 10.11.2015 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 455/560/15-ц, виданого Старосамбірським райсудом 03.09.2015 року, яка з супровідним листом направлялася сторонам виконавчого провадження, але відомості про належне отримання копій цієї постанови відсутні, що підтверджує доводи стягувача(а.с.23).

У постанові про відкриття виконавчого провадження визначено, що боржнику ОСОБА_3 необхідно добровільно виконати рішення в термін до 18.11.2015 року. В разі несплати у добровільний строк з боржника буде стягнутий виконавчий збір, витрати за проведення виконавчих дій.

У ході примусового виконання судового рішення державним виконавцем було зроблено ряд запитів у відповідні установи, про що підтверджують отримані відповіді від них, а саме: надані відповіді на запити Пенсійного фонду України про відсутність інформації щодо отримання боржником ОСОБА_3 пенсії та про відоме останнє його місце роботи (а.с.33,34); з Державної податкової служби України про відсутність номерів рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржником, про відсутність інформації стосовно боржника щодо сум доходу, нарахованого(сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку джерела отриманням ним, тобто боржником, доходів (а.с.31,32); з регіонального сервісного центру МВС у Львівській області територіального сервісного центру № 4648 про відсутність зареєстрованих транспортних засобів з ОСОБА_3С.(а.с.30); також отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру права власності, іпотек, заборон та відчуження, за якою відомості щодо ОСОБА_3 відсутні(а.с.35).

Також заступником начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 була надана суду копія акту від 29.06.2016 року, написаного за відсутності понятих і власника майна-боржника, про те, що при перевірці майнового стану боржника за місцем його проживання встановлено, що боржник проживає в батьків дружини, майна, яке б підлягало опису та вилученню, не виявлено (а.с.36).

До теперішнього часу рішення суду виконано лише частково, боржником сплачено 1000.00 гривень 08.02.2016 року (а.с.25).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства зокрема є законність, рівність усіх учасників процесу перед законом і судом, обовязковість рішень суду.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 49297373 від 29.06.2016 відомо, що заступником начальника ВДВС ОСОБА_1 винесено постанову, якою повернуто виконавчий лист стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», зазначивши у мотивувальній частині постанови підстави відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, та здійснені заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними, що підтверджується відповідями на запити в реєструючі органи та актом державного виконавця про відсутність майна боржника (а.с. 37).

Разом з тим, суд вважає, що заступником начальника відділу у ході примусового виконання судового рішення не були проведені всі необхідні дії для повного та всебічного з'ясування відомостей про боржника, на здійснення яких він мав право у відповідності до ст.ст.11-12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час примусового виконання рішення). Вимоги по заяві стягувача від 26.10.2015 року у повному обсязі виконані не були(н-пр., не були підготовлені та направлені запити до управління земельних ресурсів про надання інформації про земельні ділянки та інші запити)/а.с.6/ та жодної відповіді з роз»ясненнями причин невжиття заходів та прав стягувачу не направлялося.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження дієвих заходів, що приймалися заступником начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 для виконання судового рішення в тому числі і таких як виклик боржника з приводу невиконання виконавчого документа, а в разі неявки боржника без поважних причин винесення постанови про його привід через органи внутрішніх справ, звернення до суду з поданнями про розшук боржника, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов»язань, накладення стягнення у вигляді штрафу у випадках, передбачених законом та інших.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Згідно з ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Зазначена постанова отримана стягувачем лише 19.07.2016 року (а.с.7, зворотня сторона).

Період невиконання судового рішення становить більше року .

На час розгляду скарги у суду відсутні дані про погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 і ч.2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Враховуючи, що начальник Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 у відповідності до ст. 83 Закону не здійснив належним чином контроль за виконанням зазначеного рішення державним виконавцем, затвердив постанову про повернення виконавчого листа від 29.06.2016 року, суд визнає неправомірною його бездіяльність з приводу не контролювання правильності та повноти виконання судового рішення.

Аналізуючи наведені вище факти та встановлені судом під час розгляду скарги обставини щодо діяльності заступника начальника відділу ОСОБА_1, дослідивши надані документи на підтвердження вимог та заперечень, враховуючи, що і начальник Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 у відповідності до ст. 83 Закону не здійснив належним чином контроль за виконанням зазначеного рішення державним виконавцем, затвердив постанову про повернення виконавчого листа від 29.06.2016 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання: бездіяльності начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_4 щодо контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення Старосамбірського райсуду про стягнення з ОСОБА_3 сум боргу на користь ПАТ «ВБР» неправомірною та неправомірними його дії по затвердженню 29.06.2016 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.06.2016 року; визнання бездіяльності заступника начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 по невиконанню рішення Старосамбірського райсуду про стягнення з ОСОБА_3 А,С. сум боргу на користь ПАТ «ВБР» неправомірною та визнання неправомірними його дії по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.06.2016 року; визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.06.2016 року, тому скарга в тій частині вимог є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

У задоволенні скарги в частині зобов'язання посадових осіб Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області відновити виконавче провадження № 49297373 та винести з цього приводу відповідну постанову провадження слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Отож, вирішення питання про відновлення виконавчого провадження є виключною компетенцією державного виконавця, а тому зазначене питання вирішується винятково останнім. Розглядаючи скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, подані в порядку розділу VII ЦПК України, суд лише здійснює контроль за виконанням судових рішень у формі перевірки правомірності дій або бездіяльності державного виконавця, правомірності прийнятих ним рішень та документів.

Не можуть бути задоволені вимоги заявника про зобов'язання посадових осіб Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області провести виконавчі дії, про які просив ПАТ «ВБР» у своїй заяві про відкриття провадження, оскільки судовий захист спрямований на поновлення вже порушених прав і не може стосуватися питання майбутніх дій сторін.

Суд відмовляє у задоволенні вимоги заявника щодо постановлення окремої ухвали у відношенні посадових осіб Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, оскільки за змістомст. 211 ЦПК України підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Зокрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Суд має право, але не зобов'язаний постановляти окрему ухвалу.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до статті 388 ЦПК України.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ч.3 ст. 10, ст.14, ч.1ст.60, ст.ст.368,383,385-388 ЦПК України, ст.11, 12, 25, ч.2 ст. 30, ст.31, ч.4 ст.47, ч.1 ст.51, ч.1 і ч.2 ст. 83 Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час примусового виконання рішення), суд,-

у х в а л и в:

Скаргу уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Приватного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати бездіяльність начальника Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 щодо контролю за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішення Старосамбірського районного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 А,С. сум боргу на користь Приватного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» неправомірною та визнати неправомірними його дії по затвердженню 29.06.2016 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.06.2016 року.

Визнати бездіяльність заступника начальника Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 по невиконанню рішення Старосамбірського районного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 А,С. сум боргу на користь Приватного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» неправомірною та визнати неправомірними його дії по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.06.2016 року.

Визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1А про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.06.2016 року.

У задоволенні решти вимог скарги, - відмовити.

Стягнути з Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області судовий збір в сумі 551 (п»ятсот п»ятдесять одну гривню) 20 копійок в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Й. Ніточко