Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/74/16-ц
Провадження по справі № 6/281/1/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Нечуй Б.П.

за участі секретаря - Бовсуновського І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лугини подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Лугинського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_1 про обмеження особи (боржника) ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Лугинського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням, в якому просив обмежити ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: 83114, АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України, про що винести відповідну ухвалу; виконання ухвали покласти на Державну Прикордонну службу України.

Подання обґрунтовується тим, що у відділі ДВС Лугинського РУЮ на виконанні перебуває вимога №Ю-98-17-У від 13.01.2016 року, видана Лугинською ОДПІ про стягнення з ТОВ «Гранітний карєр» на користь Лугинської ОДПІ боргу в розмірі 15627,69 грн.

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Лугинського районного управління юстиції Житомирської області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.02.2016 року державним виконавцем ВДВС Лугинського РУЮ ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження за вимогою №Ю-98-17-У, виданою 13.01.2016 року Лугинською ОДПІ про стягнення з ТОВ «Гранітний карєр» на користь Лугинської ОДПІ 15627,69 грн. боргу. Постанову про відкриття провадження направлено боржнику та надано йому строк на добровільне виконання вимоги до 21.02.2016 року.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.7 постанови №5 від 30.03.2012 року роз'яснив, що відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України „Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Звертаючись із відповідним поданням державним виконавцем не наведено обставин саме на підтвердження дій або бездіяльності ОСОБА_2, як керівника ТОВ «Гранітний карєр», що виразилися в ухиленні від погашення боргових зобов'язань. Суть подання зводиться лише до наявності заборгованості, що не погашена ТОВ «Гранітний карєр».

Будь-яких доказів наявності коштів на підприємстві, на які може бути звернуто стягнення і які використані керівником на інші цілі, з метою ухилення від виконання зобов'язань, державним виконавцем не надано. Не наведено доказів і про перешкоджання державному виконавцю вчиняти виконавчі дії на погашення боргових зобов'язань.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що у задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 11 Закону України Про виконавче провадження , ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року (зі змінами) , ст. 377-1 ЦПК України , суд , -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Лугинського районного управління юстиції про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_4