Справа № 159/2641/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Логвинюк І.М.
Провадження № 22-ц/773/1725/16 Категорія: 27 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Киці С.І., Подолюка В.А.,

секретар Вергун Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 у своїх інтересах та неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення грошового відшкодування за вкладами, у тому числі в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_5 за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2016 року в позові ОСОБА_1 у своїх інтересах та неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення грошового відшкодування за вкладами, у тому числі в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_5 відмовлено.

Не погоджуючись із вищеназваним рішенням суду, позивач ОСОБА_3. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, невідповідність висновку суду обставинам справи.

Сторони в судове засідання не зявилися, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних мотивів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що обраний позивачами спосіб захисту прав у вигляді стягнення з відповідача коштів у вигляді частин суми гарантованого відшкодування з врахуванням депозитних вкладів спадкодавця, у тому числі в порядку спадкування, є неналежним, порушує порядок здійснення ліквідаційної процедури та суперечить положеннями Глави 16 Закону України від 07.12.2 000 р. № 2121 III «Про банки і банківську діяльність» та Розділу 8 Закону України від 23.02.12 р. № 4452 VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Судом встановлено, що відповідно до копії договору № 390 813 про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки фізичної особи від 22.02.10 р., укладеного між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_5 (а. с. 14) (далі договір відкриття банківського рахунка), останньому у банку було відкрито і здійснювалось обслуговування рахунка № 030 000 390 813.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_6, останній після укладення 31.10.08 р. шлюбу із ОСОБА_5 було присвоєно прізвище Сидорук (а. с. 7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_2, 24.01.09 р. н., матірю останнього є ОСОБА_1 позивач у справі, а батьком ОСОБА_5 (а. с. 24).

Та обставина, що ОСОБА_5 помер 12.07.13 р., стверджується копією свідоцтва про смерть серії I ЕГ № 143342, виданого 12.07.13 р. відділом держреєстрації рацс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області (а. с. 6).

Відповідно до ст. 1 216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У зобов'язаннях, не пов'язаних із особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов'язань. У такому разі відбувається перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Частиною 2 ст. 1 228 ЦК України передбачено, що право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобов'язанні є правонаступництво.

Згідно із ч. 2 ст. 608 ЦК України зобов'язання не припиняється смертю кредитора, якщо воно не є нерозривно пов'язаним з особою останнього. У такому разі права та обов'язки (спадщина) фізичної особи (вкладника), яка померла, переходять до інших осіб - спадкоємців. Зокрема, зобов'язання банку виплачувати проценти за договором вкладу не припиняється зі смертю вкладника, входить до складу спадщини та триває до дня, який передує дню повернення коштів спадкоємцям.

Відповідно до змісту ст. ст. 526, 1 058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику чи його спадкоємцеві готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки).

Однак, на підставі постанови Правління Нацбанку України від 20.11.14 р. № 733 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_7» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.14 р. № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.14 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_7». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_8. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк» запроваджено строком на три місяці з 21.11.14 р. по 20.02.15 р..

Відповідно до копії рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 63 від 20.03.15 р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» (а. с. 80), копії рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 213 від 22.02.16 р. «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та делегування повноважень ліквідатора» (а. с. 81), з 20.03.15 р. у банку розпочата процедура ліквідації банку з відшкодуванням Фондом коштів за вкладами фізичних осіб, що не завершена на даний час і продовжена до 19.03.18 р. включно.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Нацбанком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у редакції, встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно - правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Ч. ч. 1, 5 ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Нацбанку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно - правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 36 вищезазначеного Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Обмеження, встановлене вищезазначеним пунктом, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився.

Пунктом 4. 2. ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Встановлено, що ОСОБА_5 як вкладник банку був включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Останнє слідує із зі змісту нижченаведеного листування сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 27 вказаного вище Закону, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно - правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до п. п. 1 п. 5 ст. 36 закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

За змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.11.14 р. у цивільній справі № 159/4 488/14 провадження № 2/159/1 007 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкову частину грошових вкладів, зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності на грошові кошти, що набрало законної сили 13.03.15 р. (а. с. 20 23), грошові кошти на вищезазначених трьох банківських рахунках були відкриті 10.01.12 р., є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_5, а тому позивач у розглядуваній справі ОСОБА_1 як подружжя має право на половину сум коштів, що знаходяться на цих рахунках. Вона ж як переживе подружжя має право на 1/2 від належної її покійному чоловікові ОСОБА_5 за життя - половини коштів, що є на вказаних вище трьох рахунках, в порядку спадкування за законом. Як син позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ОСОБА_2, так і син ОСОБА_5 ОСОБА_4, а також матір спадкодавця ОСОБА_3 кожен зокрема, мають право на ? частку від належної спадкодавцеві ОСОБА_9 половини коштів, що є на вказаних вище трьох рахунках, в порядку спадкування за законом. Мається також рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 10.07.14 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на грошові кошти в сумі 4 350 доларів США, що знаходяться у банку на рахунку № 262 040 203 010 58 на імя ОСОБА_5, (далі - судове рішення від 10.07.14 р.) що набрало законної сили 25.09.14 р., що прийнято до уваги при вирішенні спору.

Як слідує з копії ухвали Ковельського міськрайсуду Волинської області від 25.02.16 р. у справі № 2 др/159/2/16 провадження № 159/1 956/14 ц за заявою ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення (а. с. 12), судом було відмовлено у ухваленні додаткового - до рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 26.11.14 р. у цивільній справі - рішення з приводу зазначення розміру часток кожного із спадкоємців ОСОБА_5 у праві на кошти спадкодавця (вклад), що були розміщені останнім у банку.

Та обставина, що позивач ОСОБА_1 є власницею 1/2 частки коштів, що були розташовані у банку на вказаних вище трьох рахунках, відкритих на імя ОСОБА_5, як спільного сумісного майна подружжя, а також як переживе подружжя вона та неповнолітній ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 успадкували за законом певні частки від половини коштів, що розташовувались на вказаних вище трьох рахунках, сторонами не оспорюється та належно стверджена документально.

Тобто, позивачі, у т. ч. і як спадкоємці, мають право як на заявлення відповідної вимоги відповідачеві, так і на отримання від Фонду певної частини суми гарантованого відшкодування кожен, з врахуванням розміру вкладу (депозиту) спадкодавця ОСОБА_5, що був розташований у банку, процентів за ним, але відповідно до умов договору і положень Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як слідує з копії листа банку № 1 312/30 905 від 21.09.15 р., адресованого позивачеві ОСОБА_1, банк розяснював, що на підставі постанови Правління Нацбанку України від 19.03.15 р. № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією відповідача було прийнято рішення № 63 від 20.03.15 р. «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» строком на 1 р. з 20.03.15 р. по 19.03.16 р. включно». Його банківську ліцензую з 19.03.15 р. відкликано і він не здійснює виплати коштів по рахунках осіб. Спадкоємці, зокрема, мають право отримати гарантовану суму відшкодування через Фонд з врахуванням розміру вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом його з ринку, але не більше 200 000 грн., у національній валюті. Покликався банк і на рішення виконавчої дирекції фонду № 14 «Про затвердження Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами» і пропонував звернутись до відповідача в порядку індивідуального звернення.

Як слідує з копії листа Фонду № 02 036 44 729/15 від 12.11.15 р. (а. с. 19), адресованого позивачеві ОСОБА_1, відповідач розяснював, що згідно з п. 12 розд. IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду 09.08.20 р. № 14, для отримання відшкодування на правах спадщини спадкоємець має подати додатково до зазначених у п. 9 цього розділу, нотаріально засвідчену копію документа про право на отримання відшкодування на правах спадщини, і лише після перевірки та на підставі таких спадкоємець включається до Реєстру переказів. Надані ж нею документи не дають можливість визначити частку кожного із спадкоємців коштів вкладника банку. З рішення Ковельського міськрайсуду Волинської області від 26.11.14 р. у справі № 159/4 488/14 вбачається про такий поділ коштів вкладника ОСОБА_5: для позивача ОСОБА_1 1/2 по всіх рахунках; 1/3 по рахунку у доларах, 1/4 по рахунку у євро, 1/4 по рахунку у гривнях. Для ОСОБА_2 1/3 по рахунку у доларах, 1/4 по рахунку у євро, 1/4 по рахунку у гривнях. Для позивача ОСОБА_3 1/3 по рахунку у доларах, 1/4 по рахунку у євро, 1/4 по рахунку у гривнях. Для третьої особи ОСОБА_4 1/4 по рахунку у євро, 1/4 по рахунку у гривнях. Зазначає, що наведене вище може призвести до порушення прав третіх осіб. Зазначає, що у рішенні Ковельського міськрайсуду Волинської області від 10.07.14 р. у справі № 159/1 959/14 ц не зазначено частки, право на яку має ОСОБА_4 як спадкоємець у коштах, наявних на рахунку на імя спадкодавця.

Як слідує з копії листа Фонду № 02 036 1 794/16 від 13.01.16 р. (а. с. 11), адресованого позивачеві ОСОБА_1, відповідач покликався на Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», зазначав, що для отримання відшкодування на правах спадщини спадкоємець має подати додатково нотаріально засвідчену копію свідоцтва право на спадщину, після чого він здійснить перерахування їй гарантованої суми відшкодування через банк агент.

Тобто, відповідач, отримавши відповідні заяви, зокрема, позивача ОСОБА_1, не заперечував її права на отримання частини суми гарантованого відшкодування, однак, зазначає про невідповідність наданих йому документів, вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», положенням, що врегульовують його діяльність.

Однак, позивачами не надано відповідачеві документів, що підтверджували б його обовязок по виплаті таких грошових сум, що зазначені у позовних вимогах.

Відповідач не є правонаступником коштів, що були розміщені фізичними особами, у т.ч. ОСОБА_5 - у банку.

Відповідач не є стороною договору відкриття банківського рахунка і не перебував у цивільно правових відносинах із ОСОБА_5, та, відповідно, не перебуває у цивільно правових відносинах із його спадкодавцями позивачами у справі.

Надані позивачами відповідачеві документи, що підтверджують їх права стосовно належних ОСОБА_9 як вкладникові коштів, мають для відповідача як установи, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, значення для здійснення діяльності з відшкодування вкладів фізичних осіб їм та їх спадкоємцям задля захисту прав і законних інтересів вкладників тих банків, що виведені з ринку.

З врахуванням положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», підстав для проведення стягнення вказаних позивачами спірних грошових сум з відповідача немає.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, розглядаючи позовні вимоги, установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а тому рішення суду підлягає залишенню без змін. Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: