Справа № 404/6748/15-ц
Номер провадження 2/404/405/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі:

головуючої судді -Панфілової А.В.

при секретарі Мосійчук А. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного підприємства « Вагран» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, шляхом виселення без надання іншого житла, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла зі звільненням від особистих речей. В обґрунтування позову зазначено, що ПП «Вагран» відповідно до Свідоцтва про право власності від 20 жовтня 2004 року №651 на праві приватної власності належить будинок по проспекту Університетському 21 в м.Кіровограді. Відповідач незаконно, самоправно без будь яких правових підстав вселилась в кімнату № 421 по проспекту Університетському 21 в м.Кіровограді, яка є приватною власністю ПП «Вагран». До цього часу відповідач використовує дану квартиру АДРЕСА_1 на власний розсуд, та не бажає укладати договір оренди. На неодноразові пропозиції укласти договір оренди та узаконити проживання в даній кімнаті або звільнити займану кімнату відповідач ніяких дій не проводить. Протизаконне, самоправне використання квартири відповідачем порушує право ПП «Вагран» щодо володіння та розпорядження належною житловою площею.

До судового засідання представником позивача надано заяву про підтримання позову повністю та розгляд справи у її відсутність (а. с.69 ).

В судове засідання відповідач не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами( а. с.54,67 ). Поважні причини неявки суду не повідомлено.

Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі . Згідно поданої заяви представника позивача відсутні заперечення проти зинесення заочного рішення.

Суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Судом встановлено наступні факти.

ПП «Вагран» відповідно до Свідоцтва про право власності від 20 жовтня 2004 року №651 на праві приватної власності належить будинок по проспекту Університетському 21 в м.Кіровограді.

ОСОБА_1 вселилась та проживає в кімнаті № 421 по проспекту Університетському 21 в м.Кіровограді, яка є приватною власністю ПП «Вагран».

В підтвердження законності проживання та вселення в дану кімнату надано ксерокопію ордеру № 152 від 20.06.1988 p..

Відповідно до ч. 2 ст.. 128 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

Форму спеціального ордера встановлено Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.86 N 208.

Так, відповідно до даного Примірного положення про гуртожитки в спеціальному ордері, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку, зазначаються; дата видачі ордеру; найменування населеного пункту, а також підприємства, установи, організації, яким належить гуртожиток; номер і серія ордеру; прізвище, ім'я, по батькові особи, яка отримує жилу площу у гуртожитку, місце її роботи або навчання; адреса місцезнаходження гуртожитку; номер корпусу і кімнати; на підставі якого рішення видано ордер; склад сім'ї особи, яка отримує житлову площу у гуртожитку.

Ордер підписується керівником підприємства, установи, організації та скріплюється відбитком печатки підприємства, установи, організації. В установленому порядку право на підписання ордерів може бути надане іншій посадовій особі (наприклад, керівнику структурного підрозділу, у складі якого діє гуртожиток).

Ордер дійсний протягом 30 днів.

Дана ксерокопія не може вважатися копією ордеру, оскільки він не відповідає вимогам, щодо форми спеціального ордеру, який встановлений Типовим положенням про гуртожитки та вимогам Житлового Кодексу України.

Так, в ксерокопії даного ордеру не вказано, на підставі якого рішення він виданий, та ким прийняте, адже Типовим положенням про гуртожитки та ст.. 128 ЖК України, чітко встановлено, що ордер видається на підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету і комітету комсомолу, та має бути вказана його ідентифікація, а саме номер та дата прийняття.

Також, відповідно до наданої ксерокопії вбачається, що він підписаний зам. начальника тресту «Кіровоградбуд», проте в трест «Кіровоградбуд» ніколи не було начальника, був лише управляючий, і повинно було б зазначено управляючий трест «Кіровоградбуд» чи зам. управляючого трест «Кіровоградбуд», а також не вказано прізвище, ім'я та по батькові даної посадової особи, тому не можливо встановити чи мала дана посадова особа повноваження. Також викликає сумнів те, що на даній ксерокопії ордера стоїть копія відтиску печатка відділу кадрів, а не відтиск печатка підприємства, адже в Типовому положенні про гуртожитки чітко вказано, що ордер підписується керівником підприємства, установи, організації та скріплюється відбитком печатки підприємства, установи, організації.

Крім того в даному ордері не вказано населений пункт в якому надається дана житлова площа. А також не зазначено на чийому балансі знаходиться даний гуртожиток.

Також в корінці ордеру не міститься хто одержав даний ордер та коли.

Крім того, відповідач вселилась та прописалась в даній квартирі 23 серпня 1988 року, що підтверджується відміткою про реєстрацію в паспорті відповідачки та актом від 18 квітня 2014 року, в якому вказано, що в квартирі №421 по просп.. Університетському 21 в м.Кіровограді з серпня 1988 року по теперішній час - 18.04.2014р. постійно проживає та перебуває зареєстрованою ОСОБА_1, 1954р.н. одинока.

Таким чином, оскільки відповідно до даної ксерокопії ордеру, який виданий 20.06.1988р., то відповідач могла вселитись у спірну кімнату протягом 30 днів, а саме до 20.07.1988 року, а не 23.08.1988 року, коли ордер вже був недійсним.

Таким чином, відповідач незаконно, без будь яких правових підстав вселилась в кімнату № 421 по проспекту Університетському 21 в м.Кіровограді.

Перевіряючи законність вселення та проживання відповідача було встановлено, що вона вселилась та проживає незаконно, тому було запропоновано укласти з ПП «Вагран» договір оренди та узаконити своє проживання. Проте відповідач ігнорує дану пропозицію. Незаконне зайняття та використання відповідачкою квартири, яка належить на праві приватної власності ПП «Вагран» та небажання узаконення проживання в даній кімнаті шляхом укладення договору оренди змушує ПП «Вагран» звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 116 ЖК України передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого житлового приміщення.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

При винесенні рішення, суд керується ст. ст. 11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів , наданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку щодо задоволення позову повністю, оскільки самоправне, незаконне зайняття та використання відповідачем квартири яка належить на праві приватної власності ПП «Вагран» та небажання узаконення проживання в даній кімнаті шляхом укладення договору оренди змушує ПП «Вагран» звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.116, 128, 129 ЖК України, ст. 41 Конституції України та ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.212-218,224-228 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного підприємства « Вагран» до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, шляхом виселення без надання іншого житла, задовольнити повністю .

Усунути перешкоди Приватному підприємству « Вагран» в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житла зі звільненням від особистих речей.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства « Вагран» 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення .

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда