Провадження №2/522/1658/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Тарасова А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Острікова К.В.

розглянувши в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» (далі ДСК «Чорноморське морське пароплавство») про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Позов обґрунтований такими обставинами. Позивач працював у ДСК «Чорноморське морське пароплавство» з 22.08.1962 року по 01.07.1980 року та з 01.12.2005 року по 21.01.2013 року на посаді матроса та керівника берегової вахти керівника комплексу №4. 21.01.2013 року позивача було звільнено наказом ДСК «Чорноморське морське пароплавство» № 48-л за скороченням штату працівників, однак йому не було виплачено заробітну плату за грудень 2012 року та січень 2013 року, вихідну допомогу у розмірі одного середнього заробітку у звязку із звільненням за скороченням штату відповідно до ст. 44 КЗпП України та вихідну допомогу у розмірі 12 місячного середнього заробітку у звязку із звільненням за скороченням штату на підставі підпункту 9.4.1. пункту 9.4 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом ДСК «Чорноморське морське пароплавство». Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.04.2013 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість по заробітні платі за грудень 2012 року та січень 2013 року в розмірі 3 865,08 гривень, компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 4 100, 68 гривень, вихідну допомогу в розмірі середньомісячного середнього заробітку в розмірі 2 777,53 гривень, додаткову вихідну допомогу за колективним договором в розмірі 27 127,53 гривень, середній заробіток за затримку розрахунку за період з 22.01.2013 року по дату ухвалення рішення, тобто по 29.04.2013 року в розмірі 9 026,97 гривень, а всього 46 897 (сорок шість тисяч вісімсот девяносто сім) гривень 79 копійок. Рішення суду набрало законної сили 28.11.2013 року, але тільки 24.06.2015 року його було виконано. Таким чином, як зазначає позивач, саме 24.06.2015 року є днем остаточного розрахунку, у звязку з чим згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України з відповідача має бути стягнуто середній заробіток за період з дня набрання законної сили рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.11.2013 року по день фактичного розрахунку 24.06.2015 року, що становить 42 033, 12 грн.

Під час судового засідання позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, яку підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Згідно даної заяви позивач просив стягнути з відповідача ДСК «ЧМП» на свою користь суму компенсації за затримку виплати розрахунку при звільнені на період з 28.11.2013 року по 24.06.2015 року з врахуванням податків розмірі 39 552, 04 гривень.

Представник відповідача у судовому засіданні позовну заяву з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог визнав, не заперечував проти її задоволення.

Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі та вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 працював у ДСК «Чорноморське морське пароплавство» на різних посадах з 1962 року.

21.01.2013 року позивача було звільнено наказом ДСК «Чорноморське морське пароплавство» № 48-л за скороченням штату працівників.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29.04.2013 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ДСК «Чорноморське морське пароплавство» на користь ОСОБА_1

заборгованість по заробітні платі за грудень 2012 року та січень 2013 року з відповідними компенсаціями в загальному розмірі 46 897 (сорок шість тисяч вісімсот девяносто сім) гривень 79 копійок.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що вищезазначене рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.04.2013 року набрало законної сили 28.11.2013 року та було звернуто до виконання, а згідно з виписки ПАТ КБ «Приват Банк» з рахунку ОСОБА_1 від 07.12.2015 року фактично виконано 24.06.2015 року.

Крім того, представник відповідача у судовому засіданні визнав факт виконання ДСК «Чорноморське морське пароплавство» рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.04.2013 року, саме 24.06.2015 року.

Таким чином, спірні відносини між сторонами виникли із приводу невиплати працівникові середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку та регулюються ст. ст. 116, 117 КЗпП України.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначеної норми дає підстави зробити висновок, що визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

При обчисленні середнього заробітку суд керується Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року.

Згідно з копією довідки від 29.04.2013 року середньоденна заробітна плата з урахуванням утриманих податків становить 104,56 грн. Загальна кількість робочих днів у розрахунковому періоді становить 384 дня.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» про стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити.

Стягнути з Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» (м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 1, ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1 «В», кв. 14) середній заробіток за час затримки за період з 28 листопада 2013 року по 24 червня 2015 року в розмірі 39 552(тридцять девять тисяч пятсот пятдесят дві) гривні 04 коп.

Стягнути з Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» в дохід держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Тарасов

19 лютого 2016 року