АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1749/16 Справа № 201/6629/14 Головуючий у 1 й інстанції - Черновський Г.В. Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Міхеєвої В.Ю.

при секретарі Синенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі представника ОСОБА_6 - ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2010 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_2 про стягнення суми, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 05 травня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №313-П-000-В6 0), відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 90000,00 дол. США у порядку і на умовах, зазначених у кредитному договорі. Між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 13 червня 2007 року була укладена додаткова угода №2, відповідно до якої кредитна лінія була збільшена до 180000,00 дол. США. Також, між банком та ОСОБА_2 13 червня 2007 року був укладений договір поруки №0/2 в порядку забезпечення зобов'язань перед банком по кредитному договору №313-П-000-В6 0) від 05 травня 2006 року. Попри взяті на себе зобов'язання, позичальник належним чином не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту у встановлені договором терміни, у зв'язку з цим, станом на 04.02.2010 року утворилась заборгованість у розмірі 1078914,06 грн., а саме заборгованість за сумою кредиту - 121948,63 дол. США, що в еквівалентно 975735,38 грн., заборгованість за процентами по користуванню кредитом - 12338,57 дол. США, що в еквівалентно 98723,37 грн. та пеня - 556,83 дол. США, що в еквівалентно 4455,31 грн. Тому позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором №313-П-000-В6 0) у сумі 1078914,06 грн. та судові витрати у розмірі 1820,0 грн., які складаються із судового збору в розмірі 1700,0 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,0 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2010 року та додатковим рішенням цього ж суду від 29 серпня 2014 року позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №313-П-000-В6 0) від05.05.2006 року у розмірі 1078914,06 грн., яка складається із заборгованості за сумою кредиту у сумі 121948,63 дол. США, що еквівалентно 975735,38 грн., заборгованості за відсотками - 12338,57 дол. США, що еквівалентно 98723,37 грн. та пені у розмірі 556,83 дол. США, що еквівалентно 4455,31 грн. Солідарно з відповідачів на користь банку стягнуто судовий збір у розмірі 1700,0 грн. та 120,0 грн. витрат на ІТЗ.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, що мають істотне значення для справи, ставить питання про скасування рішення місцевого суду від 19 липня 2010 року з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники процесу повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, а відповідач ОСОБА_2 - через оголошення у пресі, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, що стверджується публікацією відповідного оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» №41 від 02.03.2016 року на сторінці 18.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення частково скасувати, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 05 травня 2006 року був укладений договір про надання споживчого кредиту №313-П-000-В6 0), відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 90000,00 дол. США на термін з 05.05.2007 року по 04.05.2016 року (а.с.7-9, 67, 69, 70, 71, 72 т.1).

Пунктом 1.2.2. вказаного вище договору передбачено, зокрема, що позичальник у будь-якому випадку зобов'язується повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 04.05.2016 року.

Згідно п. 1.3.1., за використання кредитних коштів протягом тридцяти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентне ставка встановлюється у розмірі 13% річних. По закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про зміну процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому договором, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередній місяць.

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору, кредит надавався шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 для подальшого використання за цільовим призначенням.

Відповідно до вимог п.7.1. кредитного договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, зокрема, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/360», але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

У пункті 9.1. кредитного договору визначено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, відшкодування заборгованості перед банком за договором проводиться шляхом стягнення з поручителя/гаранта, чи шляхом звернення стягнення на майно, що є забезпеченням за договором та/або активи позичальника на вибір банку.

У додатку №1 до кредитного договору №313-П-000-В6 0) від 05 травня 2006 року міститься графік погашення кредиту, який є невід'ємною частиною зазначеного кредитного договору.

Також встановлено, що 13 червня 2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 була укладена додаткова угода №2 до основного договору №313-П-000-В6 0) від 05 травня 2006 року, відповідно до якої кредитна лінія була збільшена до 180000,0 дол. США. (а.с.10 т.1).

У пункті 4 вказаної додаткової угоди №2 передбачено, що, у зв'язку з встановленням позичальнику нових термінів погашення заборгованості, вважати додаток №1 до кредитного договору №0 (№313-П-000-В6) від 05.05.2006 р. таким, що втратив чинність.

Додатком №3 до кредитного договору №0 (№313-П-000-В6) від 05 травня 2006 року передбачено інший графік погашення кредиту, відповідно до якого позичальник зобов'язався виплатити банку суму кредиту у розмірі 180000,0 дол. США (а.с.10-11 т.1).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі наказу АТ «УкрСиббанк» №687 від 15.05.2006 року, у зв»язку зі зміною внутрішньої процедури обліку кредитних операцій та переходом на нове системне забезпечення, всі договори, укладені контрагентами банку, було обліковано за новими одинадцятизначними номерами. Зокрема, договір споживчого кредиту №313-П-000-В6, укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 05 травня 2006 року, обліковано за номером 0. Крім того,у зв»язку зі зміною внутрішньої процедури обліку кредитних операцій та переходом на інше системне забезпечення, позичальнику був відкритий новий поточний рахунок НОМЕР_2 замість попереднього НОМЕР_1, визначеного у п. 1.5 кредитного договору (а.с. 31 - 33 у т. 2).

Судом також встановлено, що банком умови вищевказаного кредитного договору і додаткової угоди до нього виконані у повному обсязі шляхом зарахування на поточні рахунки позичальника ОСОБА_6 НОМЕР_1 та НОМЕР_2 грошових коштів у загальному розмірі 180000,0 дол. США, що стверджується:

-випискою за поточним рахунком позичальника НОМЕР_1, з якої вбачається зарахування 05.05.2006 року на вказаний валютний рахунок ОСОБА_6 90000,0 дол. США;

-меморіальним ордером № від 13.06.2007 року, що свідчить про зарахування кредитних коштів в розмірі 70000,0 дол. США на поточний валютний рахунок позичальника НОМЕР_2;

-меморіальним ордером № від 13.12.2007 року, що свідчить про зарахування кредитних коштів в розмірі 20000,0 дол. США на поточний валютний рахунок позичальника НОМЕР_2 (а.с. 37 - 44 у т. 2).

Крім того, висновком №1466-15 судової почеркознавчої експертизи від 03.09.2015 року, проведеної Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз на підставі ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2015 року у даній справі, встановлено наступне:

1) шість підписів ОСОБА_6 в графах «Позичальник» в договорі про надання споживчого кредиту №313-П-00-В6 від 05 травня 2006 року - виконанні Самим ОСОБА_6;

2) два підписи від імені ОСОБА_6 в загальній графі «Позичальник» в додатковій угоді №2 від 13 червня 2007 року до кредитного договору №0 - виконані самим ОСОБА_6;

3) підпис від імені ОСОБА_6 в графі «Позичальник» в додатку №3 до кредитного договору №0 від 05 травня 2006 року - виконаний ОСОБА_6;

4) підпис від імені ОСОБА_6 під текстом заяви про збільшення кредитної лінії від 05 червня 2007 року - виконаний самим ОСОБА_6;

5) підпис від імені ОСОБА_6 під текстом заяви про видачу траншу від 13 червня 2007 року - виконаний ОСОБА_6;

6) підпис від імені ОСОБА_6 під текстом заяви про видачу траншу від 14 грудня 2007 року - виконаний ОСОБА_6 (а.с.233-244 т.1).

Питання щодо підписів на ксерокопіях заяви на видачу готівки №143 від 05.05.2006 року та заяви на видачу готівки №42 від 13.06.2007 року експертизою не вирішувались через непредставлення на дослідження оригіналів вказаних заяв у зв»язку із закінченням строку їх зберігання. Зазначені касові документи дня були знищені на підставі постанови правління НБУ №601 від 08.12.2014 року, що стверджується актом банку №3 від 15.10.2013 року на а.с. 34 - 36 у т. 2.

Колегія звертає увагу, що, згідно наданої банком довідки-розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором та додатковою угодою до нього, ОСОБА_6 по 2009 рік здійснював періодичні платежі на погашення боргу за кредитом. Отже, боржником були вчинені дії, що свідчать про визнання умов договору, умов додаткової угоди та факту отримання у повному обсязі тіла кредиту.

Однак, у зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором №313-П-000-В6 0) від 05.05.2006 року та додаткової угоди, станом на 04.02.2010 року, утворилась заборгованість у розмірі 1078914,06 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 121948,63 дол. США, що еквівалентно 975735,38 грн., заборгованості за відсотками - 12338,57 дол. США, що еквівалентно 98723,37 грн. та пені (нарахованої банком за період з 11.09.2009 року по 04.02.2010 року) у розмірі 556,83 дол. США, що еквівалентно 4455,31 грн. Факт наявності та розмір заборгованості підтверджуються наданими банком випискою за договором та розрахунком заборгованості, який відповідає умовам кредитного договору і додаткової угоди (а.с. 43 - 44, 47 - 51 у т. 2)

Судом встановлено, що впорядку забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №0 (№313-П-000-В6) від 05.05.2006 р., між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №0/2 від 13 червня 2007 року, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання ОСОБА_6 усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, як існуючих на час укладення договору поруки, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (а.с.12 т. 1).

Колегія звертає увагу, що у пункті 1.2 договору поруки зазначено, що поручителю добре відомо про суму основного договору, яка складає 180000,0 дол. США, що також свідчить про належне виконання банком умов кредитного договору та додаткової угоди до нього.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши факт належного виконання банком умов кредитного договору та додаткової угоди до нього; враховуючи зміст позовних вимог щодо стягнення боргу у національній валюті за курсом валют НБУ станом на 04.02.2010 року (1 дол США = 8,0012 грн) , - місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості, яка виникла станом на 04.02.2010 року, у загальному розмірі 1078914,06 грн.

Колегія звертає увагу, що встановлений місцевим судом розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем належним детальним розрахунком та випискою по рахунку на а.с. 113 - 122 у тому 1 та 37 - 42, 47 - 51 у томі 2.

Посилання апелянта на те, що банком не виконані умови договору, не перераховано тіло кредиту, твердження щодо непідписання кредитного договору боржником - є надуманими, пов»язані з бажанням уникнути цивільно-правової відповідальності та спростовуються наведеними вище доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Колегія звертає увагу, що доказів на підтвердження своєї позиції апелянтом не надано, клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи - не заявлено.

Крім того, апеляційна скарга не містить доводів щодо непогодження з розміром заборгованості, притягненням до цивільно-правової відповідальності поручителя, тому суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 303 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Разом з тим, місцевий суд помилково стягнув судові витрати з відповідачів у солідарному порядку. Тому в даній частині рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з кожного з відповідачів на користь позивача судових витрат(а.с. 2, 3 т.1) у розмірі по 910,0 грн.(1700,0 грн. + 120,0 грн. = 1820,0 грн. : 2), з кожного.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає частковому скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегіясуддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2010 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» суми у розмірі 1700,0 грн. в рахунок відшкодування оплати судового збору та суми у розмірі 120,0 грн. в рахунок відшкодування оплати інформаційно-технічного забезпечення - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» судові витрати по 910 (дев'ятсот десять) грн. 00 коп., з кожного.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді