АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4277/2016 Головуючий у суді першої інстанції - Гуменюк А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Троц В.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» до ОСОБА_4 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.12.2015 позовну заяву повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вважає, що суд дійшов неправомірного висновку про непідсудність даної справи Шевченківському районному суду м. Києва та повертаючи позовну заяву суд помилково застосував норму ч. 2 ст. 114 ЦПК України, відповідно до якої позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини, в той час як позов заявлено про стягнення з відповідача грошових коштів у зв'язку зі збільшенням загальної площі об'єкту інвестування.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу виходив з того, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва, оскільки даний позов пред'явлено з приводу нерухомого майна, яке не знаходиться в Шевченківському районі м. Києва.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 07.12.2015 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ПАТ «ХК «Київміськбуд» до ОСОБА_4 про стягнення коштів у зв'язку зі збільшенням загальної площі об'єкту інвестування, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Позивач пред'явив позов до Шевченківського районного суду м. Києва за місцем проживання відповідача, у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 109 ЦПК України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Разом з цим, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходження майна або основної його частини. Зокрема, суд дійшов висновку, що позивачем заявлені вимоги з приводу нерухомого майна, так як позивач порушує питання про стягнення з відповідача коштів у зв'язку зі збільшенням загальної площі об'єкту інвестування, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 42 постанови від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснив, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про право користування нерухомим майном; про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна, тощо.

Проаналізувавши зміст заявлених позовних вимог та відповідні норми процесуального закону, колегія суддів вважає висновок суду про необхідність пред'явлення даного позову за місцезнаходженням майна, правомірним, оскільки в даному випадку позивачем заявлено вимоги, які пов'язані з невиконанням умов інвестиційного договору, предметом якого є нерухоме майно.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги про можливість пред'явлення даного позову за правилами ч. 1 ст. 109 ЦПК України, є необґрунтованими.

Водночас, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що суд невірно застосував норму процесуального права, зокрема при поверненні позову керувався вимогами ч. 2 ст. 114 ЦПК України.

Так, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції роблячи висновок про непідсудність даної справи у зв'язку з тим, що позов пред'явлено з приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК України), разом з цим застосовує правову норму ч. 2 ст. 114 ЦПК України, якою визначено, що позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Предметом даного спору є вимоги про стягнення коштів у зв'язку зі збільшенням загальної площі об'єкту інвестування, а не зняття арешту з майна.

Отже, не дивлячись на те, що суд дійшов правильного висновку про не підсудність даної справи Шевченківському районному суду м. Києва, однак не вірно застосував норму процесуального закону, яка підлягала застосуванню, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням питання відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції, так як у суду апеляційної інстанції відсутні підстави і повноваження для постановлення з цього питання нової ухвали.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене та враховуючи зміст заявлених апеляційних вимог, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, а саме скасування оскаржуваної ухвали з передачею питання відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки вимоги скарги про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року про повернення позовної заяви - скасувати, а питання відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І.Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва