Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Степове», третя особа - Відділ Держземагентства у Софіївському районі Дніпропетровської області, про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості із орендної плати

за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Степове» (далі - ТОВ «Степове») про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості із орендної плати за 2014 рік у розмірі 6 893 грн.

В обґрунтування вимог зазначав, що він є власником земельної ділянки площею 7, 920 га, що розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

03 травня 2012 року між ним та відповідачем ТОВ «Степове» було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, згідно пункту 4.1 якого, орендна плата за користування земельною ділянкою площею 8,710 га становила 5% від державної оцінки земельної ділянки, що складає 8110,19 грн, яку відповідач зобов'язався сплачувати до 31 грудня кожного року протягом всього строку оренди.

Відповідач у встановлений строк не сплатив орендну плату за 2013 та 2014 роки, що свідчить про систематичне прострочення плати за оренду землі.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки та стягнути з відповідача 6 893 грн заборгованості із орендної плати за 2014 рік.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року, у позові відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду у частині відмови у позові про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення судових витрат, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

При вирішенні справи судами встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 7, 9200 га, що розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

03 травня 2012 року між позивачем ОСОБА_3 та ТОВ «Степове» було укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, який зареєстрований у відділі Держкомзему в Софіївському районі 10 серпня 2012 року № запису НОМЕР_1.

Згідно п.4.1 Договору, орендна плата складає у грошовому виразі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01 січня кожного року, за який нараховується орендна плата, що відповідає 8110,19 грн. До розміру орендної плати включена сума, яка дорівнює розміру податку на доходи орендодавця, які він повинен сплатити до бюджету згідно з чинним законодавством. Вказана сума прибуткового податку не сплачується орендодавцеві, а перераховується Орендарем до відповідно бюджету, згідно з чинним законодавством України. Орендна плата виплачується орендарем до 31 грудня кожного року дії Договору оренди (а.с.10).

На підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 ст. 32 даного Закону визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Підставою припинення права користування земельною ділянкою за п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, договір оренди землі може бути розірваний за умови систематичної несплати орендної плати.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Станом на 06 січня 2015 року відповідачем ТОВ «Степове» не було виплачено позивачу орендну плату за 2014 рік, у зв'язку з чим, його представником 06 січня 2015 року, 17 січня 2015 року та 29 січня 2015 року на адресу ТОВ «Степове» було направлено відповідні претензії (а. с.15,18,65).

Згідно довідки ТОВ «Степове» № 36 від 23 лютого 2015 року позивачу ОСОБА_3 за 2014 рік згідно договору оренди земельної ділянки станом на 23 лютого 2015 року проведено такі розрахунки: нараховано орендної плати 8110,19 грн, утримано прибутковий податок у сумі 1216, 53 грн, орендну плату у розмірі 6 893,66 грн внесено у відомість на видачу, але грошові кошти не видані у зв'язку з відсутністю за місцезнаходженням, що підтверджується відомістю виплати паїв № 4563 від 18 лютого 2015 року (а.с.79,88)

Відповідно до квитанцій про приймання поштових переказів № 0/4 та 0/5, 28 лютого 2015 року ОСОБА_3 було переказано орендну плату за 2014 рік у розмірі 4 900 грн та 1 899, 82 грн відповідно (а. с. 89).

Згідно відомості виплати паїв № 3219 від 06 серпня 2014 року, ОСОБА_3 було виплачено 5 393, 66 грн (а. с. 90).

Відповідно до видаткового касового ордеру № 5817 від 12 травня 2014 року позивачу було виплачено орендну плату у розмірі 1 500 грн (а. с. 91).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2015 року встановлено, що відповідно до довідки ТОВ «Степове» позивачу за 2013 рік згідно договору оренди земельної ділянки виплачено орендної плати 6893, 66 грн (а. с. 77).

Із матеріалів справи вбачається, що в 2014 році та в 2015 році позивач звертався з позовами не лише про розірвання договору, а й про стягнення орендної плати, після сплати якої позивачем було зменшено позовні вимоги до вимог про розірвання договору та стягнення судового збору.

Суди вірно вважали, що протягом 2013-2014 років ОСОБА_3 орендна плата сплачувалась з порушенням строку, встановленого договором оренди, що не може бути визначено як істотне порушення, а, відтак, не може бути підставою для дострокового розірвання договору оренди землі.

Наведені в скарзі доводи правильність висновків судів не спростовують, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника відхилити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П.Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О.Савченко