АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1537/2016 Головуючий в суді 1 інстанції - Грегуль О.В.
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», яка подана представником БЕРЕЖНОЮ Наталією Миколаївною, на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

встановила:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року закрито провадження у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ПАТ КБ «Приватбанк» - Бережна Н.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вказувала, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують смерть відповідача ОСОБА_3 Крім того, правовідносини, що склались між сторонами, допускають правонаступництво, а тому суд першої інстанції повинен був застосувати ст. 201 ЦПК України та зупинити провадження у справі до вступу правонаступника. Однак, судом першої інстанції не встановлено наявність спадкоємців.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - Хитрова Л.В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 19278 грн. 06 коп. за кредитним договором, укладеним між сторонами 26.09.2007 року, посилаючись на його невиконання відповідачем.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року відкрито провадження у даній справі.

Закриваючи провадження у справі ухвалою від 22 жовтня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до даних адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві ОСОБА_3 помер ще до пред'явлення позову і відкриття провадження у справі, а не після, тому у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про процесуальне правонаступництво. Тому суд дійшов висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, провадження підлягає закриттю на підставі п.1.ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Проте з вказаними висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Частиною 4 ст. 122 ЦПК України визначено, що питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження заяви до суду або закінчення строку, встановленого для усунення недоліків, та не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому частиною третьою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Таким чином питання про відкриття провадження повинно було бути вирішене судом після надходження інформації з адресно-довідкового підрозділу.

Крім того, статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, всупереч вимог ч. 3, 4 ст. 122 ЦПК України провадження у справі було відкрито у день надходження позовної заяви - 19 серпня 2015 року ( а.с. 23), без здійснення перевірки місця проживання відповідача та без з'ясування відповідності позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК України, з огляду на те, що позов пред'явлено до померлої особи.

Після відкриття провадження 19.08.2015 року судом було надіслано відповідний запит щодо місця проживання відповідача ( а.с. 25).

За повідомленням адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві від 26 серпня 2015 року, що надійшло до суду 01.09.2015 року, відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, знятий з реєстрації 22.06.2010 року, як померлий.

Згідно з довідкою, складеною секретарем судового засідання 24 вересня 2015 року, призначене на цей день судове засідання не відбулось, оскільки не з'явились сторони, розгляд справи було відкладено на 22 жовтня 2015 року ( а.с 28).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Оскільки позивач ПАТ КБ «Приватбанк» є кредитором ОСОБА_3, боргові зобов'язання залишились непогашеними, то спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Враховуючи, що судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом до фізичної особи, предметом даного позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, тому колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства ( п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України).

Таким чином, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року неможливо визнати законною і обґрунтованою, ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому ухвалу необхідно скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий : Судді: