Справа № 310/2193/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

01 квітня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

за участі: представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті його дружини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 28.01.2016 року в м. Макіївка Донецької області. В обґрунтування заяви зазначив, що померла була зареєстрована, мешкала та померла в себе вдома за адресою: АДРЕСА_1. Центром первинної медико-санітарної допомоги №5 29.01.2016 року було видано лікарське свідоцтво про смерть №88 та довідку про причину смерті ОСОБА_3 Також 29.01.2016 року заявник поховав дружину на кладовищі «Южне» по вул. Чемпіонній у м. Донецьку та отримав в Червоногвардійському ЗАЦС м. Макіївки свідоцтво про смерть. При цьому працівник відділу ЗАЦС йому пояснив, що на території України вказане свідоцтво про смерть є недійсним, оскільки м. Макіївка відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. В березні 2016 року заявник звернувся до відділу ДРАЦС по м. Бердянську з заявою про реєстрацію смерті дружини, додавши до заяви довідку про причину смерті та лікарське свідоцтво про смерть. Однак у державній реєстрації смерті дружини йому відмовили надавши відповідь №49/03-06-160 від 17.03.2016 року.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 заяву підтримав, посилаючись на обставини викладені в ній. Просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області у судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення присутніх осіб, покази свідків, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Згідно зі ст.ст. 234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного факту смерті.

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України.

Частиною 3 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно пункту 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року N 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є:

а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за N 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

б) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за N 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть);

в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть;

г) рішення суду про оголошення особи померлою;

ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час;

д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів;

е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_3, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження (а.с.12).

З оригіналу паспорта громадянина України ОСОБА_3 вбачається що вона мешкала за адресою Донецька область, м. Макіївка, сел. Калініна, м-н Калінінський, б.6, кв.19 (а.с.13-14).

Довідкою Управління соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації від 25.12.2014 року підтверджено, що ОСОБА_2. постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2, і перемістився з тимчасово окупованої території (району проведення антитерористичної операції) в Бердянський район, с.м.т. Андріївка, АДРЕСА_2 (а.с.15-16).

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, листом №49/03-06-160 від 17.03.2016 року, відмовив у проведенні державної реєстрації смерті громадянина ОСОБА_3, оскільки заявником для підтвердження факту смерті вказаної особи предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.11).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_3 заявник надав суду копії Лікарського свідоцтва про смерть №88 від 29.01.2016 року, довідку про причину смерті, свідоцтво про смерть, які видані йому на території так званої Донецької народної республіки (а.с.4-6).

Суд не може прийняти ці докази, оскільки вони не є допустимими в розумінні ст. 59 ЦПК України, однак факт смерті ОСОБА_3 про який в них зазначено дає підстави вважати вказану подію такою що мала місце.

Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №935/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на територіях проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Донецьк, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Горлівка.

Відповідно до п.п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду показав, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є його сватами. З початку проведення антитерористичної операції на території Донецької області вони проживали у нього в с. Андріївка. У грудні 2015 року вони виїхали в м. Донецьк за місцем реєстрації. 28.01.2016 року їм подзвонив сват і повідомив, що ОСОБА_3 померла. Поховали ОСОБА_3 29.01.2016 року в м. Донецьку. Він особисто був присутній на її похоронах.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявник знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки він матиме право на реєстрацію смерті дружини в органах РАГС. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215, 256, 257,259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилася в м. Донецьк Україна, померла 28 січня 2016 року в м. Макіївка, Донецька області, Україна.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня його отримання.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя І.П. Прінь