У х в а л а

27 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_4 про приведення земельної ділянки до попереднього стану, за касаційною скаргою Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року Львівська міська рада звернулась до суду з указаним вище позовом, у якому просила зобов'язати ОСОБА_4 звільнити земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0056 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, шляхом демонтажу об'єкта площею 66,1 кв. м.

На обґрунтування позову позивач зазначав, що відповідно до договору оренди землі від 30.03.2010 року підприємцю ОСОБА_5 передано в оренду терміном на три роки до 18.12.2011 року.

Згідно із рішенням Господарського суду Львівської області від 03 вересня 2012 року термін дії цього договору оренди землі від 30.03.2010 року № С-1692 завершився 30.03.2013 року. Згідно із інформацією, наданою Департаментом містобудування Львівської міської ради, жодних договірних відносин, щодо використання земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1, загальною площею - 0,0056 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1, після припинення дії договору оренди землі від 30.03.2010 року № С-1692 не виникало. Львівська міська рада передавала у користування вищевказану земельну ділянку лише для обслуговування малої архітектурної форми, що вказує на те, що Львівська міська рада не погоджувала відповідачу забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Земельна ділянка площею 0,0056 га кадастровий № НОМЕР_1 на момент передачі в оренду була вільною.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на даний час за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться об'єкт площею 66,1 кв.м, що перебуває у власності відповідача.

Львівська міська рада, яка є власником спірної земельної ділянки не погоджувала встановлення на ній будь-яких об'єктів.

З огляду на викладене позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15 квітня 2016 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Львівської області від 24 травня 2016 року, у задоволені позову Львівської міської ради відмовлено.

У касаційній скарзі Львівська міська рада, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для висновку, що порушення судом норм процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_4 про приведення земельної ділянки до попереднього стану призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.П. Штелик