АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 645/5569/15-ц Головуючий суддя І інстанції Ульяніч І. В.
Провадження № 22-ц/790/1890/16 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із сімейних правовідносин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 24 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту охорони здоровя та соціальних питань Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у її вихованні та встановлення місця мешкання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту охорони здоровя та соціальних питань Харківської міської ради про визначення місця мешкання дитини та надання дозволу на виїзд за межі України на відпочинок або оздоровлення без згоди батька до повноліття, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту охорони здоровя та соціальних питань Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у її вихованні та встановлення місця мешкання дитини.

В обґрунтування позову зазначає, що з 29 серпня 2008 року він з ОСОБА_4 перебуває у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що ОСОБА_4 забороняє дитині спілкуватися з ним та його батьками.

Просить визначити місце проживання доньки разом ним за адресою АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_4 позов не визнала.

У жовтні 2015 року звернулась з зустрічним позовом, в якому просить визначити місце постійного проживання доньки ОСОБА_5 за її постійним місцем проживання за адресою:м. Харків, вул. Академіка Павлова, б. 319, кв. 91 та дозволити виїзд за межі України з дитиною на відпочинок або на оздоровлення без згоди її батька ОСОБА_3 до повноліття дитини.

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 24 листопада 2015 року затверджено мирову угоду між ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Визначено постійне місце проживання дитини ОСОБА_5 з матірю - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2.

Встановлено такий спосіб участі батька ОСОБА_3 у вихованні дитини ОСОБА_5 як спілкування з донькою з урахуванням висновків органу опіки і піклування - у першу та третю суботи місяця з 15-00 год. до 19-00 год., а також у другу та четверту неділі місяця з 15.00 до 19.00 години.

Сторони зобовязуються не чинити одне одному перешкод в спілкуванні з донькою ОСОБА_5, сприяти налагодженню стосунків з дитиною, дбати про найкращі її інтереси.

В разі дотримання інших умов мирової угоди, сторони не заперечують проти надання в установленому законом порядку дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон з одним із батьків без іншого із обовязковим зазначенням країни перебування та часового проміжку.

Сторони відмовляються від іншої частини позовних вимог, заявлених у справі № 645/5569/15-ц як за первісним, так і за зустрічним позовом.

Судові витрати за первісним позовом покладено на ОСОБА_3, за зустрічним на ОСОБА_4

Провадження по справі закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду у частині визначення місця проживання дитини та визначити іншу адресу її проживання.

Зазначає, що квартира №91 у житловому будинку №319 по вул. Академіка Павлова в м. Харкові належить їй підставі договору дарування.

01 вересня 2015 року вона здала квартиру у найм ОСОБА_6 строком на один рік.

Визначення постійного місця проживання дитини у її квартирі порушує її права, оскільки судовим рішенням вона обмежена у праві вільного користування та розпорядження власністю як власник. На підставі ухвали суду від неї можуть вимагати надання постійного місця проживання цій дитині аж до її повноліття, реєстрації її місця проживання, незважаючи на те, що договір оренди житла був укладений 01 вересня 2015 року тільки з ОСОБА_6 строком на один рік. Вона не може тепер вільно розпоряджатися своєю квартирою, бо з урахуванням місця проживання малолітньої дитини в ній на це потрібно буде отримувати дозвіл органів опіки та піклування.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4 та дитина зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2, житловий АДРЕСА_3.

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, усунення перешкод у спілкуванні з нею.

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася з зустрічним позовом також про визначення місця проживання дитини.

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 24 листопада 2015 року провадження по справі за позовами сторін закрито, затверджено мирову угоду.

Одним з пунктів мирової угоди є визначення місця постійного проживання дитини разом з матірю ОСОБА_4 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, житловий АДРЕСА_4.

З наданих матеріалів вбачається, що дана квартира згідно договору дарування від 31 серпня 2009 року належить на праві власності ОСОБА_1

01 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 укладено договір оренди даної квартири на рік до 01 вересня 2016 року.

З тексту даного договору не вбачається, що ОСОБА_1 надає дозвіл на проживання в цій квартирі ОСОБА_4 та її доньки ОСОБА_5.

Зазначення в договорі про можливість проживання дружини ОСОБА_6 та дитини не є підставою визначення місця постійного проживання дитини за цією адресою.

Відповідно до вимог ст. 316 ч.1; 317; 321 ч.1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зазначення в ухвалі суду про місце проживання дитини за цією адресою суттєво порушує права ОСОБА_1 як власника, а тому з ухвали суду слід виключити посилання на дану адресу.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на зазначення в ухвалі іншої адреси місця проживання дитини , то це не є предметом розгляду справи.

Сторонами ставилося питання про визначення місця проживання дитини з батьком чи матірю і визначено, що дитина проживає з матірю.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з виключенням з тексту ухвали посилання на місце постійного проживання дитини за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, житловий АДРЕСА_4.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.3, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2- задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 24 листопада 2015 року змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини ухвали Фрунзенського районного суду міста Харкова від 24 листопада 2015 року посилання на постійне місце проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою АДРЕСА_5.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: