Єдиний унікальний номер №243/768/16-ц
Номер провадження №4-с/243/12/2016
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Носовської Л.О.

при секретареві Воліковій О.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Словянську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 Просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2015 року, скасувати дану постанову та зобовязати державного виконавця винести постанову про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 2/243/1882/2014 виданого Словянським міськрайонним судом Донецької області 17.11.2014 року.

На обґрунтування заявлених вимог зазначила наступне. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 03.11.2014 року по справі №243/4344/14 2/243/1882/2014 вирішено стягнути з ПрАТ «УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ» на її користь 49500,00 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 495 грн. - судовий збір; 3909 грн. - витрати, повязані з розглядом справи, а всього 53904 грн. 17.11.2014 року був виданий виконавчий лист по справі №243/4344/14 2/243/1882/2014. 20.11.2014 року вона направила виконавчий лист до відділу державної виконавчої служби за місцем знаходження боржника - ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Оскільки на її адресу не надходило жодних документів від ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві, то 14.01.2015 року вона направила скаргу на бездіяльність державного виконавця. На її скаргу надійшов лист від 05.02.2015 року №780 та постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.12.2014 року ВП №45635670. Оскільки кошти у виконавчому провадженні не були стягнуті, то 05.05.2015 року вона направила повторну скаргу на бездіяльність державного виконавця. Проте у виконавчому провадженні було стягнуто лише 1341,74 грн. і виконавчий лист був повернутий у звязку з відсутністю у боржника коштів та майна. Про наведене свідчить Постанова про повернення виконавчого документа ВП №45635670 від 29.05.2015 року. 02.11.2015 року нею був отриманий Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про ПрАТ «УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ». Виходячи з інформації, наданої у вищевказаному витязі, у боржника існує 27 філій, розташованих по всій Україні, в тому числі і в м. Києві за адресою: м. Київ, Подільський район, вул. Верхній Вал, 42 Г. Зважаючи на це, 09.11.2015 року заявник повторно надіслала до ВДВС Печерського районного управління. юстиції у м. Києві заяву про відкриття виконавчого провадження, виконавчий лист від 17.11.2014 року по справі №243/4344/14 2/243/1882/2014 та копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про ПрАТ «УКРАЇНСЬКИЙ СТРАХОВИЙ ДІМ». На її адресу у кінці січня 2016 року надійшла постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2015 року. У якості підстави для повернення виконавчого документа державний виконавець посилається на п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Таким чином, заявник вважає, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2015 року суперечать чинному законодавству, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У даному випадку державний виконавець не вчинив у повному обсязі всі необхідні виконавчі дії з метою виконання рішення суду, у звязку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Державним виконавцем не взято до уваги, що у боржника існують філії по всій Україні, у тому числі і в Києві. Виходячи із оскаржуваної постанови, державним виконавцем здійснені дії щодо розшуку транспортних засобів та нерухомого майна боржника. Разом з тим, відсутня інформація щодо рухомого майна, адже наявність філій свідчить про наявність рухомого майна (меблів, компютерного устаткування тощо).

В судове засідання заявник та її представник надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, скаргу просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи, відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві , заінтересована особа ОСОБА_2, в судове засідання не зявилась, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в задоволенні скарги просила відмовити з огляду на наступне. 17.11.2014 року Словянський міськрайонний суд Донецької області видав виконавчий лист у справі № 2/243/1882/2014 про стягнення з ПрАТ «Український страховий дім» на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 53904,00 грн. 08.12.2015 року на виконання до Відділу повторно надійшов виконавчий лист у справі №2/243/1882/2014 від 17.11.2014 року про стягнення з ПрАТ «Український страховий дім» на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 53904,00 грн. 08.12.2015 року державним виконавцем, на підставі ст. 17, 19, 21, 25 Закону України «Про виконавче проваження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 49543969). Постанова направлена сторонам до відома та до виконання. На виконанні у Відділі перебувало зведене виконавче провадження № 44734866. По зведеному виконавчому провадженню встановлено наступне. 12.09.2014 року винесено постанови про арешт коштів боржника, копії якої направлено до відповідних банківських установ для виконання та боржнику до відома. Того ж дня винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію якої направлено до УДАІ ГУ МВС України в м. Києві для виконання та боржнику до відома. 15.09.2014 року внесені відповідні обтяження до ДРОРМ та ДРРП. Згідно повідомлення УДАІ транспортних засобів за боржником не зареєстровано, згідно відомостей Державного реєстру речових прав та реєстру прав власності на нерухоме майно відомості відносно боржника відсутні. Згідно повідомлення банківських установ більшість рахунків боржника або закриті, або залишок коштів на таких рахунках відсутній. Згідно відомостей ЄДР боржник має філії у більшості областях України. В звязку з відсутністю коштів на рахунках боржника 10.10.2014 року направлено запити щодо наявності розрахункових рахунків відкритих боржником через такі філії. 16.10.2014 року та 20.10.2014 року винесено постанови про накладення арешту на такі рахунки. Згідно відповідей з банківських установ, щодо арешту рахунків боржника та його філій арештовано рахунків на загальну суму близько 670467 грн. 30.09.2014 року виставлено платіжні вимоги. Згідно відповіді ДПС України від 01.10.2014 року нових рахунків боржником не відкривалось. Згідно інформації на офіційному сайті МТСБУ від 03.10.2014 року боржник втратив статус асоційованого члена зазначеної організації. 24.09.2015 року виходом державного виконавця за адресою зазначеною у виконавчому документі боржника та його майна не розшукано. 12.10.2015 року державним виконавцем повторно направлено до Державної фіскальної служби з приводу відкритих боржником рахунків у банківських установах. Згідно відповіді ДФС нових рахунків боржником не відкривалось. Державним виконавцем направлено платіжні вимоги до відповідних банківських установ, для списання коштів. Платіжні вимоги повернулись без виконання у зв'язку з відсутністю грошових коштів на рахунках. Відповідно до інформаційної довіки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, майна за боржником не зареєстровано. Відповідно до вищезазначеного, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», 28.12.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану та зазначено право повторного предявлення в строк до 28.12.2016 року.

Суд вважає можливим проводити судовий розгляд за відсутності сторін з урахуванням наданих суду доказів.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону), виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у ньому, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до законів України, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню. У Законі визначено загальний порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), до якого, зокрема, віднесено пошук майна боржника, арешт коштів на рахунках в банківських установах, оцінка майна та його реалізація на прилюдних торгах (статті 40, 57, 58, 62).

Примусове виконання рішень судів України відбувається на основі виконавчих документів, які є підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження і проведення виконавчих дій. Такими документами є виконавчі листи, що видаються судами; накази господарських судів; ухвали, постанови судів у випадках, передбачених законом; інші документи, визначені у частині другій статті 17 Закону.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 03 листопада 2014 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з ПрАТ «Український страховий дім» на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 49500,00 грн. та понесені по справі судові витрати: по сплаті судового збору 495,00 грн., витрати, повязані з розглядом справи 3909,00 грн., а всього 53904,00 грн. На виконання даного рішення 17.11.2014 року Словянським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист.

20.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним рішенням суду.

Постановою від 01.12.2014 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/243/1882/2014 від 17.11.2014 року.

Постановою від 29.05.2015 року виконавчий лист №2/243/1882/2014 від 17.11.2014 року було повернуто стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

09.11.2015 року ОСОБА_1 повторно звернулась до ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження на виконання рішення Словянського міськрайонного суду від 03.11.2014 року.

28.12.2015 року державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. В постанові зазначено, що на виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження про стягнення коштів з ПрАТ «СК «Український страховий дім» на користь фізичних, юридичних осіб та держави. В межах зведеного виконавчого провадження встановлено наступне: виходом державного виконавця за адресою: м. Київ, Спортивна площа, 3, встановлено, що ПрАТ «Український страховий дім» за вказаною адресою не виявлено. Кошти на рахунках боржника та філій арештовано, про що винесено постанови державного виконавця та направлено до банківських установ до виконання. З арештованих рахунків боржника частково стягнуто кошти, які пропорційно розподілено між стягувачами попередньої черги. Постановою державного виконавця накладено арешт на майно боржника та до реєстрів внесено відповідні заборони. Відповідно до відомостей УДАІ за боржником транспортних засобів не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація відносно боржника в реєстрі відсутня. Заходи здійснені державним виконавцем щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними. Керуючись п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий лист №2/243/1882/2014 від 17.11.2014 року було повернуто стягувачеві.

В пункті 2 частини 1 статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» рухоме майно - окрема рухома річ, сукупність рухомих речей, гроші, валютні цінності, цінні папери, а також майнові права та обов'язки.

Згідно ч.2 ст.181 ЦК України рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

При повторному звернені стягувача до державного виконавця з заявою про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 надала Витяг з державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якого вбачається, що боржник має 27 філій по всій території України.

В наданих суду запереченнях державний виконавець зазначає, що виходом державного виконавця за адресою, зазначеною у виконавчому документі боржника та його майна не розшукано. Окрім того, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна, яку направлено до виконання до УДАІ ГУ МВС України в м. Києві та накладено арешт на рахунки боржника.

Як випливає з положень ЦК України та ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» рухомими речами можуть бути не лише транспортні засоби та гроші, але й меблі та компютерне устаткування, як зазначає стягувач, які можуть розташовуватись у філіях боржника по всій території України.

Згідно ч.4 ст.20 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову.

Таким чином, державним виконавцем вжито не всіх заходів щодо виявлення майна боржника.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Розглядаючи в межах заявлених у скарзі вимог, з урахуванням оскарження підстав повернення виконавчого листа саме з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про необхідність поновлення порушених прав заявника шляхом зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження.

Згідно ст.389 ЦПК України про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 212-215, 383, 386 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 Анатоліївни, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2, на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 щодо винесення Постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2015 року ВП№49543969.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2015 року ВП№49543969.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 усунути порушення прав стягувача шляхом відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2/243/1882/2014 від 17.11.2014 року, виданим Словянським міськрайонним судом Донецької області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі , якщо ухвалу постановлено у відсутності особи , яка її оскаржує , апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала винесена та підписана в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Л.О. Носовська