465/7684/15-ц
2-з/465/33/16
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
"19" лютого 2016 р. м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі
головуючого-судді - Мартинишин М.О.
при секретарі - Кметь Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1
до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 ,
треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївні, Відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом.
Представник позивача подав заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення позову по даній справі, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївни від 20.10.2015 №1180 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 боргу в сумі 122 134,30 грн., що перебуває на виконанні у Відділ державної виконавчої служби Сокальського районного управління юстиції, стверджуючи, що не вжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого у позивача законні права не будуть захищені.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-які стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 ЦПК України). Пунктом 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов може бути забезпечено шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку
Згідно до п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Як убачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.
Згідно із ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Суд ознайомившись із вимогами заяви про забезпечення позову подані докази в обґрунтування заявлених вимог, вважає що на даний час відсутні підстави щодо вжиття заходів забезпечення позову, оскільки представник позивача не зазначив, якими саме діями держаний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевірив безспірність заборгованості, не навів достатніх доказів у чому полягає спір щодо стягнення заборгованості, що не перевірив державний нотаріус.
Окрім того, як убачається з матеріалів справи, заявником не надано доказів про ті обставини, які саме виконавчі дії вчинені державним виконавцем, які б могли об`єктивно утруднити чи унеможливити виконання судового рішення, у разі задоволення позову ОСОБА_1 у цій справі.
Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що така заява не підлягає до задоволення, оскільки представник позивача не надав належних доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, а також не обґрунтував вид забезпечення позову та його необхідність та у зв`язку із відсутністю причин, у зв`язку з яким потрібно забезпечити позов.
А відтак, у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст.4, 151-154, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України,-
В задоволені заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , треті особи: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Нор Надії Миколаївні, Відділ державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, або протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя: Мартинишин М.О.