Справа № 667/5637/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 р. Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді Стамбули Н.В.

при секретарі Капітоновій А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_2,зацікавлені особи: Приватне акціонерне товариство «МТС Україна», Херсонська місцева прокуратура, ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

20.07.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні, у якій просить: винести ухвалу про бездіяльність державного виконавця Швагер М.В. та про такі дії, що порушують її права на квартиру і зняти з продажу квартиру АДРЕСА_1, ціною 285 тис. та виконати вимоги ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» і поставити на продаж її земельну ділянку по вулиці Грінченка №9 в мкрн. Янтарний, з побудованим підвалом, цокольним поверхом і двома гаражами з оцінкою 290 тис. грн. як вказує ця стаття 63, про те, що повинен виконуватися державний виконавець згідно Закону. В обґрунтування скарги зазначила, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Комсомольського РУЮ у м. Херсоні державного виконавця перебуває два виконавчих листи про стягнення з неї біля 100000 гривень і в якості гарантії про виплату цієї суми на її квартиру, де вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 , було накладено арешт. У листі, який боржник підписала, вказувалося. що у неї інших цінностей для продажу немає і вона повинна охороняти свою квартиру. Від часу опису квартири ніяких листів від виконавчої служби скаржник не одержувала. З пенсії боржника стягуються кошти в рахунок погашення боргу. На початку липня скаржник випадково дізналася, що на сайті з електронних торгів розміщена інформація про продаж її квартири. Представник боржника звернувся до державного виконавця Швагер М.В. із заявою про заміну обєкту продажу, а саме: зняти з продажу квартиру і виставити на продаж земельну ділянку площею 594 кв.м. з побудованим підвалом і цокольним поверхом для будинку та двома гаражами. На вказаний обєкт є всі необхідні документи. Зазначила, що 17 липня 2015 року отримала листа, яким в заміні обєкту продажу було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду. Ціна квартири, виставленої на продаж, є меншою за ціну обєкта, який боржник пропонує для продажу, і продаж цього обєкта може покрити заборгованість. Ніяких дій державний виконавець Швагер М.В. про те, щоб повідомити про продаж квартири не вчиняв, все робиться без відома боржника, тоді, як державного виконавця повідомлено про наявність іншого нерухомого майна, на яке відповідно до черговості, встановленої ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», повинно звертатися стягнення першим за житло.

У судовому засіданні представник скаржника доводи скарги підтримав, просив суд її задовольнити.

Державний виконавець ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні скарги, пояснила, що всі її дії щодо звернення стягнення на квартиру боржника відповідають вимогам закону, звернення стягнення на земельну ділянку для задоволення вимог боржника не може бути здійснено, оскільки реалізація земельних ділянок не передбачена, боржник про наявність земельної ділянки повідомила лише через рік.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги. Пояснила, що під час опису вказаної квартири була присутня боржник та її представник. Повідомлення про наявність земельної ділянки було на третьому етапі прилюдних торгів. Боржник мала можливість самостійно виконати рішення суду. Державним виконавцем боржнику направлявся акт про оцінку майна. Заявлена скаржником вимога робить неможливим виконання рішення суду, що порушує інтереси стягувача. Відповідно до закону саме державний виконавець встановлює черговість. Просить в задоволенні скарги відмовити.

Прокурор Херсонської місцевої прокуратури при розгляді скарги покладалася на розсуду суду.

Представник зацікавлені особи ПАТ «МТС Україна» в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд встановив, що на виконанні державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції ОСОБА_2 перебуває зведене виконавче провадження № 46303583 за виконавчими листами а саме: виконавчий лист № 2114/7504 від 19.05.2014 року, виданий Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 26232,52 грн.; виконавчий лист № 667/4274/14-ц від 17.01.2015 року, виданий Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 61961,90 грн.; судовий наказ № 667/9134/14-ц від 24.11.2014 року, виданий Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТС Україна» грошових коштів в сумі 1286,39 грн.

В рахунок сплати боргу стягуються кошти з пенсії боржника.

Для задоволення вимог стягувачів державним виконавцем здійснено опис та арешт квартири за адресою: АДРЕСА_2, в якій боржник проживає, і яку передано на відповідальне зберігання боржнику, та яка згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, належить на праві власності боржнику ОСОБА_1

Державним виконавцем була призначена оцінка квартири, повідомлено боржника про оцінку квартири і передано квартиру на електронні торги.

Представник боржника заперечував отримання повідомлення про оцінку квартири.

Порядок виконання судових рішень визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

За змістом вказаних норм державний виконавець повинен був звернутися до боржника з тим, що той запропонував для реалізації певні види майна, адже у боржника, крім нерухомого майна, може бути і рухоме майно. У квартирі, вартість якої складає 408 тисяч гривень, може знаходитися і складна побутова техніка, інші цінні ліквідні речі.

Проте, державний виконавець до боржника з пропозицією надати перелік майна, на яке може бути звернено стягнення, не зверталася.

Згідно ч. 6 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Згідно наданих суду документів розмір стягнення складає 89480,81 грн., певна частина яких погашена за рахунок стягнення з пенсії.

Вартість інших витрат державним виконавцем не обрахована.

Таким чином, державний виконавець наклала арешт на квартиру, вартість якої явно не відповідає сумі боргу, оскільки більш як в чотири рази перевищує суму боргу (вартість квартири за оцінкою складає 408007 гривень), тоді як за змістом ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» накладення арешту на майно, яке в такій кратності перевищує суму стягнення, є недопустимим.

При цьому державний виконавець не зясовувала наявність у боржника іншого майна чи предметів, крім нерухомого.

Статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належить боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У боржника є інше нерухоме майно земельна ділянка, кадастровий номер :32:082:0027, що розташована за адресою: м. Херсон, мкрн. Янтарний, вул. Грінченка, 9, яку вона запропонувала виставити на торги, проте вказана пропозиція боржника державним виконавцем не взята до уваги.

Відхилення пропозиції боржника про звернення стягнення на земельну ділянку державний виконавець обґрунтовує посиланням на Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року №656/5, яким не передбачено реалізації земельних ділянок.

Суд не приймає доводи державного виконавця щодо неможливості звернення стягнення на земельну ділянку через обмеження, встановлені вищезазначеним Тимчасовим порядком, оскільки є чинним Тимчасове положення про реалізацію арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції від 27.10.1999 року №68/5, яке не містить такої заборони, є чинною ст. 63 Закону України «По виконавче провадження».

Відповідно до ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновити його порушені права та свободи.

При розгляді скарги судом встановлено, що державний виконавець, перед тим, як прийняти рішення про звернення стягнення на квартиру, повинен був вчинити низку виконавчих дій для того, щоб встановити, що іншого способу задоволення вимог кредитора, як реалізація квартири, де боржник фактично проживає, немає, оскільки стягнення на квартиру, в якій фактично проживає боржник, вчиняється згідно приписів ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» в останню чергу.

Державним виконавцем порушені вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо арешту майна в обсязі заборгованості боржника накладено арешт на майно, яке в більш як чотири рази перевищує розмір заборгованості; не визначено обсяг майна боржника, на яке може бути звернено стягнення; проігноровано пропозицію боржника про звернення стягнення на земельну ділянку; в першу чергу звернено стягнення на квартиру, в якій проживає боржник, тоді як не як не перевірено можливість звернути стягнення на інше майно.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо звернення стягнення на квартиру, в якій проживає боржник, мають бути визнані неправомірними, його необхідно зобовязати зняти з реалізації квартиру боржника.

Скаржник просить поставити на продаж належну їй земельну ділянку, проте до повноважень суду не належить виставляти на продаж майно боржника чи встановлювати черговість продажу майна, а тому вказана вимога задоволенню не підлягає.

Скаржник не пропустив строку на звернення із скаргою.

Керуючись ст.ст. 386, 387, 209, 210 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні ОСОБА_2,зацікавлені особи: Приватне акціонерне товариство «МТС Україна», Херсонська місцева прокуратура, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсоні ОСОБА_2 щодо звернення стягнення на квартиру, яка належить боржнику ОСОБА_1, і в якій ОСОБА_1 проживає, а саме: квартира № 15 у будинку № 1 корп. 2 по вул. Благоєва у м. Херсоні, у зведеному виконавчому провадженні ЄДРВП 46303583.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції м. Херсоні ОСОБА_2 зняти з реалізації квартиру № 15 по вулиця Благоєва, 1, корп. 2, у м. Херсоні.

В іншій частині у задоволенні вимог відмовити.

На ухвалу протягом 5 днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона

Суддя: Н.В.Стамбула