Провадження № 2/761/2879/2016
30 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Рибака М.А.,
при секретарі Сівоха І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Домінанта» про стягнення страхового відшкодування вчиненого внаслідок ДТП, суд, -
Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29.10.2015 року позов було задоволено в повному обсязі.
За заявою відповідача, ухвалою суду від 11.12.2015 року заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29.10.2015 року було скасовано та призначено справу до розгляду у загальному порядку.
Ухвалою суду від 21.03.2016 року судом, за клопотанням позивача, було призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання про те, яка вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген» державний номер НОМЕР_2, внаслідок пошкодження зазначеного автомобіля під час ДТП, що мало місце 20 квітня 2015 року?
Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому за згоди позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала позивач.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 07.04.2015 року о 09:30 год. по вул. Будіндустрії, 8-Б в м. Києва сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 2410» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Фольксваген» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1
Згідно постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 20.04.2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 25).
05.10.2015 року відповідач здійснив виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 в сумі 1881,62 грн. за вирахуванням ПДВ, а також франшизи в розмірі 1000,00 грн., яка була передбачена договором страхування із ОСОБА_2, що підтверджується платіжним дорученням № 4148 від 05.10.2015 року, копія якого міститься в матеріалах справи.
Сплата відповідачем на користь позивача суми страхового відшкодування в сумі 1881,62 грн. підтверджується також випискою за картковим рахунком ОСОБА_1, наданою позивачем (а.с. 90).
Окрім того, відповідачем було надано рецензію на звіт № 9189 про оцінку майна автомобіля «Фольксваген», д/н НОМЕР_2, складеного ТОВ «ПК Селтим», згідно якого звіт про оцінку майна № 9189, що був виконаний ФОП ОСОБА_3, не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним і не може бути використаний (а.с. 105-108).
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Як зазначалось вище, ухвалою суду від 21.03.2016 року судом, за клопотанням позивача, було призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання про те, яка вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген» державний номер НОМЕР_2, внаслідок пошкодження зазначеного автомобіля під час ДТП, що мало місце 20 квітня 2015 року?
Разом із тим, стаття 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Стаття 36.6 зазначеного Закону визначає, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Також позивач просила суд стягнути з відповідача 900,00 грн. витрат на оплату вартості незалежної експертної оцінки та 3303,00 грн. вартості проведення судової експертизи.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 оплатила вартість проведення оцінки матеріального збитку, завданому її автомобілю в сумі 900,00 грн., що підтверджується копією квитанції № 94 від 08.07.2015 року (а.с. 24), а також сплатила вартість призначеної у справі судової експертизи в сумі 3303,00 грн., а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача вказаних сум понесених судових витрат.
Так, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно вимог ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 526, 979, 1167, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 57, 60, 88, 209,212, 213, 214, 215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Домінанта» про стягнення страхового відшкодування вчиненого внаслідок ДТП - задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 421,06 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 232 ЦПК України повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: М.А.РИБАК