Справа № 355/920/16-ц Головуючий у І інстанції Литвиненко О. Л.
Провадження № 22-ц/780/5965/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 06.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

06 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 17 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 07 лютого 2011 року у розмірі 23 446 грн. 80 коп., з яких 4 680 грн. 65 коп. заборгованість за кредитом, 14 284 грн. 06 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2 889 грн. 39 коп. заборгованість за пенею та комісією; штраф - 500 грн. (фіксована частина) та 1 092 грн. 70 коп. (процентна складова).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до умов договору від 07 лютого 2011 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 4 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ОСОБА_2 належним чином не виконала зобовязання за вказаним договором, в зв'язку з чим станом на 31 травня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 23 446 грн. 80 коп.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 17 серпня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приват Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приват Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що при ухваленні рішення суд залишив поза увагою те, що нарахування та погашення заборгованості відбувається щомісячно та до кожного платежу щомісячно окремо відраховується позовна давність. Суд також не звернув увагу на пролонгацію договору. Стягненню підлягають тіло кредиту та проценти, нараховані в межах останніх трьох років, які передували зверненню до суду з позовом.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 07 лютого 2011 року ОСОБА_2 отримала у ПАТ КБ «Приват Банк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 4 800 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку, наданого ПАТ КБ «Приват Банк», заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем станом на 31 травня 2016 року становить 23 446 грн. 80 коп., з яких: заборгованості за кредитом в розмірі 4 680 гривень 65 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 14 284 гривні 06 копійок, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 2 889 гривень 39 копійок, штраф (фіксована частина) в розмірі 500 гривень, штраф (процентна складова) в розмірі 1 092 гривні 70 копійок.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду як до основної, так і до додаткової вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, отримавши кошти за кредитним договором, не повернула їх в обумовлений договором строк, у звязку з чим утворилася заборгованість.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку позовної давності при зверненні до суду, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що позичальник отримала кошти у ПАТ КБ «Приват Банк» у розмірі 4 800 грн. Остання сплата коштів на виконання умов договору була здійснена ОСОБА_2 23 червня 2011 року. Станом на 28 червня 2013 року залишок поточної заборгованості за кредитом (тілом кредиту) становив 0 гривень, а залишок простроченої заборгованості позичальника по тілу кредиту -4 680 грн. 65 коп. Таким чином, позивач знав про порушення свого права в частині заборгованості по тілу кредиту з 28 червня 2013 року, а позов предявив лише 01 серпня 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Під час розгляду справи по суті ОСОБА_2 заявила клопотання про застосування строку позовної давності.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За таких обставин, нарахування відсотків, штрафу та пені за прострочення сплати платежів за тілом кредиту, яке мало місце поза межами строку позовної давності щодо зазначених вимог, не ґрунтується на вимогах закону.

Отже, аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення відсотків, штрафу та пені, оскільки ПАТ КБ «Приват Банк» пропустив строк до основної вимоги, а, отже, сплив строк позовної давності до додаткових вимог.

Посилання апелянта на постанову Верхового суду України №6-160цс14 від 19 листопада 2014 року є безпідставними, оскільки, починаючи з червня 2013 року, поточна заборгованість у позичальника відсутня.

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, рішення суду є законним та обґрунтованим, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах, а тому підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 17 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Кашперська Т.Ц.

ОСОБА_3