Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Наумчука М.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Ширяївської селищної ради, третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Ширяївської селищної ради від 25 червня 2010 року №35, поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 17 вересня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Ширяївської селищної ради, третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Ширяївської селищної ради від 25 червня 2010 року №35, поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 18 серпня 2008 року між Ширяївською селищною радою в особі її голови ОСОБА_5 та позивачем укладено контракт, за яким його найнято на посаду директора Ширяївського комбінату комунальних підприємств (далі - Ширяївський ККП) строком на п'ять років, тобто до 18 серпня 2013 року. Рішенням Ширяївської селищної ради №747 від 09 вересня 2008 року позивача призначили на посаду директора Ширяївського ККП. В період 2009-2010 років голова селищної ради ОСОБА_5 внаслідок особистих неприязних відносин та конфлікту, неодноразово намагався притягнути його до дисциплінарної відповідальності, у тому числі і шляхом звільнення. Так, 21 січня 2010 року головою селищної ради ОСОБА_5 прийнято розпорядження №7 про звільнення позивача з посади, яке 08 лютого 2010 року ним скасовано. 11 червня 2010 року в.о. голови селищної ради ОСОБА_6 винесла розпорядження №33 «Про попередження про звільнення з посади директора Ширяївського ККП ОСОБА_4». Відповідно до п. 1 розпорядження його попереджено про звільнення з займаної посади з 25 червня 2010 року у зв'язку з невиконанням п. 2.2. контракту від 18 серпня 2008 року. Пунктом 2.2. контракту від 18 серпня 2008 року передбачено, що директор зобов'язаний здійснювати загальне керівництво всією діяльністю підприємства, координувати роботу підрозділів підприємства по виконанню планів випуску готової продукції, ефективному співробітництву із суміжниками, своєчасному виконанню договорів, укладених підприємством, забезпечити рентабельність підприємства не нижче 15%, уживати необхідність заходів собівартості продукції у порівняні з собівартістю на конкуруючих підприємствах, упроваджувати найефективніше устаткування і технології, звітувати перед наймачем (роботодавцем) у встановлений термін про результати діяльності підприємства тощо. Позивачу не зрозуміло, яке саме порушення чи невиконання ним обов'язку, передбаченого контрактом, є підставою для звільнення. 25 червня 2010 року головою селищної ради ОСОБА_5, прийнято розпорядження №35 «Про звільнення з посади директора Ширяївського ККП ОСОБА_4», відповідно до п. 1 якого його звільнено з посади директора у зв'язку з невиконанням п. 2.2. контракту з 25 червня 2010 року. Вказане розпорядження є незаконним, оскільки винесено з перевищенням повноважень, оскільки згідно із п. 3.1 Статуту Ширяївського ККП начальник ККП приймається та звільняється з посади рішенням селищної ради, а не розпорядженням сільського голови. У зв'язку з набранням законної сили вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 13 січня 2010 року про засудження голови селищної ради ОСОБА_5 за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, повноваження сільського голови вважаються достроково припиненими. Вказаний факт був прийнятий до уваги Ширяївською селищною радою, про що винесено рішення №1622 від 16 лютого 2010 року. Тобто з 16 лютого 2010 року повноваження ОСОБА_5 як голови селищної ради достроково припинені. Строк звернення до суду за вирішенням трудового спору пропущений з поважних причин, оскільки 29 червня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження селищного голови ОСОБА_5 про звільнення його з посади директора Ширяївського ККП, поновлення на роботі, стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Постановою Ширяївського районного суду Одеської області від 15 жовтня 2012 року його вимоги задоволені, але ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду Одеської області від 20 лютого 2013 року вказана постанова місцевого суду скасована, а провадження у справі закрито у зв'язку з порушенням правил юрисдикції й йому роз'яснено право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства. Розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу із розрахунку 3-кратної тарифної ставки 1 розряду робітника основного виробництва за 32 місяця складає 70 400 грн. Крім того, позивач вважає, що порушенням трудових йому завдана моральна шкода, яку він оцінює у 100 000 грн.

Посилаючись на ці обставини, та на ст. ст. 221, 231, 233, 235 КЗпП України, ОСОБА_4 просив суд поновити строк на звернення до суду, визнати незаконним та скасувати розпорядження голови селищної ради ОСОБА_5 №35 від 25 червня 2010 року «Про звільнення з посади директора Ширяївського ККП ОСОБА_4», поновити його на роботі на посаді начальника Ширяївського ККП з 25 червня 2010 року, стягнути з Ширяївської селищної ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку 3-кратної тарифної ставки 1 розряду робітника основного виробництва та моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 17 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2015 року рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 17 вересня 2015 року змінено та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з підстав необґрунтованості позову.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_4 пропустив строк звернення до суду за захистом трудових прав без поважних причин, що є підставою для відмови у позові. При цьому суд вважав, що позов є необґрунтованим, оскільки позивач був звільнений з посади директора Ширяївського ККП за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України на законних підставах.

Разом із тим, вирішуючи трудовий спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач був звільнений з роботи з посади директора Ширяївського ККП за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України на законних підставах та у встановленому законом порядку, тому його трудові права не порушені відповідачем і у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України його право не підлягає захисту.

Таким чином, правильним є висновок апеляційного суду про те, що оскільки вимоги ОСОБА_4 є незаконними та необґрунтованими, то у даному випадку правила давності звернення позивача до суду за вирішенням трудового спору, передбачені ст. ст. 233, 234 КЗпП України, не застосовуються.

Доводи в касаційній скарзі про те, що Ширяївський селищний голова ОСОБА_5 не мав повноважень для звільнення ОСОБА_4 з посади директора Ширяївського ККП, є необґрунтованими з таких підстав.

Згідно із п. 3.1 Статуту Ширяївського ККП, управління підприємством здійснюється начальником, який призначається та звільняється рішенням Ширяївської селищної ради, але п. 9 ч. 3 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що селищний голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів, у межах своїх повноважень видає розпорядження (п. 20. ч. 3 ст. 42 вказаного Закону). Тому положення Статуту в цій частині суперечать Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» і голова селищної ради діяв у даному випадку в межах своїх повноважень.

Рішенням Ширяївської селищної ради «Про внесення змін до статуту Ширяївського ККП» №1887 від 20 січня 2010 року було вирішено не заперечувати проти звільнення ОСОБА_4 з посади директора Ширяївського ККП у зв'язку з невиконанням умов контракту та були внесені зміни до п. 3.1 Статуту Ширяївського ККП слова «рішенням Ширяївської селищної ради» замінені словами такого змісту «розпорядженням Ширяївського селищного голови», в подальшому зареєстровано зміни Державний реєстратором 07 липня 2010 року.

Повноваження голови селищної ради ОСОБА_5 були припинені у зв'язку з закінченням строку його повноважень згідно із розпорядженням селищного голови ОСОБА_5 №61 від 10 листопада 2010 року, а не у зв'язку з набранням законної сили вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 13 січня 2010 року про засудження голови селищної ради ОСОБА_5 за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України та прийняття Ширяївською селищною радою до уваги цього факту, про що винесено рішення №1622 від 16 лютого 2010 року.

За таких обставин, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що Ширяївський селищний голова ОСОБА_5 при звільненні позивача діяв в межах наданих йому повноважень.

Судами попередніх інстанцій правильно встановлено, що звільнення позивача ОСОБА_4 з посади директора Ширяївського ККП за п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України за неналежне виконання трудових обов'язків, передбачених п. 2.2 контакту є законним.

Таким чином, суд першої інстанції, із висновком якого погодився апеляційних суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності законних підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 17 вересня 2015 року в частині, яка не змінена апеляційним судом та рішення апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.О. Кузнєцов
М.І. Наумчук