АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Пікуль А.А., Невідомої Т.О.

при секретарі Меженко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10.12.2015 у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Авіатор-15» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И Л А

У вересні 2015 року представник ЖБК «Авіатор-15» звернувся до суду з позовом у якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь кооперативу заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 17075,25 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1, та мають заборгованості за комунальні послуги, яку не сплачують, та яка в свою чергу спричинює заборгованість ЖБК «Авіатор-15» перед постачальниками комунальних послуг.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2015 позов Житлово-будівельного кооперативу «Авіатор-15» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на користь Житлово-будевельного кооперативу «Авіатор-15» заборгованість за житлово-комунальні послуги (за утримання будинку та прибудинкової території, опалення, на витрати ЖБК та кап.ремонт) за період з 01.07.2014 по 01.07.2105 у розмірі 3751,49 грн., інфляційну складову у розмірі 4141,46 грн., 3% річних у сумі 56, 20 грн., що разом складає 7949,15 грн.

Справа № 759/14449/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3146/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на користь Житлово-будевельного кооперативу «Авіатор-15» заборгованість за житлово-комунальні послуги (за холодну та гарячу воду ) за період з 01.07.2014 по 17.04.2105 у розмірі 6578,59 грн., та за період з 01.05.2015 по 01.09.2105 у розмірі 2547,51 грн., всього 9126,10 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на користь Житлово-будевельного кооперативу «Авіатор-15» судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, відповідачами подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність і необґрунтованість рішення суду, у зв'язку із порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважають, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, зокрема не врахував вже наявні проплати за спожиті комунальні послуги, які наявні в матеріалах справи, а саме за квітень, травень, червень 2015 року, які були оплачені у серпні 2015 року, а тому незаконно стягнув штрафні санкції за вказані місяці. Крім того відповідачі вказують на те, що між позивачем та ними не укладались ніякі договори, а тому не зрозуміло про надання яких послуг і на яких умовах йде мова, крім того, суд навіть не перевірив установчі документи позивача. Таким чином, судом першої інстанції при розгляді вказаної справи не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам, що свідчить про неналежне з'ясування судом всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

На підставі викладеного просять скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та її представник підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просили про задоволення заявлених ними вимог.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Інші відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Крім того, всі відповідачі є членами родини, проживають за однією адресою, а отже вказані відповідачі вважаються також повідомленими про розгляд справи в апеляційному суді, проте такими, що не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, враховуючи положення ст. 303-1, ч.2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 162 ЖК України РСР встановлено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. В порядку ч. 3 цієї статті власник також зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки № 76 від 27.04.2015 виданої ЖБК «Авіатор-15», власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач у справі - ОСОБА_1 (а.с.4).

Згідно довідки форми № 3 крім власника квартири ОСОБА_1 у вказаній квартирі зареєстровані та проживають члени її родини дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_2 (а.с.3).

Спір виник з приводу стягнення заборгованості за отримані комунальні послуги. Заборгованість виникла за період з 01.07.2014 по 01.07.2015 та становить суму 3751,49 грн. за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, опалення, відрахування на капітальний ремонт та витрати ЖБК. На вказану суму позивач нарахував 3% річних, що складає 56,20 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 4141,46 грн. Також має місце борг за користування гарячою та холодною водою за період з 01.07.2014 по 15.04.2015, що складає: за холодну воду - 1739,11 грн., за гарячу воду - 4839,48 грн. (а.с.20). За період з 01.05.2015 по 01.09.2015 за холодну воду - 666,74 грн., за гарячу - 1440,81 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано докази на підтвердження договірних правовідносин з відповідачами, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Проте, в повному обсязі погодитись з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вважає за можливе.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач має право здійснювати функції утримання на балансі переданого йому майна та управляти ним, визначити порядок утримання, експлуатації та ремонту майна, звертатись до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває у нього на балансі.

Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572, обов'язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом покладається на власника та наймача (орендаря) квартири, житлового приміщення у гуртожитку.

Відповідно до п. п. 4, 17 Правил, власник житла та наймач квартири зобов'язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов'язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст. 642 - 643 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Судом встановлено, що позивач надає житлово-комунальні послуги споживачу ОСОБА_1, яка проживає по АДРЕСА_1 та направляє відповідні щомісячні розрахунки на їх оплату, в свою чергу відповідач споживає та проводить часткову оплату за надані послуги, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с.15,19,20,70,71,75). А отже, відповідачем фактично прийнята пропозиція позивача, тобто договір є укладеним.

Оскільки такі послуги надавалися позивачем своєчасно і в повному обсязі, тому споживач зобов'язаний їх оплатити, при цьому наявні в матеріалах справи письмові докази чітко підтверджують розрахунок сум заборгованості за комунальні послуги.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність договірних відносин між сторонами та наявність у позивача права вимоги до власника квартири АДРЕСА_1 щодо сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Разом з тим, судом першої інстанції залишені поза увагою наявні в матеріалах справи докази сплати відповідачем комунальних послуг за квітень, травень, червень 2015 року, які не враховані позивачем при здійсненні розрахунку. Так вказані оплати були проведені в серпні 2015 року, проте до ухвалення рішення суду, а тому необґрунтовано включені до визначеної судом суми заборгованості.

Так, згідно розрахунку за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, опалення, відрахування на капітальний ремонт та витрати ЖБК загальна сума заборгованості становить 3751,49 грн., за квітень 2015 року сплачено за вказані послуги 218,28 грн., за травень 2015 року сплачено 188,03 грн., за червень 2015 року сплачено 94,3 грн. (а.с.57,58) А отже сума, яка підлягає стягненню становить різницю між цими сумами і дорівнює 3250,88 грн.

Підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат на суму боргу та три відсотки річних, оскільки на правовідносини, що виникли із зазначеного договору про надання послуг, поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, відповідно до правової позиції, що викладена судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України у постанові від 20.06.2012 у справі № 6-68цс12.

Таким чином, підлягає стягненню на користь позивача сума інфляційних втрат та трьох відсотків річних, проте за виключенням нарахувань проведених за квітень, травень, червень 2015 року. Так, загальна сума інфляційних втрат визначена позивачем в сумі 4141,46 грн. (а.с.185), при цьому за квітень 2015 року 3085,67 грн., травень 2015 року - 43,88 грн., червень 45,01 грн. А отже сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню становить різницю між цими сумами і дорівнює 246,9 грн. Сума трьох відсотків за весь період визначена позивачем на рівні 56,2 грн., при цьому за квітень 2015 року 8,55 грн., травень 2015 року - 9,31 грн., червень 9,25 грн. А отже сума трьох відсотків річних, яка підлягає стягненню становить різницю між цими сумами і дорівнює 29,09 грн.

Борг за користування гарячою та холодною водою розрахований за період відповідно до змін тарифів на вказані послуг з 01.07.2014 по 15.04.2015 за розрахунками позивача складає: за холодну воду - 1739,11 грн. за гарячу воду - 4839,48 грн. (а.с.200). За квітень 2015 року сплачено за холодну воду - 111, 96 грн., за гарячу воду - 257,72 грн. (а.с.57). Тобто сума яка підлягає стягненню за вказаний період становить 6208,91 грн. ((1739,11-111,96) + (4839,48-257,72) = 6208,91).

За період з 01.05.2015 по 01.09.2015 за холодну воду - 666,74 грн. за гарячу - 1440,81 грн. (а.с.201). Сплачено за травень 2015 року 96,89 грн. за холодну воду і 251,40 грн. за гарячу воду; за червень 2015 року сплачено лише за холодну воду 102,4 грн. (а.с.58). Таким чином, сума яка підлягає стягненню за вказаний період становить2096,82 грн. ((666,74-96,89-102,4) + (1880,77-251,4) = 2096,82).

Позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат на суму цього боргу та три відсотки річних не були заявлені.

Враховуючи вищевикладене, загальна сума заборгованості становить 11832,6 грн. (3526,78 + 6208,91 + 2096,82 = 11832,6).

Згідно вимог ч. 3 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім''ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

А в силу ст.162 плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Як вже була вказано вище, власником квартири АДРЕСА_1 є відповідач у справі - ОСОБА_1, що вбачається з довідки № 76 від 27.04.2015 виданої ЖБК «Авіатор-15», (а.с.4). Інші відповідачі є членами власника квартири.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства обов'язок своєчасно здійснювати оплату комунальних послуг покладається перш за все на власника. Так члени його родини також зобов'язані брати участь у цих витратах, проте солідарний обов'язок не передбачений та вказано, що спори між ними з цього приводу вирішуються в судовому порядку. А отже, сума заборгованості по комунальним послугам підлягає стягненню з власника житлового приміщення, а питання між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються між ними самостійно, а в разі наявності спору в судовому порядку, але між ними, а не з організацією, що надає ці послуги.

Оскільки нормами законодавства щодо користування житловими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду не передбачена солідарна відповідальність за сплату комунальних послуг власника та членів його родини, то рішення суду першої інстанції, який солідарно стягнута з відповідачів сума заборгованості не можна визнати законним і обґрунтованим. В зв'язку з цим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог частково, стягнення суми заборгованості за комунальні послуги з власника житлового приміщення з урахуванням сум, що були здійснення на погашення цієї заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 309 цього Кодексу порушення або неправильне застосування норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

З огляду на викладене має місце порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що дає підставити скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Також в силу ч. 1 цієї статті стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судових витрат в розмірі 470,06 грн., яка є пропорційною до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10.12.2015 - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Авіатор-15» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1), на користь Житлово-будівельного кооперативу «Авіатор-15» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.07.2014 по 01.07.2015 в розмірі 11832 (одинадцять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 60 копійок.

В порядку компенсації судових витрат стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Авіатор-15» 470 (чотириста сімдесят) гривень 06 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: