Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 323/3888/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Щербань Л.С.
Провадження № 22-ц/778/1699/16 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

Бондаря М.С.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_4, про визнання недійсним договору страхування, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ТДВ СК«Альфа-Гарант» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору страхування.

В обґрунтування позову зазначено, що 22.07.2014 року товариство отримало від ОСОБА_5 повідомлення про ДТП, що сталось 20.07.2014 року на перехресті вул. леп піка та пр..Леніна в м. Запоріжжі за участю транспортного засобу ГАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 і транспортного засобу Форд державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 Того ж дня з повідомленням про ДТП до позивача звернувся власник автомобіля Форд - ОСОБА_3 Разом з повідомленням він надав копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії №АС/6839383, проте зазначений бланк страхового поліса № АС/6839383 був втрачений страховою компанією та оголошений недійсним, про що було повідомлено Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Для укладання договору страхування позивачем цей бланк не використовувався, страхового платежу або його частини за спірним полісом позивачу не надходило. Про існування полісу № АС/6839383, заповненого на ім'я відповідача і підписаного від імені ТДВ СК «Альфа-Гарант» невідомою особою, позивач дізнався у липні 2014 року у зв'язку з надходженням заяви про страхове відшкодування від громадянина ОСОБА_3

Крім того, у позивача відсутній другий екземпляр оспорюваного полісу, який повинен зберігатись в страховій компанії після його реалізації,. а також відомості про відповідний договір страхування відсутні у базі 1С.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд визнати поліс №АС/6839383 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним.

Заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним поліс №АС/6839383 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що 22.07.2014 року позивачем було отримано від ОСОБА_5 повідомлення про ДТП, що сталося 20.07.2014 року о 00 год. 10 хв. на перехресті вул. Лепіка та пр. Леніна в м. Запоріжжі, за участю транспортного засобу «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу, під керуванням ОСОБА_5, і транспортного засобу «Форд», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6. Того ж дня з повідомленням про дану ДТП до позивача звернувся власник транспортного засобу «Форд», д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_3.

Разом із повідомленням позивачу було надано копію поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії № АС/6839383 від 06.09.2013 року і строком дії до 06.09.2014 року, страхувальником у якому зазначений громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а забезпеченим транспортним засобом - автомобіль ГАЗ 3302 ЗНГ, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вважав встановленим, що бланк спірного поліса № АС/6839383 був позивачем втрачений та оголошений недійсним, про що було повідомлено Моторне (транспортне) страхове бюро України, до дати, вказаної у полісі як дата укладення договору страхування (06.09.2013 року). У зв'язку з цим позивач не мав і не міг мати волі на укладення договору страхування з використанням бланку спірного полісу № АС/6839383, а особи, які його фактично заповнили та підписали, не мали за мету настання реальних юридичних наслідків.

З урахуванням цих обставин на підставі ст.203, яч.1 ст. 215 ЦК України суд визнав поліс № АС/6839383 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів підлягає недійсним як такий, що укладений за відсутності внутрішньої волі позивача на його укладення та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Статтями 10, 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі . Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно зі ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ТДВ СК«Альфа-Гарант» посилається на те,що бланк спірного поліса № АС/6839383 був втрачений та оголошений недійсним, а особи, які його фактично заповнили та підписали, не мали за мету настання реальних юридичних наслідків, та крім того відповідач не вносив страхового платежу.

Вважаючи доведеним ці обставини суд не послався на будь який доказ який би містився в матеріалах справи.

Повідомлення Моторному (транспортному) страховому бюро України про втрату полісу у матеріалах справи відсутнє.

На аркуші справи № 32 мається лист папіру на якому комп'ютерний текст надруковано про втрату бланку полісу, проте будь яких підписів посадової особи, печаток, штампів він немає і у розумінні ст.ст. 57,57 ЦПК України доказом не являється.

Доводи позивача про те, що не було внесено страхового платежу спростовується самим полісом , згідно якого він склав 388 грн. 80 коп. ( а.с. 30).

Посилання на відсутність реєстрації договору страхування не свідчить про те, що його не було укладено.

Позивач стверджує, що було втрачено Бланк полісу , хоча на спростування цього надано саме Поліс обов'язкового страхування в якому вказані реквізити сторін, сплата внесків, він скріплений підписами від імені сторін та скріплений печаткою позивача з відбиткою «Для договорів № 45», що його і відрізняє від Бланку.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що позивач ТДВ СК«Альфа-Гарант» у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України як сторона, яка приймала участь у справі не довела суду ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, а саме не довів, що товариство не мало і не могло мати волі на укладення договору страхування у зв'язку з його не укладанням.

Судова колегія приходить до висновку, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України рішення суду скасовує та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 грудня 2014 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_4, про визнання недійсним договору страхування - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: