У Х В А Л А

19.10.2016 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Саландяк О.Я., розглянувши матеріали позовної заяви Селянського фермерського господарства «Хлібороб» до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькійї області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Камяногірська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, про визнання недійсним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача СФГ «Хлібороб» - адвокат ОСОБА_1 18.10.2016 р. звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Камяногірської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, про визнання недійсним та скасування рішення ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області про передачу земельних ділянок громадянам на території Камяногірської сільської ради за рахунок земельної ділянки площею 17,58 га, яка перебувала в користуванні СФГ «Хлібороб» відповідно до державного акта на право постійного користування землею, виданого 21.05.1995 р. на імя одного із співвласників господарства ОСОБА_2

При вирішенні питання по відкриття провадження у справі суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 3 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (ч. 1 ст. 15 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство, зареєстроване як юридична особа, діє на основі Статуту. У Статуті зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.

Селянське фермерське господарство «Хлібороб» створено ОСОБА_2 та іншими громадянами, проведено його реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та видано відповідне свідоцтво про державну реєстрацію субєкта підприємницької діяльності тобто позивач на час звернення до суду є юридичною особою та спір виник в процесі здійснення ним власної підприємницької діяльності .

Частиною 1 статті 1 ГПК України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 12 ГПК України визначено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24 жовтня 2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» статтею 8 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що після одержання державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації, фермерське господарство підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація фермерського господарства проводиться за наявності всіх необхідних документів протягом не більше п'яти робочих днів. Органи державної реєстрації зобов'язані протягом цього терміну внести дані з реєстраційної картки до Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності та видати свідоцтво про державну реєстрацію фермерського господарства. У зв'язку з цим спори, пов'язані з відмовою у наданні громадянину земельної ділянки для ведення фермерського господарства, та спори щодо розподілу майна фермерського господарства, яке припинило свою діяльність, не підвідомчі господарським судам. Що ж до спорів, пов'язаних з наданням додаткової земельної ділянки фермерському господарству після його створення, а також спорів про припинення діяльності фермерського господарства, то вони відповідно до статей 1 та 12 ГПК підвідомчі господарським судам.

Пунктами 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів. Земельні спори громадян з органами державної влади та органами місцевого самоврядування з питань надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства у випадках, передбачених законодавством, а також спори з майнових питань, пов'язаних із земельними відносинами, за участю громадян, що є членами фермерського господарства, їхніх спадкоємців тощо розглядаються за правилами цивільного судочинства. Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі про надання чи продаж із земель державної або комунальної власності земельної ділянки для розширення господарства, підсудні господарським судам.

Тобто, за викладених обставин спір, що виник між позивачем та відповідачем не підсудний суду загальної юрисдикції, яким є Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду (ст. 115 ЦПК України).

Згідно ст. 121 ч. 3 п. 4 позовна заява повертається позивачу у випадку, коли справа не підсудна суду, до якого вона надійшла.

Відповідно до ч.4 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Беручи до уваги те, що даний позов предявлений до суду з порушенням правил підсудності, позовну заяву слід повернути позивачу і розяснити йому, що він має право звернутися з позовом до відповідного господарського суду, яким є господарський суд Вінницької області, оскільки ГУ Держгеокадастр у Вінницькій області не є субєктом владних повноважень, який приймає рішення при реалізації ним управлінських функції у сфері земельних правовідносин, що віднесено до компетенції адміністративних судів, так як згідно ст.ст.2-3 ЗУ "Про Державний земельний кадастр", його ведення носить інформаційний характер.

Сплачений позивачем судовий збір при зверненні з даним позовом до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області слід повернути.

Керуючись ст.ст. 109, 115, 121, 122 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», -

у х в а л и в:

Позовну заяву Селянського фермерського господарства «Хлібороб» до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькійї області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Камяногірська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, про визнання недійсним та скасування рішення повернути позивачу Селянському фермерському господарству «Хлібороб» для звернення до належного суду.

Розяснити позивачу, що дана справа підсудна господарському суду Вінницької області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7).

Зобовязати управління Державної казначейської служби України у Жмеринському районі та м. Жмеринці Вінницької області повернути ОСОБА_3 кошти в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору, що сплачені відповідно до квитанції № ПН2030560 ПАТ «Перший інвестиційний банк» від 17.10.2016 року

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя