Справа № 353/861/16-ц
Провадження № 2/353/462/16
У Х В А Л А

18 жовтня 2016 року м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., ознайомившись з заявою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» про припинення кредиту та іпотеки,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» та просив визнати припиненим правовідносини по кредиту за кредитним договором № IFUWGA00000011 від 13.02.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, а також визнати припиненою іпотеку за договором № 426 від 16.02.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 Одночасно з позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 направив до суду заяву про забезпечення позову шляхом: 1)накладення арешту; 2)заборони ПАТ КБ «ПриватБанк» набувати у власність та/або будь-який спосіб відчужувати, передавати у володіння та/або користування (в т.ч. укладати правочини, які в подальшому можуть призвести до обтяження та/або відчуження і стороною яких є відповідач), здійснювати звернення стягнення в позасудовому порядку на підставі договору іпотеки № 462 від 16.02.2007 року на нерухоме майно яке є предметом іпотеки; 3) заборони органам та субєктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють у відповідності із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень», вчиняти дії, повязані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію обтяжень речових прав на наступне нерухоме майно на підставі договору іпотеки № 462 від 16.02.2007 року:

- житловий будинок, площею 102,3 кв.м, розташований по вул. Центральна, 42, с. Гончарівка Тлумацького району Івано-Франківської області, який є предметом іпотеки за договором іпотеки № 4672 від 16.02.2007 року, а також домоволодіння в т.ч. із земельною ділянкою (присадибна № 1, для особистого підсобного господарства №№ 2,3) загальною площею 0,6717 га, що розташована на території с. Гончарівка Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, яка є предметом іпотеки за договором іпотеки № 462 від 16.02.2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1ст.10 ЦПК України), обовязки доказування і подання доказів покладаються на сторони (ст.60 ЦПК України), тому суд не вправі за власною ініціативою збирати докази.

Оглянувши матеріали справи, вивчивши позовну заяву та заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така вимога не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом.

Так, позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Під забезпеченням позову Суд розуміє вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення цивільної справи, визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, та вимоги чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року «Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів».

Як вбачається зі змісту позовних вимог, представник позивача просить визнати припиненим правовідносини по кредиту за кредитним договором № IFUWGA00000011 від 13.02.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, а також визнати припиненою іпотеку за договором № 426 від 16.02.2007 року, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1

Так, згідно п. 35.3 Договору іпотеки № 426 від 16.02.2007 року предметом іпотеки є домоволодіння, загальною площею 103,0 кв.м., яке розташоване за № 101 (сто один) по вул. Центральна в с. Гончарівка Тлумацького району Івано-Франківської області, та земельна ділянка, призначена для: присадибна (діл. № 1) та особистого підсобного господарства (діл. №№ 2, 3) площею 0,6717 га, розташована в с. Гончарівка Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області.

В заяві про забезпечення позову заявник просить накласти арешт, а також заборонити ПАТ КБ «ПриватБанк» та органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти певні дії стосовно нерухомого майна: житлового будинку, площею 102,3 кв.м, розташованого по вул. Центральна, 42, с. Гончарівка Тлумацького району Івано-Франківської області, який є предметом іпотеки за договором іпотеки № 4672 від 16.02.2007 року, а також домоволодіння в т.ч. із земельною ділянкою (присадибна № 1, для особистого підсобного господарства №№ 2,3) загальною площею 0,6717 га, що розташована на території с. Гончарівка Палагицької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, яке є предметом іпотеки за договором іпотеки № 462 від 16.02.2007 року.

Тобто, з вищевказаного договору іпотеки № 426 від 16.02.2007 року вбачається, що домоволодіння, яке є предметом іпотеки, розташоване по вул. Центральна, 101, в с. Гончарівка Тлумацького району Івано-Франківської області та його площа становить 103,0 кв.м., тоді як представник позивача просить накласти арешт та заборонити вчиняти певні дії стосовно домоволодіння, яке має зовсім іншу площу - 102,8 кв.м., та яке розташоване за іншою адресою: вул. Центральна, 42, с. Гончарівка Тлумацького району Івано-Франківської області.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що у відповідності до п.1. ч.1. ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Тобто арешт не може бути накладений на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки та належить, на даний час, позивачу.

В той же час Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду; не обґрунтовано необхідності забезпечення позову і доцільність обрання всіх видів забезпечення позову, які вказані у заяві.

Для прийняття рішення про забезпечення позову на даному етапі суду недостатньо матеріалів, які додано представником позивача до позову та заяви про забезпечення позову. Сама по собі заява про забезпечення позову також належним чином не обґрунтована.

Враховуючи вище викладене та зважаючи на суть позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову заявником не наведено обґрунтованих та обєктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиненні певних дій стосовно нерухомого майна, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а отже, заява про забезпечення позову є необґрунтованою, невмотивованою та передчасною і не підлягає задоволенню.

Також, суд зазначає, що у відповідності до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Отже, вказані обставини не перешкоджають повторному зверненню до суду із заявою про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови в задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153, 209, 210 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» про припинення кредиту та іпотеки - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Тлумацтький районний суд Івано-Франківської області протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя У.Ю. Луковкіна