Справа№751/1561/16-ц
Провадження №2-з/751/4/16
У Х В А Л А

17 лютого 2016 року м. Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Маслюк Н. В.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Чернігів-Автогаз» про забезпечення позову,

В с т а н о в и в :

ТОВ «Компанія «Чернігів-Автогаз» звернулося в суд із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та на квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Компанія «Чернігів-Автогаз» має намір звернутися до Новозаводського районного суду м.Чернігова з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої підприємству в розмірі 514 493,11 грн. Зазначає, що ОСОБА_1, виконуючі покладенні на неї трудові обовязки оператора АГНКС товариства, привласнила грошові кошти ТОВ «Компанія «Чернігів-Автогаз» у розмірі 514 493,11 грн, які перебували у її віданні. 18.10.2015 року ТОВ «Компанія «Чернігів-Автогаз» звернулось до прокуратури м.Чернігова із заявою про вчинення кримінального правопорушення, за результатами розгляду якої зареєстровано кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ст..191 КК України. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що у приватній власності ОСОБА_3 знаходиться квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2. 04.12.2015 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 посвідчено договір дарування житлового будинку № 19 по вул.. Серікова у м.Чернігові, відповідно до якого ОСОБА_1 передала, а ОСОБА_2 прийняв у дар вищевказаний будинок. Зазначає, що вказані дії відповідачів свідчать про намір позбутись належного їм на праві власності майна з метою неможливості в подальшому виконати рішення суду про стягнення заподіяної підприємству шкоди.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

За змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, що беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України та п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з розясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в Постанові № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», суддя не вправі до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі здійснювати будь-які дії щодо підготовки справи до судового розгляду, зокрема, забезпечувати позов (крім випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України).

Частиною 4 ст. 151 ЦПК України передбачено, що за заявою заінтересованої особи суд може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності. До заяви про забезпечення позову додаються документи та інші докази, які підтверджують, що саме ця особа є субєктом відповідного права інтелектуальної власності.

Тобто, нормами ЦПК України передбачено лише один вид позову, який може бути забезпечений до його пред'явлення - це захист права інтелектуальної власності. В усіх інших випадках забезпечення позову допускається після відкриття провадження у справі.

В даному випадку спірні правовідносини не повязані із захистом права інтелектуальної власності.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що спірні правовідносини не повязані із захистом права інтелектуальної власності, а також відсутність ухвали про відкриття провадження у справі за позовом ТОВ «Компанія «Чернігів-Автогаз» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, а тому заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику у відповідності до положень ч.8 ст.8, ч. 8 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви.

За таких обставин, судовий збір у розмірі 413 грн 40 коп підлягають поверненню заявнику.

Керуючисьч.8 ст.8, ст.ст. 151-153, 293 ЦПК України, -

Ухвалив :

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Чернігів-Автогаз» про забезпечення позову повернути заявнику .

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Зобовязати Управління державної казначейської служби України у м. Чернігові Чернігівської області (, що розташоване за адресою: 14005, м. Чернігів, вул. Київська, буд.9 Чернігівська область) повернути ТОВ «Компанія «Чернігів-Автогаз», код ЄДРПОУ, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул..Кутузова,13, судовий збір в розмірі 413 (чотириста тринадцять) грн 40 коп., який було сплачено на р/р 0004, МФО 853592 за платіжним дорученням № 46 від 12.02.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. В. Маслюк