Справа № 199/2953/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г..

секретарі Свіріній Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» , третя особа: ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И В :

У квітні місяці 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПрАТ « Українська транспортна страхова компанія», третя особа: ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначив, що 31.07.2014 року у м. Дніпропетровську по вул.. Донецьке Шосе та вул.. Шолохова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 21063» р.н в 8287 ДН під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Опель Астра» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.09.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у порушенні п. п.п.8.7.3-б, 16.6 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до висновку № 0109/14/14 від 18.09.2014 року, розмір відновлювального ремонту автомобіля «Опель Астра» складає 57 367, 69 грн, розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Опель Астра» складає 29 474, 79 грн.

Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на час скоєння ДТП була застрахова в ПрАТ «Українська страхова компанія», 22.10.2014 року позивач письмово подав заяву про виплату страхового відшкодування, проте страхова компанія страхове відшкодування позивачу не сплатила.

З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) матеріальну шкоду у розмірі 29 474, 79 грн; пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у розмірі 3 238, 18 грн; три проценти річних у розмірі 205, 92 грн; інфляційні втрати 4 922, 29 грн; витрати на проведення експертизи у розмірі 800, 0 грн; моральну шкоду у розмірі 5000, 0 грн; судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання не зявився, направив до суду заперечення щодо заявленого позову, просив розглядати справу у свою відсутність.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 31.07.2014 року у м. Дніпропетровську по вул.. Донецьке Шосе та вул.. Шолохова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ 21063» р.н в 8287 ДН під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Опель Астра» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.09.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у порушенні п. п.п.8.7.3-б, 16.6 ПДР та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до висновку № 0109/14/14 від 18.09.2014 року. розмір відновлювального ремонту автомобіля «Опель Астра» складає 57 367, 69 грн, розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Опель Астра» складає 29 474, 79 грн.

На час скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була за страхова в ПрАТ «Українська страхова компанія» з лімітом відповідальності 50 000, 0 грн.

22.10.2014 року позивач письмово подав заяву про виплату страхового відшкодування, проте страхова компанія страхове відшкодування позивачу не сплатила.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.979 ЦК України. за договором страхування страховик зобовязується у разі настання страхового випадку виплатити страховику грошову суму ( страхову виплату).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду , яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третіх осіб.

Статтею 29 цього Закону передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У роз'ясненнях, викладених у п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що з урахуванням змісту ст. 979 ЦК та ст. 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише у тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Наприклад, несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку (п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК, п. 5 ч. 1 ст. 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

Згідно ст. 12 Закону України, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Так, як на час ДТП цивільна відповідальність відповідача була застрахована з лімітом страхової суми за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн. та франшизою 1000, 0 грн, то виходячи з умов договору страхування, ПАТ «Українська транспортна страхова компанія»» має сплатити позивачу страхове відшкодування у розмірі 29 474, 79 грн; пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у розмірі 3 238, 18 грн; три проценти річних у розмірі 205, 92 грн; інфляційні втрати 4 922, 29 грн; витрати на проведення експертизи у розмірі 800, 0 грн;

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у звязку з каліцтвом та іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо самої неї, членів її сімї чи близьких родичів.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Так, як позивач не сплатив позивачу суму страхового відшкодування, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 2000, 0 грн. а тому позов в цій частині підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 23, 979, 989, 991, 1187, 1194, 1167 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 215-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» , третя особа: ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2) матеріальну шкоду у розмірі 29 474, 79 грн; пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у розмірі 3 238, 18 грн; три проценти річних у розмірі 205, 92 грн; інфляційні втрати 4 922, 29 грн; витрати на проведення експертизи у розмірі 800, 0 грн;

Стягнути ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» ( ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН: НОМЕР_2) моральну шкоду у розмірі 2000, 0 грн

Стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» ( ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН: НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Скрипник О.Г.