№ 336/6669/16-ц
пр. № 2/336/3240/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Суркова В.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого садово-городнього кооперативу «Дружба №3» про зобовязання вчинити певні дії, визнання незаконним рішення та його скасування, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Обслуговуючого садово-городнього кооперативу «Дружба №3» про зобовязання вчинити певні дії, визнання незаконним рішення та його скасування, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою від 11.11.2016 року позовну заяву було залишено без руху у звязку з недодержанням вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позивачу наданий судом строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків позовної заяви не пізніше пяти днів з дня отримання ухвали.

Позивачем ухвала отримана 18.11.2016 року про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка.

На виконання ухвали, позивачем надано клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», в обґрунтування свого клопотання посилається на постанову Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року.

Суддя не погоджується з наведеними позивачем підставами, виходячи з наступного.

Посилання позивача на постанову Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року є недоцільним, оскільки в цій постанові розяснено порядок сплати судового збору та визначено осіб, які звільнені від слати судового збору у попередній редакції ЗУ «Про судовий збір», яка діяла станом на 2014 рік.

Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» (далі Закон № 3674-VI). Цим Законом запроваджено єдиний підхід до визначення ставок судового збору, уточнено перелік процесуальних документів, за подання до суду яких судовий збір не справляється, уточнено порядок сплати та повернення сплаченого судового збору, позбавлено пільг зі сплати цього збору ряду органів державної влади та фізичних осіб. Також запроваджено перевірку зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України перед відкриттям провадження у справі.

З 1 вересня 2015 року суттєвих змін зазнала стаття 5 Закону

№ 3674-VI. За змістом змін до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», вбачається, що з 01 вересня 2015 року споживачі за позовами, що повязані з порушення їхніх прав, не відносяться до субєктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів» як на підставу звільнення від сплати судового збору не можуть бути взяті судом до уваги.

Крім того, відповідно ст. 1-1 ЗУ «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Частиною 1 статті 5 цього Закону передбачено, що Держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Виходячи з аналізу зазначених норм, суд приходить до висновку про те, що сфера дії Закону України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується на заявлені позивачем вимоги щодо поновлення його права, як члена садового кооперативу на інші заявлені ним вимоги.

Тому на час звернення у 2016 році до суду діє редакція частини 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», зі змінами, що набрали законної чинності 01.09.2015 року, за подання позовної заяви, у якій обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру (551 грн. 20 коп.) та для позовних заяв про відшкодування моральної шкоди (1,5 відсотка від ціни позову, але не менше розміру мінімальної заробітної плати 1378 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

При вищевикладених обставинах, суд приходить до переконання, що вищезазначену позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу разом зі всіма додатками до неї, оскільки строк закінчився, але недоліки не виконані.

Одночасно, суд розяснює позивачу, що згідно із ч. 5 ст. 121 ЦК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Керуючись ст. ст. 121, 208-210, 294 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Обслуговуючого садово-городнього кооперативу «Дружба №3» про зобовязання вчинити певні дії, визнання незаконним рішення та його скасування, стягнення моральної шкоди вважати неподаною та повернути позивачу разом зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізький області шляхом подання в суд першої інстанції апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо увалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.П. Суркова