АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №2-1499/08 Головуючий в І інстанції Дзиговський Ю.В. Провадження №22-ц/791/2354/16 Доповідач: Воронцова Л. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Комишанської селищної ради міста Херсона на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 вересня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_5, діючої від імені ОСОБА_6 до Херсонської міської ради, ОСОБА_7 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2008 року ОСОБА_5, діюча від імені ОСОБА_6 звернувся з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що у січні 1998 року він домовився з ОСОБА_7 про придбання у останнього домоволодіння № 14-б по пров. Шкільному у с. Комишани м. Херсона. На підставі зазначеної домовленості з дозволу відповідача у лютому 1998 року він вселився у будинок. Після цього відповідач переїхав до іншого місця проживання і звязок з ним втратився. На даний час договір купівлі продажу не укладений і позивач проживає у вказаному будинку без правових підстав для цього, відкрито, не приховуючи такого володіння.

Зазначав, що впродовж десяти років добросовісно і відкрито володіє чужим майном, тому, просив суд визнати за ним право власності на вище зазначене домоволодіння в порядку набувальної давності.

Заочним рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 вересня 2008 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право власності на домоволодіння за адресою: м. Херсон, с. Комишани, пров. Шкільний, 14-б, яке складається з жилого будинку літ. А, навісу літ. Б, сараїв літ. В, Г, Д, туалету літ. в, огорож - 1, 2.

В апеляційній скарзі Комишанська селищна рада м. Херсона, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідача, пояснення представника Комишанської селищної ради м. Херсона, Херсонської міської ради, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що більше десяти років позивач утримує домоволодіння, робить ремонт та відкрито володіє зазначеним домоволодінням, хоча і не є його власником.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до положення ст. 5 ЦК України про дію законів у часі та п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Ураховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання судом права власності на нерухоме майно не може мати місце раніше 1 січня 2011 року, за умови державної реєстрації нерухомого майна за такою особою.

Позивач звернувся до суду з позовом у лютому 2008 року і на момент ухвалення у справі рішення про визнання за ОСОБА_6 права власності на нерухоме майно за набувальною давністю норми ст. 344 ЦК України на вказані правовідносини можуть поширюватися не раніше 01 січня 2011 року, за наявності відповідних у справі підстав та доказів.

Таким чином, позивачем передчасно заявлені вимоги про визнання права власності на домоволодіння в порядку набувальної давності.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 на підставі ст.344 ЦК України, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що за наявності між сторонами угоди щодо купівлі продажу спірного домоволодіння, положення ст.344 ЦК на спірні правовідносини не поширюються.

Крім того, письмові пояснення осіб, яких суд вважав свідками у справі, а також письмові докази, на які суд послався як на докази факту проживання позивача у будинку та його утримання, є неналежними та недопустимими доказами у справі та суперечать змісту доповідної голови квартального комітету № 6 смт Комишани та поясненням представника селищної ради і наданим фотокопіям зовнішнього вигляду будинку про те, що у вказаному будинку більше 23 років ніхто не проживає і не утримує його, тому будинок розкрадається і руйнується.

Слід також зазначити, що суд першої інстанції не дав належної оцінки місцезнаходженню спірної земельної ділянки і житлового будинку на території Комишанської селищної ради м. Херсона, не зясував до чиїх саме повноважень відноситься розпорядження і контроль за нерухомим майном; неправильно визначив склад осіб, які повинні брати участь у розгляді справи та не залучив до участі належного відповідача Комишанську селищну раду.

Враховуючи викладене, в межах обсягу та підстав заявлених позовних вимог, суд першої інстанції ухвалив помилкове рішення через неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга Комишанської селищної ради м. Херсона підлягає задоволенню, а рішення -скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комишанської селищної ради міста Херсона задовольнити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 вересня 2008 року скасувати, ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_5, діючої від імені ОСОБА_6 до Херсонської міської ради, ОСОБА_7 про визнання права власності,- відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3