Справа № 209/1171/15-ц
Провадження № 6/209/420/16
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Байбари Г.А.,

при секретарі Герасимчук І.О.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпродзержинську Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Дніпровського відділу ДВС у м. Дніпродзержинську ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2.

На обґрунтування свого подання вказує, що на виконанні Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського МУЮ знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 209/1171/15-ц від 03 червня 2015 року, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" суми боргу 24248,98 грн. 20 травня 2016 року, згідно статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження»,державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої того ж дня направлені боржникові для виконання (рекомендованим поштовим відправленням) та стягувачу до відома. По спливу строку для самостійного виконання рішень, ОСОБА_2 рішення суду не виконала, борг на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» не сплатила. Боржнику відомо про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу, але ні добровільно, ні на вимоги державного виконавця Горонді І.П. рішення суду не виконує.

Державний виконавець в судове засідання не зявився. Начальник Дніпровського відділу ДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_3 письмово просила суд розглянути справу за відсутності їх представника та задовольнити подання.

Вивчивши подання державного виконавця, та надані суду матеріали матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або

керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей тощо.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" встановлено, що кожен є вільним залишати свою країну, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Забезпечення майнових прав не може здійснюватись шляхом обмеження основоположних свобод.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Таким чином, у разі задоволення подання, боржник буде обмежений у свободі пересування, яка гарантується Конвенцією "Про захист прав людини і основоположних свобод" і Конституцією України.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні будь які документи підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання зобов'язань покладених на неї рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська про стягнення з неї на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" суми боргу.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про те, що боржник ОСОБА_2 ухилялася від явки до відділу ДВС, що вона взагалі викликалася державним виконавцем до відділу ДВС та, що їй пропонувалося погасити наявну перед ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість, що вона приховує свої доходи чи майно, що державний виконавець виходив до місця її проживання з метою описати наявне майно і т.п.

За таких обставин у суду немає підстав для обмеження боржника ОСОБА_2 у проаві виїзду за кордон.

Керуючись ст. ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпродзержинську Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2.

Копію ухвали направити заявникові - Дніпровському відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Г.А. Байбара.