У х в а л а

іменем україни

06 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Кафідової О.В., Ткачука О.С., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішення Острозького районного суду Рівненської області від 10 грудня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 211 грн 40 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2015 року заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись з ухваленим заочним рішенням, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 14 грудня 2015 року звернувся до апеляційного суду Рівненської області із апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року апеляційну скаргу було залишено без руху, у зв'язку з тим, що копію ухвали Острозького районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2015 року було отримано ОСОБА_5 25 жовтня 2015 року, а з апеляційною скаргою він звернувся лише 14 грудня 2015 року. При цьому, проте доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження заявником не надано.

На виконання зазначеної ухвали, заявником надано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначено, що він не отримав від свого довірителя повноважень на оскарження зазначеного рішення, у строк, встановлений ч. 4 ст. 231, ч. 1 ст. 294 ЦПК України, у зв'язку з перебуванням останньої за кордоном. Зазначив, що лише 12 грудня 2015 року він отримав усне доручення від неї на представлення її інтересів.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 18 січня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на заочне рішення Острозького районного суду Рівненської області від 10 грудня 2013 року на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу направити для продовження розгляду, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права при її постановленні.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що апеляційна скарга подана представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 після закінчення строку, встановленого для апеляційного оскарження, вимоги ухвали апеляційного суду Рівненської області від 18 грудня 2015 року щодо зазначення поважних причин пропуску строку не виконано.

При цьому, суд правильно зазначив, що згідно з довіреністю від 17 липня 2015 року ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_5 вести від її імені всі цивільні справи, представляти її інтереси в усіх судах загальної юрисдикції, зі всіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, в тому числі оскарження рішення суду.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвалу апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кафідова

О.С. Ткачук

І.М. Фаловська