Справа № 212/124/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді: Водопянова С.М. без участі секретаря судового засідання та без фіксації судового процесу технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 у січні 2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позову, ОСОБА_2 зазначила, що відповідач в справі, будучи батьком її неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання останнього.

На підставі викладеного, вона просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ відповідача в справі але не менше як 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, заздалегідь надавши суду заяву , у якій свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглядати справу у її відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, заздалегідь надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у якій позовні вимоги позивачки в справі визнав у повному обсязі.

Вивчивши матеріали цієї цивільної справи, та враховуючи визнання позову відповідачем у відповідності до ч.4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 19 листопада 1994 року, актовий запис № 1061 (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого записаний відповідач в справі, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини від 15 травня 2007 року, актовий запис № 513 (а.с. 6).

Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 258 про склад сім'ї від 08.01.2016 року, виданою Житловим кооперативом «Домобудівельник-2» (а.с.7).

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Стаття 180 Сімейного кодексу України покладає на батьків обовязок з утримання дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

При цьому в ч.2 вказаної статті визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Судом встановлено, що відповідач з сімєю не мешкає, угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, між сторонами досягнуто не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів та визначаючи його в частці від заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/4, суд першої інстанції врахував всі вище перелічені обставини та визнання позову відповідачем.

З урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь позивачки в справі на утримання малолітньої дитини: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 січня 2016 року та до досягнення ним повноліття.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки в справі, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок підлягає стягненню з відповідача в справі в дохід держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, ч.4 ст. 174, ст.ст. 212 215, ч.1 п.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180, 181 ч.3, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити у повному обсязі.

Стягувати аліменти з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ ОСОБА_3, але не менш як 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно.

Стягнення аліментів з ОСОБА_3 почати з 12 січня 2016 року, і стягувати щомісяця, до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь державного бюджету України в розмірі -551 гривні 20 копійок.

Рішення підлягає негайному виконанню, в частині платежу аліментів за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. А особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Суддя: С. М. Водоп"янов