Справа № 219/6549/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2016 року

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді -Радченко Л.А.,

при секретарі - Лосинської І.М.,

за участю позивача - Дем,яненко С.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Артемівську цивільну справу за позовом Дем,яненко ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Фітофарм» про скасування наказу про звільнення , поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Артемівського міськрайсуду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Фітофарм» про скасування наказу про звільнення , поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, який в подальшому уточнила. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила , що 12.10.2011р. перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем на посаді майстра складу сировини та матеріалів та 07.07.2015р. за наказом № 102к/у була звільнена за п.2 ст.41 КЗпП України у зв,язку з втратою довір,я. Позивачка зазначає, що вважає дане звільнення не законним, оскільки , до підстав звільнення у зв,язку з нестачею спирту, зазначених у наказі про звільнення, вона не має ніякого стосунку. Також, 19.06.2015р. на складах, де на той час працювала позивач, була проведена інвентаризація, в якій вона не брала участі, оскільки була відсторонена від роботи. За результатами інвентаризації була встановлена нестача 10000 етикеток « Инструкция «Настойка боярышника» та пересортиця поліетиленових пакетів на 100 г та 200г, але вона, звернувшись до майстра цеху, куди відпускались етикетки для виробництва, було з,ясовано, що така етикетка знаходиться в цеху і була зроблена відповідна реєстрація. Акт інвентаризація позивачкою не оспорювався, оскільки, вважала, що етикетка знайдена. Наявність нестачі етикеток не була предметом розгляду , від неї не вимагали жодних пояснень і вини позивачки не було встановлено. Також, вважає укладання з нею договору про колективну ( бригадну) матеріальну відповідальність недійсним , оскільки, її робота не передбачена Переліком , затв. Наказом Міністерства Праці України № 43 від 12.05.1996 р. Крім того, відповідачем при звільнені був порушений порядок накладання дисциплінарного стягнення, передбачений ст.149 КЗпП України. У зв,язку з незаконним відстороненням від роботи, а потім і незаконним звільненням позивачці спричинена моральна шкода , оскільки вона перенесла моральні страждання та хвилювання у зв,язку з порушенням її прав, стан здоров,я погіршився та були втрачені нормальні життєві зв,язки і вимагають додаткових зусиль для організації життя. Позивачка просить скасувати наказ № 102к/у від 07.07.2015р. та поновити її на роботі на посаді майстра складу сировини та матеріалів, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.07.2015р. по день поновлення на роботі , а також, 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди ( т.1 а.с.1-3, 191-194).

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач додатково пояснила, що з наказом про звільнення вона була особисто ознайомлена, але , що коли її ознайомлювали з цим наказом, то такої підстави про звільнення як доповідна записка ОСОБА_5 від 03.07.2015р. в наказі не було зазначено, при цьому, позивач заявляти клопотання про проведення технічної експертизи документа не бажає. Пояснила, що з березня 20015р. начальником складу ОСОБА_6 вона була переведена у т.ч. до складу , де зберігалися етикетки, інструкції та поліетиленові пакети, при цьому, прийнявши склад , вона лише вибірково перевірила кількість товару, оскільки, довіряла майстру складу ОСОБА_7 , від якої його прийняла, в подальшому, також, для себе, на кінець кожного місяця вибірково робила звірку товару. На її думку, нестача , що була виявлена під час інвентаризації, виникла внаслідок того, що вона могла помилково відпустити етикетку в цех без внесення таких відомостей до лімітної карти. Також пояснила, окремого порядку щодо зберігання ключів від підпорядкованих майстрам приміщень складу не було, ключі вони або забирали після роботи з собою, або залишали в загальному приміщенні на столі. Крім того, наказ про її звільнення підписаний не директором, а заступником операційного директора на підставі довіреності, що не передбачено нормами трудового законодавства, уставом та посадовими інструкціями відповідальних осіб. Також, пояснила, що надати суду будь-які медичні документи щодо погіршення стану здоров,я внаслідок звільнення, не може.

Представники відповідача у судовому засідання позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. Позивачку було звільнено з займаної посади на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України, у звязку з втратою до неї довіри, оскільки, згідно посадової інструкції позивача - майстра складу сировини та матеріалів, з якою був укладений договір про колективну матеріальну відповідальність, становить виконання операцій, що пов,язані з обслуговуванням матеріальних цінностей, основний зміст трудових обов,язків позивача носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберігання цінностей. За наслідками інвентаризації складу сировини та матеріалів від 19.06.2015р. ТМЦ, що знаходилися на зберіганні , у т.ч. у позивачки, було встановлено нестачу етикеток та пакетів, а також надлишки інших ТМЦ , про що складено акт, який позивачкою підписаний без жодних зауважень , при цьому, надати письмові пояснення остання відмовилась, і про що, також, був складений акт. Зазначене свідчить про неналежне виконання позивачкою своїх посадових обов,язків щодо прийняття, зберігання та відпуску зі складу ТМЦ. Крім того, при прийнятті рішення про звільнення відповідачки комісійно були розглянуті результати інвентаризації, попередня робота позивачка, врахована часта відсутність її на безпосередньому робочому місці, помилки у веденні обліку ТМЦ, та прийнято рішення про клопотання перед директором про звільнення останньої з роботи. За результатами інвентаризації, за п.2 ст.41 КЗпП України окрім позивачки була звільнена завідувач складом ОСОБА_6, майстрам ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були оголошені догани. Також, пояснили, що під час проведення інвентаризація позивачка не була відсторонена від роботи і наказ про її відсторонення не видавався, заробітна плата нарахована та виплачена повністю. Дійсно, в наказі про звільнення позивачки від 07.07.2015р. помилково внаслідок технічної опечатки зазначені перші 6 підстав звільнення , які позивачки не стосуються, між тим, підставою звільнення правомірно в наказі зазначена доповідна записка ОСОБА_5 від 03.07.2015р., яка була складена на підставі розпорядження генерального директора за наслідками проведеної інвентаризації від 19.06.2015р. Наказ про звільнення Дем,яненко С.О. був попередньо погоджений з генеральним директором та підписаний заступником операційного директора ОСОБА_11 на підставі розпорядження генерального директора та довіреності, яка видана генеральним директором на підставі діючого законодавства та посадових інструкцій, які додані до наказу. При цьому, в наказі зазначено прізвище генерального директора ОСОБА_2, оскільки, саме така форма наказу міститься в програмному забезпеченні .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_5 підтвердили акт від 22.06.2015р. щодо відмови Дем,яненко С.О. надати пояснення за результатами проведення у складі сировини та матеріалів інвентаризації ТМЦ 19.06.2015р.

Свідок -заступник операційного директора ОСОБА_5 додатково пояснила судові, що наказ про звільнення Дем,яненко С.О. підписала вона на підставі посадової інструкції, розпорядження та довіреності генерального директора.

Свідок - начальник цеху готової продукції ОСОБА_14 пояснила судові, що приймальник цеху в кінці кожного місяця проводить звірку залишків зі складом сировини і матеріалів, і їй особисто невідомо, щоб в цеху були знайдені 10000 етикеток за результатами інвентаризації складу 19.06.2015, в ході якої була виявлена нестача, і які потім , нібито, були повернуті до складу. Також, не пам,ятає, щоб з цим питанням до неї зверталася майстер Дем,яненко С.О. , але з цього питання вона нічого не могла б розповісти.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що до 07.07.2015р. працювала майстром складу сировини та матеріалів, в якому 19.06.2015р. була проведена інвентаризація і виявлена нестача та пересортиця друкованої продукції. Також, пояснила, що ділянки роботи в складі між майстрами розподіляються між членами колективу згідно до договору про колективну відповідальність. В березні 2015р. на її ділянку роботи перейшла майстер Дем,яненко С.О., яка прийняла ТМЦ без зауважень, на інвентаризації не наполягала, оскільки, їх робота формується на взаємній довірі. При цьому, може охарактеризувати Дем,яненко С.О. як недобросовісного працівника.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, заперечення представників відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновків, що позовні вимоги позивача не обґрунтовані, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні і не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини та правовідносини.

Згідно до п.п. 8.4.9 Статуту ПАТ « Фітофарм» Генеральний директор приймає на роботу і звільняє робітників. Згідно п.8.4.11 Статуту право підпису без довіреності має генеральний директор. Право підпису може бути надано іншим особам шляхом надання довіреності Генеральним директором чи шляхом видання їм відповідного наказу. Право надання довіреностей має виключно Генеральний директор ( т.1 137-163).

Згідно з п 4.2 Положення про виконавчий орган ПАТ « Фітофарм» у разі необхідності та на власний розсуд Генеральний директор має право передавати свої повноваження , права, передбачені Статутом, цим Положенням, діючим законодавством України, у тому числі право підпису будь-яких документів від імені Товариства, своєму заступнику з кола членів ОСОБА_3 директорів, або іншій особі шляхом видання наказу з зазначенням причин передання повноважень та строку, на який вони передані, або видачі відповідної довіреності ( т.2 а.с. 23-32).

Згідно посадової інструкції заступника операційного директора ( т.2 а.с. 53-58) останній належить до категорії керівників , має право підписувати і візувати документи в межах своєї компетенції та наданих повноважень, подавати пропозиції операційному та/або генеральному директору про притягнення працівників до матеріальної та дисциплінарної відповідальності ( п.п. 1.1, 3.7, 3.8).

Згідно довіреності № 1 від 01.10.2014р. генеральний директор ПАТ « Фітофарм» ОСОБА_2 уповноважив до 31.12.2016р. заступника операційного директора ОСОБА_5 , у т.ч., підписувати накази про прийняття працівників на роботу, накази про припинення трудових договорів із працівниками, інші накази стосовно трудових відносин товариства і працівників, та використовувати печатку товариства з метою реалізації повноважень, наданих цією довіреністю ( т.2 а.с. 6).

Згідно до наказу № 158п/пр. від 12.10.2011р. Дем,яненко С.О. була прийняту на роботу до ПАТ « Фітофарм» на посаді майстра складу сировини та матеріалів (т.1 а.с. 4,32).

Свої обов,язки Дем,яненко С.О. виконувала на підставі посадової інструкції майстра складу сировини та матеріалів , з якими остання була ознайомлена під розпис (т.1 а.с.38-43, 235-246), згідно до якої майстер складу сировини і матеріалів підпорядковується завідуючому складу сировини та матеріалів, начальнику ВМТЗ та заступнику операційного директора ( п.2.1); здійснює контроль надходження безпосередньо за групою сировини, допоміжних матеріалів та лікарської рослинної сировини, що використовуються на виробництві ; приймає у склад , зберігає та видає зі складу сировину, допоміжні матеріали, веде облік, зберігання та видачу сировини та матеріалів зі складу, перевіряє відповідність ТМЦ супровідним документам; перемішає ТМЦ до місць зберігання; забезпечує зберігання ТМЦ , які надходять до складу, відповідно до вимог; здійснює своєчасну подачу сировини та матеріалів головному виробництву згідно лімітів та встановленому порядку; приймає та вносить відповідні записи до журналу контролю температурного режиму ; веде оперативний облік видачі сировини та допоміжних матеріалів згідно лімітів на місяць, своєчасно надає документацію про отриману сировину до лабораторії; виконує правила внутрішнього розпорядку по складу сировини та матеріалів; оформлює акти приймання ТМЦ ; виконує службові доручення свого безпосереднього керівника ( п.п.2.1-2.14); несе відповідальність за ТМЦ та неналежне виконання своїх посадових обов,язків ( п.п.4.1-4.3).

Також, між відповідачем та членами трудового колективу складу сировини та допоміжних матеріалів на підставі наказу генерального директора № 98/1 від 29.03.2010р. щодо укладання договору про колективну ( бригадну) матеріальну відповідальність згідно до ст.135-2 КЗпП України з працівниками складу сировини та матеріалів ( т.2 а.с.220) був укладений договір про колективну матеріальну відповідальність від 29.03.2010р., до якого як член колективу приєдналася с 12.10.2011р. Дем,яненко С.О., про що свідчить її підпис ( т.1 а.с.35-37). Згідно вказаного договору члени колективу мають право брати участь у прийманні цінностей і здійснювати взаємний контроль за прийомом, зберіганням, відпуском ; брати участь в інвентаризації цінностей , переданих колективу, знайомитися зі звітами про рух і залишки цінностей, переданих колективу, у разі необхідності, вимагати від власника проведення інвентаризації переданих колективу цінностей ; члени колективу зобов,язані дбайливо ставитися до цінностей і вживати заходів до зберігання шкоди, в установленому порядку вести облік, складати і своєчасно подавати звіти про рух та залишки цінностей, брати участь в інвентаризації цінностей ( розділ 2 п.7). Порядок ведення обліку і звітності встановлений розділом 3 Договору.

19.06.2015р. на підставі наказу генерального директора від 17.06.2015р. (т.1 а.с.188) була проведена інвентаризація ТМЦ в складах сировини та матеріалів, за результатами якої була встановлена нестача етикеток « Софори японської настойки» в кількості 0,1 тис.шт., на суму 1,83 грн., пакетів поліетиленових 200г в кількості 1,832 тис.шт., на суму 131,29грн., інструкції Левоміцитин в кількості 1,0 тис.шт., на суму 26,30 грн., етикетки « Глоду настойка» в кількості 10,0 тис.шт., на суму 150грн., а всього на загальну суму 309,42грн. та надлишки інструкції « Глоду настойка» та пакетів поліетиленових 100г , що підтверджується інвентаризаційним описом від 19.06.2015р. , який підписаний Дем,яненко С.О. без зауважень , (т.1 а.с.65-73) та протоколом робочої інвентаризаційної комісії від 19.06.2015р., затвердженого генеральним директором ( т.1 а.с.75).

Наказом генерального директора від 19.06.2015р. затверджено результати інвентаризації згідно протоколу робочої інвентаризаційної комісії від 19.06.2015р. на ділянці матеріально-відповідальної особи Дем,яненко С.О. та наказано заступнику операційного директора ОСОБА_5 розглянути питання притягнення Дем,яненко С.О. до відповідальності згідно до діючого законодавства та надати генеральному директору висновки до 05.07.2015р. ( т.1 а.с. 74).

Згідно протоколу наради комісії щодо розгляду результатів інвентаризації в складі сировини та матеріалів від 03.07.2015р. комісія прийняла рішення , що враховуючи всі розглянуті факти, інвентаризаційні відомості, службові записки майстрів складу, клопотати перед генеральним директором про звільнення майстра Дем,яненко С.О. за втрату довіри ( т.2 а.с. 36-40).

Згідно доповідної записки заступника операційного директора ОСОБА_5 на ім,я генерального директора від 03.07.2015р. встановлена за результатами інвентаризації 19.06.2015р. нестача та надлишки ТМЦ, що знаходилися на відповідальному зберіганні у майстра складу сировини та матеріалів Дем,яненко С.А. , свідчить про неналежне виконання службових обов,язків Дем,яненко С.А., покладених на неї посадовою інструкцією, договором про колективну матеріальну відповідальність . Дії зазначеної особи щодо неналежного зберігання ввірених ТМЦ призвели до нестачі, чим спричинили шкоду підприємству. Заступник операційного директора вважає , що даний працівник не заслуговує довіри з боку роботодавця, тому, просить застосувати до Дем,яненко С.А. звільнення згідно до п.2 ст.41 КЗпП України ( т.1 а.с.76).

Згідно акту від 22.06.2015р. Дем,яненко С.О. відмовилася надати пояснення за результатами проведення інвентаризації ТМЦ 19.06.2015р. ( т.1 а.с.174).

Згідно розпорядження Генерального директора ОСОБА_2 від 07.07.2015р. останнім доручено заступнику операційного директора ОСОБА_5 підписати наказ про припинення трудового договору з Дем,яненко С.О. ( т.2 а.с. 35).

Наказом № 102 к/у від 07.07.2015р. майстер складу сировини та матеріалів Дем,яненко С.О. була звільнена у звязку із втратою довіри з боку роботодавця на підставі п.2 ст. 41 КЗпП України (т.1 а.с. 34). Серед підстав звільнення вказана доповідна записка ОСОБА_11 від 03.07.2015р.

Як встановлено судом, вказаний наказ № 102 к/у від 07.07.2015р. підписаний від імені Генерального директора ОСОБА_2 заступником операційного директора ОСОБА_5 , і зазначене сторонами не заперечується.

Згідно довідки відповідача від 10.11.2015р. станом 01.11.2015р. по допоміжним матеріалам складу сировини та матеріалів ( згідно переліку за актом інвентаризації від 19.06.2015р.) містяться розбіжності з даними бухгалтерського балансового рахунку 202 ( т.2 а.с.234).

Дем,яненко С.О. приймала участь в проведенні щорічних інвентаризацій як матеріально відповідальна особа за стан ТМЦ складу сировини та матеріалів та як матеріально відповідальна особа підписувала відповідні інвентаризаційні відомості ( т.1 а.с. 59-61).

Згідно з ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до п.2 ст.41 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом також, зокрема, у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір,я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до ст. 135-2 КЗпП України при спільному виконанні працівниками окремих видів робіт, зв,язаних із зберіганням, обробкою, продажем ( відпуском) , перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, коли неможливо розмежувати матеріальну відповідальність кожного працівника і укласти з ним договір про повну матеріальну відповідальність, може запроваджуватися колективна ( бригадна) матеріальна відповідальність.

Пленум Верховного Суду України у пункті 28 постанови від 6 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснив: «При розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктами 2 і 3 ст. 41 КЗпП, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цих підстав не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги статей 148, 149 КЗпП про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. Разом з тим при вирішенні справ про звільнення з цих підстав суди мають брати до уваги відповідно час, що пройшов з моменту вчинення винних дій чи аморального проступку, наступну поведінку працівника і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Звільнення з підстав втрати довір'я (п. 2 ст. 41 КЗпП) суд може визнати обгрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір'я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов'язані з їх роботою».

У пункті 35 правових позицій Верховного Суду України «Правові позиції, висловлені судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв'язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році» від 01.12.1997р. викладено аналогічну позицію, в якій серед іншого підкреслено, що факт заподіяння самої шкоди не є обов'язковим. Так, Верховний Суд України вказав: «За п. 2 ст. 41 КЗпП ( 322-08 ) трудовий договір може бути розірвано тільки з працівниками, які безпосередньо обслуговують грошові або товарні цінності, тобто такими, з якими може бути укладено договір про повну індивідуальну чи колективну (бригадну) матеріальну відповідальність або які, незалежно від можливості укладення такого договору, зайняті прийманням, зберіганням, транспортуванням, відпуском або розподілом матеріальних цінностей (наприклад головний бухгалтер). Приводом для звільнення може бути вчинення таким працівником навмисних або необережних дій, що давали роботодавцю підстави для втрати до нього довір'я. Зокрема, це може бути порушення працівником правил проведення операцій з матеріальними цінностями» .

Отже, судом встановлено , що майстер складу сировини та матеріалів Дем,яненко С.О., з якою був укладений договір про колективну матеріальну відповідальність, була звільнена з посади у зв,язку з втратою довір,я за п.2 ст. 41 КЗпП України. Посадовою інструкцією майстра складу сировини та матеріалів, з якою Дем,яненко була ознайомлена, та договором про колективну матеріальну відповідальність передбачено, що в обов,язки майстра входить безпосереднє обслуговування товарних цінностей, а саме, робота пов,язана з прийманням, зберіганням, відпуском ТМЦ на складі сировини та матеріалів.

Проведеною інвентаризацією 19.06.2015р. встановлена нестача та надлишки ТМЦ , які зберігалися в одному з підрозділів складу, який з березня 2015 року був підпорядкований в обслуговування майстру Дем,яненко С.О. як члену колективу, який взяв на себе колективну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання майна та інших переданих цінностей згідно договору про колективну матеріальну відповідальність, внаслідок неналежного виконання майстром Дем,яненко С.О. посадової інструкції щодо зберігання ввірених ТМЦ, тобто, суд приходить до висновку, що Дем,яненко С.О. не дотримувалася належним чином посадової інструкції та обов,язків члена колективу згідно до договору про колективну матеріальну відповідальність щодо обліку, відпуску та зберігання ТМЦ складу сировини та матеріалів, що призвело до нестачі та надлишків ТМЦ, і що позивач обґрунтовує відпуском ТМЦ зі складу без їх внесення до лімітної карти. Зазначені дії майстра Дем,яненко С.О. правомірно дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до неї довір'я внаслідок порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Судом не встановлено будь-яких порушень укладання відповідачем з членами колективу, до якого приєдналася позивачка, договору про колективну матеріальну відповідальність в розумінні ст.135-2 КЗпП України , який відповідає Переліку робіт, при виконанні яких може запроваджуватись колективна (бригадна) матеріальна відповідальність, та Типовому договору про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, затв. Наказом міністерства праці України № 43 від 12 травня 1996 року, а також, судом не встановлено будь-яких порушень щодо процедури звільнення позивачки та видання наказу про звільнення.

Згідно ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з вищезазначених підстав може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкової організації.

Між тим, з пояснень сторін встановлено, що позивачка не є членом будь-якої профспілкової організації. Також, в ПАТ « Фітофарм» відсутня первинна профспілкова організація, про що свідчить довідка відповідача від 04.09.2015р. ( т.1 а.с.176). Згідно протоколу зборів робочої групи трудового колективу ПАО « Фітофарм» від 28.04.2015р. з 28.04.2015р. у зв,язку з відсутністю голови ради трудового колективу ( посада вакантна), вважати раду трудового колективу такою, що не функціонує, повноваження ради трудового колективу зупинені до моменту обрання нового голови ради трудового колективу ( т.1 а.с.165-166).

Відповідно до положень ч.1 ст.43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається, зокрема, у випадках звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації.

Отже, за відсутності на підприємстві первинної профспілкової організації відсутній і орган, згоду якого на звільнення повинен одержати власник. Тому, в такому випадку звільнення проводиться без такої згоди.

З огляду на викладене, з урахуванням положень ст.43-1 КЗпП України, звільнення позивача без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) є допустимим.

Суд критично ставиться до пояснень Дем,яненко С.О. щодо того, що вона була відсторонена від роботи під час проведення інвентаризації і особисто не приймала участі в проведенні інвентаризації складу сировини та матеріалів, тому, інвентаризаційний опис не може бути прийнятим на підтвердження встановлення нестачі та надлишків ТМЦ , а нестача 10000 етикеток, які позивач відпустила без внесення в лімітну карту, були знайдені в цеху, оскільки, така позиція позивача спростовується вищезазначеними наказом про проведення інвентаризації у присутності матеріально-відповідальних осіб, інвентаризаційним описом від 19.06.2015р., який підписаний Дем,яненко С.О. без заперечень, поясненнями представників відповідачів та свідків, які узгоджуються між собою , доповідною запискою від 03.07.2015р. та іншими матеріалами справи.

Крім того, належних доказів щодо відсторонення позивачки від роботи на час проведення інвентаризації та недійсності довіреності № 1 від 01.10.2014р судом не встановлено і позивачем не надано.

Згідно до ст.ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач не надала суду належні та допустимі докази, не довела суду їх переконливість, а також обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог.

Оцінивши наведені обставини та докази суд вважає, що позовні вимоги позивача шодо незаконного звільнення не знайшли підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим, вимоги про скасування наказу та поновлення на роботі не підлягають задоволенню.

У звязку з тим, що суд не знайшов підстав для поновлення Дем,яненко на роботі в ПАТ «ЗАЗ», відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України в задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ «ЗАЗ» середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити в повному обсязі.

Суд вважає, що позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Судом не встановлено порушення прав Дем,яненко С.А. з боку Публічного акціонерного товариства «Фітофарм» при звільненні, тому, відповідно до ст.237-1 КЗпП України у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 60, 88, 208, 209, 212-216 ЦПК України, п. 2 ст.41, ст.ст. 43, 43-1, 235, 236, 237-1 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Дем,яненко ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Фітофарм» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

На рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.А.Радченко