Справа № 466/317/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

01 березня 2016 року

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.

при секретарі с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

у с т а н о в и в:

14.01.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою № 5на вул. Плуговій, буд. 5 у м.Львові.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, з яким шлюб було розірвано 09.10.2009 року. Відповідач залишив сімю і покинув спільну квартиру в 2009 р. З цього часу він не проживає у квартирі №5 в буд.№2"а" на вул. Плуговій у м. Львові, та не оплачує комунальні послуги. Факт не проживання відповідача підтверджується актами ПП «УК» Рідний Дім».

У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позові та просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником квартири № 5 що на вул. Плуговій, 2"а" у м.Львові. Дана квартира приватизована 26.04.2007 року на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 26.04.2007 року №113-Ж-Ш.

З наданої позивачем довідки ПП «УК» Рідний Дім» від 23.12.2015 року №1580 вбачається, що кв.5 на вул. Плуговій, буд. 2 «а» у м.Львові складається з 1-ї житлової кімнати житловою площею 24,00 кв.м., загальною площею 52, 30 кв.м. і у ній з 28.08.2008 року як член сімї зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, колишній чоловік (а.с.5).

Згідно актів ПП «УК» Рідний Дім» від 09.09.2015 р., 02.10.2015 р., 24.12.2015 р. та 04.01.2016 р. вбачається, що ОСОБА_3 у квартирі №2 «а» за адресою вул. Плугова, буд. 2 «а» у м.Львові зареєстрований але не проживає (а.с.9-12).

З показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_5, який проживає у цьому ж будинку та підїзді в квартирі №2 вбачається, що колишній чоловік позивачки ОСОБА_3 не проживав у квартирі № 5 останні вісім років. Він був присутній коли приходили працівники ПП «УК» Рідний Дім» та складали акти про те, що відповідач не проживає з даній квартирі.

Свідок ОСОБА_2 мати позивача будучи у суді також повідомив, що за місцем реєстрації ОСОБА_3 колишній чоловік її доньки ніколи не проживав, ніколи не приймав у часті в ремонті та утриманні даного помешкання. У квартирі позивача буває часто, речей відповідача там немає.

На підставі рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 09.10.2009 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвано. (а.с.13).

Згідно ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 9 ч.4 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 7 ч.1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Стаття 391 ЦК України зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач ОСОБА_3 без поважних причин більше одного року не проживає у квартирі №5 за адресою вул. Плугова, буд. 2 «а» у м.Львові, не цікавиться нею та не надає коштів на утримання даної квартири.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.405 ЦК України, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 втратившим право користування квартирою № 5 (пять) на вул. Плуговій, буд.2 (два)"а" у м.Львові.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_6