провадження № 2/361/756/16
19 лютого 2016 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді Дутчака І.М.,
при секретарі Павловій О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У вересні 2015 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" (далі - ПрАТ "СК "ВУСО", Страховик) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_3 на його користь в порядку регресу завдану майнову шкоду в розмірі 8025 грн. 22 коп.
03 червня 2014 року у місті Києві на вулиці Російській, 64/16 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля марки "Nissan X-Trail", реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля марки "Volkswagen Caddy", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, у результаті чого було пошкоджено застрахований у ПрАТ "СК "ВУСО" вказаний автомобіль.
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 24 червня 2014 року винним у вчиненні зазначеної ДТП судом визнано водія ОСОБА_3
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Українська охоронно-страхова компанія" (далі - ПрАТ "УОСК") згідно із договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс № АС/8838183).
З моменту виплати страхувальникові страхового відшкодування у ПрАТ "СК "ВУСО" відповідно до ст. ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" виникло право вимоги до ОСОБА_3 щодо сплати останнім різниці між фактичним розміром завданої шкоди та страховим відшкодуванням на суму 8025 грн. 22 коп.
Представник позивача Жигальська Ю.Ю. у судове засіданні не з'явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду від нього не надходила.
Згідно із ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, провівши заочний розгляд справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
03 червня 2014 року приблизно о 08.50 год. у місті Києві на перехресті вулиці Вересневої та вулиці Російської сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля марки "Nissan X-Trail", реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля марки "Volkswagen Caddy", реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого обидва транспортні засоби зазнали пошкоджень.
Свою вину у вчиненні даної ДТП при розгляді справи в суді ОСОБА_3 визнав. Крім цього, його вина у скоєному підтверджена наданими суду документами.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
За змістом положень ч. 1 ст. 1166, ч. 2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 993, 1191 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право зворотної вимоги (регресу), яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги ПрАТ "СК "ВУСО" до ОСОБА_3 ґрунтуються на вимогах закону, для повного відшкодування завданої шкоди із відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 8025 грн. 22 коп.
Також відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 169, 209, 212 - 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" майнову шкоду в розмірі 8025 (вісім тисяч двадцять п'ять) грн. 22 коп. та судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Дутчак І. М.