Справа № 369/5423/14-ц
Провадження № 2/369/653/16
РІШЕННЯ

Іменем України

04.02.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.

при секретарі Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

У червні 2014 року позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку регресу, посилаючись на те, що 19 грудня 2012 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» і ОСОБА_3 був укладений договір страхування наземного транспорту № 2012/12-Тз/К/01, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зобов»язався компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_1, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 14 червня 2013 року в м. Києві на бульварі Дружби Народів сталась ДТП за участю автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та «ЗАЗ», д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1. Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва вказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_1 11 липня 2013 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі рахунку № НМРФ-28311 від 03 липня 2013 року, складеного ТОВ «Ніколь-Моторс», та приймаючи до уваги Звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 408 від 03 липня 2013 року, було складено страховий акт № 2021/12-Тз/К/01-1-1 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вказаного страхового акту ПрАТ СК «Арсенал Страхування» здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 10 196 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до вимог п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вин іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, тобто враховуючи викладене, до ПрАТ СК «Арсенал Страхування» перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто до ОСОБА_1

Враховуючи вище викладене, позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь 10 196 грн. 90 коп. суми страхового відшкодування і понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп..

У судове засідання представник позивача не зявився. Направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

У судове засідання відповідач зявився. Заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, просив суд відмовити у його задоволенні.

Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При розгляді справи судом встановлено, що згідно довідки Відділення ДАІ Печерського РВВС №9215133 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 4 червня 2013 року о 17 год. 40 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Део Ланос», д.н.з. АА 6389МЕ, та рухаючись по бул. Дружби Народів у м. Києві, не врахував дорожньої обстановки і не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Хюндай», д. н. з. АІ 0224 СО під керуванням водія ОСОБА_3, чим порушив п. 13.1. ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.10).

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2013 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн. у дохід держави (а.с.11).

Відповідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №2012/12-Тз/К/01 від 19 грудня 2012 року, страховиком є ПрАТ «Арсенал Страхування», страхувальником ОСОБА_3 (а.с.4-7)

Згідно зазначеного договору було застраховано майновий інтерес щодо наземного транспортного засобу - автомобіля марки « Hyndai», державний номерний знак якого АІ 0224 СО.

За цим договором страхування, страховик повинен відшкодувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрати або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП (дорожньо-транспортної пригоди) за участю транспортного засобу.

Відповідно до умов п. 16 даного Договору загальний термін дії договору становить з 23 грудня 2012 року по 23 грудня 2013 року включно.

14 червня 2013 року до ПрАТ «Арсенал Страхування» звернувся ОСОБА_3 із заявою про настання страхового випадку (а.с.12).

Згідно Звіту № 408 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, складеного 03 липня 2013 року ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_5, в результаті його пошкодження в ДТП складає 10812,65 грн.(а.с.13-31).

11 липня 2013 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на підставі рахунку №НМРФ-28311 від 03 липня 2013 року, складеного ТОВ «Ніколь-Моторс», та приймаючи до уваги Звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 408 від 03 липня 2013 року, було складено страховий акт № 2021/12-Тз/К/01-1-1 за договором страхування № 2021/12-Тз/К/01 від 19 грудня 2012 року та розрахунок страхового відшкодування до нього (а.с.34).

На підставі вказаного страхового акту ПрАТ СК «Арсенал Страхування» здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 10 196 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 13555 від 12 липня 2013 року (а.с.35).

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону пред'явлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути пред'явлена протягом трьох років, з дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхова компанія «Арсенал Страхування» набула прав кредитора за вимогою про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, щодо ОСОБА_1, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Разом з тим, твердження відповідача ОСОБА_1 щодо необхідності стягнення страхового відшкодування з ПрАТ «Лафорт» суд не бере до уваги з огляду на нижче наведене. Згідно наданої електрофотокопії договору обовязкового страхування власників наземних транспортних засобів (поліс АВ/7789858) вбачається, що відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки «ОСОБА_4, державний номерний знак НОМЕР_6, який скоїв дорожньо-транспортну пригоду, застрахована ПрАТ СК «Лафорт». Належним чином засвідченої копії полісу відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Так, згідно відомостей МТСБУ за номерним знаком транспортного засобу автомобіля марки «ОСОБА_4, державний номерний знак НОМЕР_6, немає жодного укладеного договору страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а за номером полісу АВ/7789858 значиться транспортний засіб, який має державний реєстраційний номер, відмінний від номера транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1

Окрім того, обирати спосіб судового захисту, у тому числі й право стягнення страхового відшкодування з винної у дорожньо-транспортній пригоді особи у порядку регресу, а також визначити коло відповідачів, зокрема пред`явити позов до страхувальника чи до винної особи у дорожньо- транспортній пригоді, з урахуванням того, що 4 грудня 2013 року щодо ПрАТ СК «Лафорт» порушено провадження у справі про банкрутство, - є правом позивача.

Оскільки в судовому порядку було встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження застрахованого транспортного засобу, а також чинним законодавством України передбачене право страховика звернутися до винної особи про стягнення шкоди в порядку регресу, суд дійшов висновку, що вимога позивача ОСОБА_5 «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за №9488 від 16 травня 2014 року. Тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача судового збору у розмірі 243,60 грн підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.88, 208, 213-215 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» борг у сумі 10 196 грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене учасниками цивільного процесу в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Нікушин

н