У Х В А Л А

18 лютого2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглядаючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про зміну розміру ідеальних часток співвласників домоволодіння,

в с т а н о в и л а :

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки додана заявником до касаційної скарги копія платіжного доручення № Р24А34742369А992152 від 09 лютого 2016 року про сплату судового збору в розмірі 692 грн не є належним доказом його сплати, а тому має бути подано його оригінал.

Крім того, на такому платіжному дорученні має бути напис банку про його зарахування в дохід бюджету.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3574-VI, в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності 01 вересня 2015 року, суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Також як вбачається із вступної та описової частин касаційної скарги, що особа, яка подає касаційну скаргу, просить скасувати рішення апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2016 року і залишити в силі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2006 року, належним чином оформлені копії яких додано до касаційної скарги, проте у її прохальній частині ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2016 року і залишити в силі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 квітня 2016 року.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 повинна уточнити прохальну частину касаційної скарги виходячи з повноважень суду касаційної інстанції, передбачених ст. 336 ЦПК України (вказати правильну дату ухвалення рішення Заводського районного суду м. Миколаєва).

Згідно приписів ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати судового збору, вона залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 121, 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без руху та надати для усунення вказаних недоліків строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур