Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку із нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на спадкове майно, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, на ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 06 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 вересня 2015 року у задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частку спірного будинку після смерті матері ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 та відмовлено у задоволені позовних вимог ОСОБА_5

Визнано за ОСОБА_5 право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У лютому 2016 року ОСОБА_6 звернулася в інтересах ОСОБА_4, до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Заяву обґрунтовано тим, що після рішення суду йому стало відомо, що спадкове майно є самочинним будівництвом, а тому визнання права власності на нього суперечить нормам закону.

Ухвалою апеляційного судуМиколаївської області від 06 квітня 2016 року в задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а справу передати на новий розгляд до апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6 звертаючись до суду з вказаною заявою, посилався на те, що після ухвалення рішення апеляційного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2015 року, яке він просить переглянути у зв'язку з нововиявленими обставинами, йому стало відомо, що спірний житловий будинок є самочинним будівництвом, оскільки його реконструйовано з порушенням норм закону.

Як вбачається з матеріалів справи, оригінали правовстановлюючих документів (договір дарування від 08 лютого 1971 року, свідоцтво про право на спадщину від 27 квітня 1972 року) на спірний житловий будинок досліджувались судом при ухваленні рішення. За цими документами житлова площа будинку складала 34 кв. м. Таку ж житлову площу було зафіксовано при технічних інвентаризаціях будинку, проведених в 1994, 2013, 2015 роках.

Наявність прибудови (котельні) до житлового будинку площею 5 кв. м було зазначено в технічних паспортах від 11 травня 1994 року, 15 лютого 2013 року, але її площа не була включена до загальної площі житлового будинку 72,7 кв. м. Крім включення до загальної площі за технічним паспортом від 12 червня 2015 року котельні під літ. «А-1» загальна площа будинку збільшилась за рахунок демонтажу пічки у приміщенні кухні і загалом становить 78,1 кв. м.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 78,1 кв. м, житловою площею 34 кв. м, зареєстровано 22 лютого 2016 року за ОСОБА_8

За таких обставин, апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, про перегляд рішення апеляційного суду Миколаївської області від 06 квітня 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що обставини, на які посилалася заявник в якості нововиявлених, виходячи зі змісту ст. 361 ЦПК України, нововиявленими не являються і не можуть бути підставою для перегляду рішення за правилами глави 4 розділу V ЦПК України.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування постановленої ухвали апеляційного суду, тому касаційна скарга ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова

О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова