Справа № 147/1120/16-ц
Провадження №2/147/560/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючий суддя: Костюк Г.М.,

секретар: Свистун А.П.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника 3-ї особи: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Вінницької області про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації Вінницької області про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, мотивуючи свої вимоги тим, що за час спільного проживання із відповідачем, без реєстрації шлюбу у них народилась спільна донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.09.2014 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнуто на їх користь аліменти. В порядку виконання даного рішення суду видано виконавчий лист, відкрито виконавче провадження з його виконання. Разом з тим, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 усиновлена, а тому за заявою Органу опіки та піклування стягнення аліментів на підставі даного виконавчого листа припинено, в тому числі на ОСОБА_5, яка не досягла повноліття. Донька проживає з ним, знаходиться на його утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач звернувся до суду з позовом та просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд за обставин, викладених у позові його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки (а.с.24). Відповідно до інших поштових повідомлень судові повістки не вручені з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.26). Відповідно до ст.ст. 74, 76 ЦПК України ОСОБА_3 вважається такою, що повідомлена належним чином про дату та час слухання справи. Причини неявки суд не повідомлено, клопотання про відкладення розгляду справи не надано, позов не оспорено.

Представник третьої особи ОСОБА_2 проти задоволення заявленого позову не заперечила. Додатково суду пояснила, що Органом опіки та піклування в порядку виконання рішення Тростянецького районного суду від 23.09.2014 року про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, 15.10.2014 року отримано виконавчий лист про стягнення із відповідача на котись неповнолітніх дітей аліментів, пред'явлено його до виконання. Одна із доньок відповідача за згодою органу усиновлена, у зв'язку з чим до державного виконавця було подано відповідну заяву на підставі якої дане виконавче провадження закінчено. Враховуючи, що інша донька відповідача не досягла повноліття, знаходиться на утриманні батька, ОСОБА_3 добровільно дитині не допомагає, а тому вважає позовні вимоги обґрунтованими та не заперечує щодо їх задоволення.

Суд, за згодою сторін вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення в загальному порядку у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали цивільної справи №147/875/14-ц, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, судом встановлено, що у сторін, які не перебували у зареєстрованому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась донька ОСОБА_5, матір'ю якої є відповідач ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 23.09.2014 року ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнуто з ОСОБА_3 на утримання дітей аліменти в розмірі 1/4 частки від її доходу, щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 03.07.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

В порядку виконання даного рішення суду 15.10.2014 року видано виконавчий лист та пред'явлено його до виконання (а.с.5).

Разом з тим, постановою державного виконавця від 31.08.2016 року виконавче провадження з примусового виконання зазначено вище виконавчого листа закінчено згідно заяви стягувача (а.с.7).

Як встановлено в судовому засіданні, стягувачем в даному виконавчому провадженні був Орган опіки та піклування Тростянецької РДА. У зв'язку із усиновлення однієї із доньок відповідача ОСОБА_3, а саме ОСОБА_6 органом подана відповідна заява до державного виконавця, у зв'язку з чим державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання даного виконавчого листа відносно обох дітей ОСОБА_3 Підстав для віднослення даного виконавчого провадження немає.

Згідно довідки, виданої виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області №2537 від 05.09.2016 року донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає із батьком ОСОБА_1 та знаходиться на його утриманні (а.с.4).

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Обставин, які б доводили необхідність звільнення її від обов'язку утримувати дитину, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом.

При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців, а також те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що є істотною обставиною.

Згідно ст. 184 СК України та роз'яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», якщо платних аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивач просить про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 500,00 грн. щомісяця і до досягнення донькою повноліття.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей відповідного віку встановлений починаючи з 1 січня 2016 року в розмірі 1 455,00 грн., з 1 травня - 1 531,00 грн., з 1 грудня - 1 637,00 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3 , п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно п.1 ст. 18 , п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи наведені вище обставини, а також відсутність підстав відновлення зазначеного вище виконавчого провадження із примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року аліментів, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язана надавати на утримання дитини щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., що не перевищує 50% із можливих відрахувань від встановленої законодавством мінімальної заробітної плати, до досягнення дитиною повноліття і саме такий розмір аліментів не суперечитиме як інтересам дитини, так і відповідача.

Покладення судом на відповідача обов'язку надавати на утримання дитини аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно, відповідає вимогам закону і враховує найвищі інтереси дитини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позову.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року та ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212 - 215, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянки України, уродженки с. Олександрівка Тростянецького району Вінницької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 на утримання донки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 07.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551 (п'ясти п'ятдесят один) грн. 20 коп.

Рішення суду в частині стягнення суми аліментного платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя