Справа № 444/485/16-ц
Провадження № 2/444/345/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Луців І.І., Витивицька В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малехівської сільської ради Жовківського району, ОСОБА_3, третя особа : Реєстраційна служба Жовківського РУЮ про визнання недійсними актів про право власності, усунення перешкод та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить визнати неправомірними дії Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області та її виконавчого комітету щодо видачі ОСОБА_3 довідки про те, що він є за будівельником земельної ділянки по АДРЕСА_1, визнати неправомірним та скасувати рішення виконкому Малехівської сільської ради від 22.06.2012 р. № 1, визнати недійсним та скасувати свідоцтво про оформлення права власності на будинок № АДРЕСА_1, скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок та визнати недійсним та скасувати витяг про державну реєстрацію права власності на вказаний будинок від 27.06.2012 р. № 34654283, визнати за ним право власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 загальною площею 563,8 кв.м. разом з допоміжними та підсобними приміщеннями, зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод в користуванні зазначеним вище будинком.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що будівництво вказаного будинку розпочато ним ще 1992 р., ним було замовлено проектну документацію та отримано дозвіл на виконання будівельних робіт. Зазначає, що в межах зазначеного будівництва ним оплачувалися всі будівельні матеріали та будівельні роботи, здійснено газифікацію будинку. Син лише оплатив плиточні роботи всередині та ззовні будинку, побілку кімнат, провів електрику поклав паркет, провів воду та обладнав кондиціонування кімнат. У грудні 2011 року земельну ділянку подарував синові. Після того, як його двірник не допустив на територію подвір'я, дізнався, що будинок безпідставно повністю зареєстрований за ОСОБА_3 Стверджує, що вклав власні кошти і час у цей будинок та свої справа як забудовник (замовник) виконання будівельних робіт нікому не передавав. Вказує, що йому були видані технічні умови на підключення житлового будинку до світла та газу, він виступив замовником робочого проекту газифікації будинку та проекту зовнішньої каналізації будинку. Всі зазначені проекти були оплачені ним і за його особисті кошти. ОСОБА_3 жодного відношення до їх оплати та виготовлення не мав.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позові.

Відповідач Малехівська сільська рада Жовківського району в судове засідання явку повноважного представника не забезпечила, однак подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Крім цього на адресу суду від Малехівської сільської ради Жовківського району надійшло письмове заперечення проти позову, в якому зазначає, що визнання неправомірними дій як спосіб захисту права власності не передбачений. Зазначає, що на час видачі вказаної довідки у розпорядженні сільської ради був договір дарування земельної ділянки від 01.02.2011 р., згідно якого ОСОБА_3 набув у власність земельну ділянку площею 0, 2000 га в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Дії виконкому по видачі такої довідки не встановлюють, не змінюють чи припиняють певних юридичних фактів, які існували незалежно від вказаної довідки, а лише їх підтверджують, тому, прав позивача такі дії порушити не могли. При наявності обставин, з якими Тимчасове положення пов'язує реєстрацію права власності, у виконавчого комітету сільської ради не було іншого законного варіанту поведінки, як прийняти рішення про оформлення права власності на будинок за ОСОБА_3, який є власником земельної ділянки № АДРЕСА_1. Просить застосувати до позовних вимог ОСОБА_4 позовну давність.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, викладених в письмових запереченнях, просять застосувати до позовних вимог ОСОБА_4 позовну давність та стягнути витрати на правову допомогу. Крім того, ОСОБА_3 пояснив, що з 1993 р. він веде активну трудову діяльність та отримує високі доходи, за які і був побудований будинок № АДРЕСА_1. Після закінчення навчання та працевлаштування постало питання його окремого проживання. Стверджує, що батьки його переконували, що не потрібно нічого купувати і десь шукати землю, оскільки батько отримав ділянку в Малехові. Батько казав йому, що ти маєш гроші, бери і будуй. Він послухав батьків і почав будівництво на ділянці, яка була виділена батькові. Оскільки в цей період все було дефіцитом, будівельні матеріали скуповувалися частинами, і відкладалися на будівництво. Фактично, матеріали почали скуповуватись десь 96-97 роки. Вся архітектурна задумка будинку це його особиста ідея, він робив перші креслення, по яких і починалася будова, і які згодом переросли у проект. Зазначає, що був замовником всіх без винятку проектних, будівельних та оздоблювальних робіт як в будинку, так і на подвір'ї. те, що будинок повністю фінансується ним був загальновідомий факт, батьки про це розповідали всім сусідам і родині. Коли він був закордоном, питаннями будівництва займалися його довірені особи. В цей період мати була пенсіонеркою, постійно працювала на городі біля будинку. ОСОБА_4 жодної участі в будівництві не брав, помагав матері на городі. У зв'язку із тим, що будинок будувався ним і для його проживання, в грудні 2011 року батько подарував йому земельну ділянку. Будинок був завершений будівництвом влітку 2012 р., будівництво ним узаконене та оформлене право власності.

Представник третьої особи державної реєстраційної служба Жовківського РУЮ в судове засідання не з»явився.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, та свідків, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про те, що позов не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідач у справі ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0, 2000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 Жовківського району Львівської області, подарованої йому позивачем ОСОБА_4, що підтверджується наявним в матеріалах справи договором дарування земельної ділянки від 01.12.2011 р. та державним актом на право приватної власності на земельну ділянку, виданим на підставі цього договору 11.06.2012 р.

22.06.2016 р. виконавчим комітетом Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області винесено рішення № 1 «Про оформлення права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_3» у відповідності до якого вирішено гр. ОСОБА_3 ескплуатувати завершене будівництво житлового будинку загальною площею 563,8 кв.м. та житловою площею 261,4 кв.м. по АДРЕСА_1 Жовківського району Львівської області (п. 1), доручено ЛОКП ЛОР «БТІ та ЕО» оформити та видати свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок та провести його державну реєстрацію (п.2). На підставі вказаного рішення Малехівською сільською радою 27.06.2012 р. ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 563,8 кв.м. Право власності ОСОБА_3 на вказаний будинок зареєстровано, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 34654283 від 27.04.2012 р., виданим ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

Ч. 2 ст. 331 ЦК України передбачає, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

У відповідності до пп. 10 п. б) ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування», до повноважень виконавчих органів місцевих рад належитьоблік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Пп. 8.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5 ( в ред. наказу від 28.07.2010 N 1692/5), чинного на час винесення оскаржуваного рішення, оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно: органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Враховуючи те, що станом на момент прийняття оскаржуваного рішення виконкому власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд був відповідач ОСОБА_3, виконком Малехівської сільської ради, як суб'єкт владних повноважень, у відповідності до чинного на той час законодавства та наданих йому повноважень, зобов'язаний був прийняти рішення про оформлення права власності на ОСОБА_3, оскільки іншого варіанту правового вирішення чинне законодавство не передбачало.

Що стосується доводів позивача про те, що саме ним, а не його сином ОСОБА_3 велося будівництва вказаного житлового будинку, судом встановлено наступне.

06.08.1992 р. виконкомом Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області прийнято рішення № 185 «Про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу будівельного паспорта на забудову земельної ділянки гр. ОСОБА_4», яким гр. ОСОБА_4 виділено в постійне користування земельну ділянку НОМЕР_1 площею. 1000, кв.м. в с. Малехів для будівництва житлового будинку. На підставі вказаного рішення ОСОБА_4 видано будівельний паспорт забудови земельної ділянки. 02.08.1993 р. інспектором Держаархбудконтролю Жовківського району видано дозвіл № 641 приступити до закладки фундаментів індивідуального двоповерхового житлового будинку, з якого вбачається, що після завершення будівництва фундаментів забудовник зобов'язаний звернутись до районного архітектора за здійсненням прийняття виконаних робіт та отриманням дозволу на завершення індивідуального будівництва. Доказів отримання зазначених документів позивачем не представлено.

Рішенням виконкому Малехівської сільської ради № 396 від 21.02.2002 р. «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_4, забудовника с. Малехова» ОСОБА_4 надано додатково в приватну власність земельну ділянку площею 0, 1 га, яка розташована в АДРЕСА_2 і прилягає до його земельної ділянки, встановлено, що загальна площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку гр. ОСОБА_4 становить 0,2 га. На підставі вказаного рішення Малехівською сільською радою 18.04.2002 р. ОСОБА_4 було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0, 2000 га., яка згодом і була подарована сину ОСОБА_3

Судом оглянуто оригінал інвентаризаційної справи на спірний будинок НОМЕР_1 в с. Малехові, з якої вбачається, що загальна площа будинку становить 563,8 кв.м., такий складається з цокольного, першого, другого та мансардного поверхів. Наявний в матеріалах інвентаризаційної справи проект вказаного будинку виготовлений ТзОВ «Секунда» у 2003 році. Допитаний в судовому засіданні свідок головний архітектор проекту ОСОБА_5, який, як встановлено судом, одночасно являється співзасновником вказаної проектної організації, вказав, що замовником зазначеного проекту являвся ОСОБА_3, такий ставив перед проектною організацією технічні завдання та повністю фінансував виконання проектних робіт по вказаному будинку, всі організаційні питання по проектуванню будинку вирішувалися тільки із ОСОБА_3 Позивача ОСОБА_4 він не знає та з ним особисто не спілкувався. Ту обставину, що в проекті як замовник вказаний ОСОБА_4, пояснив, що станом на час виготовлення проекту такий являвся власником землі, тому з формальних міркувань вказаний в ньому як замовник. Аналогічні показання надані ОСОБА_5 і щодо наявного в матеріалах справи проекту зовнішньої каналізації однородинного будинку № АДРЕСА_1, який також був виготовлений ТзОВ «Секунда». Крім того, факт організації робіт із зовнішнього каналізування спірного будинку саме ОСОБА_3 підтверджується показаннями свідка сусіда ОСОБА_6, по земельній ділянці якого і проходить частина вказаної каналізації. Зазначене спростовує доводи позивача про те, що ним особисто здійснювалося замовлення та оплата проектних робіт по вказаному будинку.

Показаннями допитаних в судовому засіданні свідків сусідів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_6 , які також в цей період вели будівництво на власних сусідніх ділянках, підтверджуються, що організація спорудження спірного будинку та його фінансування повністю здійснювалося ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_4 та його покійна дружина ОСОБА_11, як особи пенсійного віку, жодної участі в будівництві не брали, на вказаному подвір'ї виконували тільки городні роботи. Факт будівництва спірного будинку ОСОБА_3 відомий свідкам від самого ОСОБА_4 та ОСОБА_11, які постійно стверджували, що син має добру роботу закордоном і будує цей будинок для себе, а також від робочих, які безпосередньо виконували будівельні роботи. Показаннями зазначених осіб також підтверджується, що ні ОСОБА_4, ні покійна дружина ОСОБА_11 у вказаному будинку ніколи не проживали. З моменту завершення будівництва в середині 2012 року в ньому постійно проживає тільки ОСОБА_3 Показаннями допитаних в судовому засіданні свідків, які безпосередньо виконували будівельні роботи, ОСОБА_12, ОСОБА_13 підтверджується, що такі у складі бригади з 2004 року виконували будівельні роботи зі спорудження спірного будинку, а саме мурували стіни будинку та господарських будівель, частково робили дахові роботи, оббивку коменів. Такі роботи виконувались ними з перервами до 2011 року включно. Підтвердили, що замовником будівельних робіт був саме ОСОБА_3, який їх повністю оплачував та замовляв необхідний матеріал. ОСОБА_4 час від часу був тільки на городі біля будинку, жодної участі в будівництві не брав. Показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 підтверджується, що такі з перервами повністю виконували гіпсокартонні роботи в будинку з 2009 по 2011 роки включно. Замовлення робіт та їх оплата здійснювалася виключно ОСОБА_3 ОСОБА_4 їм відомий як батько замовника, проте, жодної участі в будівництві він не приймав, бачили такого на городі. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 підтвердив, що з 2009 по 2011 рік включно виконував чистову стяжку підлог та плиточні роботи в спірному будинку починаючи із цокольного поверху і по мірі того, як завершувалося спорудження верхніх поверхів, стверджує, що всі вказівки по роботі давав особисто ОСОБА_3, який повністю особисто здійснював розрахунок. Свідок ОСОБА_17 підтвердив, що з 2006 році виконував різні будівельні роботи на спірному будинку за запрошенням ОСОБА_3, з 2008 року і по 2012 рік виконував функції прораба на будівництві, а також робив плиточні роботи, все замовляв і оплачував ОСОБА_3 Свідок ОСОБА_18 підтвердив, що виконував роботи по внутрішньому оздобленню стін будинку декоративною штукатуркою, замовником робіт і матеріалів був ОСОБА_3, який повністю здійснював їх фінансування. Письмовими доказами, а саме нотаріальною заявою ОСОБА_19, адресованою суду, підтверджується що такий виконував роботи по зовнішньому водовідведенню та водопостачанню будинку, а також дренажні роботи, був присутнім при газифікації будинку, проведення всіх мереж, монтажі котлів, кондиціонерів та введенні їх в експлуатацію. Забудовником спірного будинку являвся ОСОБА_3, який споруджував його для власного проживання та здійснював його фінансування. ОСОБА_4 фізичної чи будь-якої іншої участі у виконанні вказаних робіт не брав. На підтвердження факту придбання будівельних та оздоблювальних матеріалів, конструкцій для спорудженням спірного будинку ОСОБА_3 суду представлено копії документів, а саме договорів, товарних чеків, накладних, квитанцій, замовлень тощо на 670 арк. (Т.2), з яких вбачається, що в 1996 р. ОСОБА_3 був замовником виготовлення балок на будівництво житлового будинку, в подальшому, починаючи з 1998 р. придбавалася цегла, бетон, ліс та інші будівельні матеріали та конструкції для спорудження будинку, його накриття, вікна, двері, плитка, електрика тощо, замовником та платником чого був ОСОБА_3

Крім того, суд звертає увагу на те, що будівництво спірного будинку вимагає наявності джерел фінансування такого будівництва. Як вбачається із листа Львівської обласної спілки споживчих товариств від 19.07.2016 р. № 01/135-04/38, ОСОБА_4 був звільнений 30.11.1992 р. за скороченням штатів. Матеріалами пенсійної справи ОСОБА_4 підтверджується, що з 1997 року такий вийшов на пенсію за віком. Як вбачається із трудової книжки ОСОБА_4, копія якої є в матеріалах справи, з 21.05.1996 р. по 01.02.2001 р. ОСОБА_4 працював на посаді заступника директора по економіці та торгівлі ВАТ «Львівоблсільбуд». Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що він являвся керівником вищевказаного підприємства. До нього звернувся брат ОСОБА_4 ОСОБА_21 з проханням працевлаштувати брата для того, щоб останньому допрацювати до пенсії. У зв'язку із кризою працівники підприємства, в тому числі, і ОСОБА_4, отримували заробітну плату тільки в натуральній формі, продуктами харчування, цвяхами, болтами, тощо. Стверджує, що ОСОБА_3 по рекомендаціях батька ОСОБА_4 звертався до нього, як до фахівця з будівництва, по питаннях будівництва спірного будинку та виправлення недоліків. Та обставина, що будівництво велося саме сином ОСОБА_22, який працював закордоном, відома йому також від самого ОСОБА_4 Суд відхиляє доводи позивача про те, що будівництво спірного будинку велося ним за кошти від продажу будинку в м. Золочеві ще в 60-х роках та за власні збереження, оскільки жодних доказів існування такого будинку, його реалізації та наявності грошових заощаджень позивачем не представлено, рівно ж як і не представлено будь-яких інших доказів наявності у позивача коштів чи доходу для фінансування вказаного будинку. Разом з тим, матеріалами справи, а саме податковими картами, дозволом на працевлаштування, договором на торгове представництво підтверджується, що ОСОБА_3 починаючи з 1993 р. працював закордоном в Німеччині та Польщі, де отримував офіційні доходи. З 2009 року ОСОБА_3 обіймає посаду генерального директора в ТОВ «Гефелє Україна», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією довідки ТОВ «Гефелє Україна» від 24.03.2016 р. та копіями довідок про отримані ним доходи за період з 2009 по 2012 рр.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_21, який являється рідним братом позивача, та ОСОБА_23 доньки позивача, про те, що будівництво спірного будинку велося ОСОБА_4, оскільки такі містять суперечливі відомості та спростовуються іншими зібраними у справі доказами. Так, ОСОБА_23 в своїх показаннях стверджувала, що коробку будував батько, а дах і оздоблювані роботи робились братом ОСОБА_3, про фінансування будівництва батьком ОСОБА_4 їй відомо тільки від батька, оскільки від питань спорудження будинку така була усунута. ОСОБА_21 стверджує, що будівництво велося повністю позивачем, що бачили сусіди в с. Малехові. Крім того, суд враховує також і те, що вказані особи перебувають у неприязних відносинах із відповідачем ОСОБА_3 Не можуть вважатися належними доказами спорудження спірного будинку ОСОБА_4 і показання свідка ОСОБА_24, який стверджує, що домовленості про виконання робіт велися ОСОБА_4 безпосередньо з його покійним батьком. Сам свідок стверджує, що виконував роботи за які з ним розраховувався ОСОБА_4, про те, чи це були власні кошти позивача йому невідомо. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 стверджує що до спорудження даху спірного будинку його залучив покійний батько, який був товаришем ОСОБА_4 За роботу з ним розраховувався його батько, а не безпосередньо позивач. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 стверджує, що виконував будівельні роботи на спірному будинку з 1998 р., до цього вже були споруджені фундамент, цоколь і перший поверх, хто спорудив такі йому невідомо, стверджує, що розраховувався ОСОБА_4, чиї це були кошти йому не відомо. Суд також критично оцінює показання свідка позивача ОСОБА_27, оскільки такий в свої показаннях двічі вказував різні дати виконання ним будівельних робіт, при цьому з похибкою у 8 років, які також не відповідають письмовій заяві вказаної особи, долученій позивачем до матеріалів справи. Не можуть бути взяті до уваги як докази спорудження спірного будинку позивачем також представлені ним робочий проект газифікації житлового будинку та технічні умови на газифікацію те електропостачання будинку в яких як замовник будівництва вказаний ОСОБА_4, оскільки такий станом на момент видачі зазначених документів являвся власником земельної ділянки, на якій велося будівництво, відтак вказаний як замовник у вихідних даних та проектній документації. Жодних інших доказів оплати ОСОБА_4 проектних робіт з проектування будинку, придбання будівельних матеріалів, оплати за виконані роботи позивачем не надано. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведено факту спорудження та фінансування будівництва житлового будинку АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3, в повному обсязі чи частково. Натомість, на підставі зібраних у справі доказів судом встановлено, що фактично будівництво спірного будинку здійснювалося та оплачувалося відповідачем ОСОБА_3 на земельній ділянці, яка належала його батьку ОСОБА_4, та до завершення будівництва позивачем була подарована ОСОБА_3 Останній, як власник земельної ділянки, завершивши будівництво спірного будинку у 2012 році узаконив таке будівництво та оформив на себе право власності на новозбудований житловий будинок. З огляду на те, що будівництво спірного будинку позивачем не здійснювалося, рішення виконкому Малехівської сільської ради від 22.06.2016 р. №1 «Про оформлення права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_3» жодним чином прав позивача не порушує, відтак підстав для його скасування, рівно ж як і скасування свідоцтва про право власності на вказаний будинок, виданого на підставі цього рішення, державної реєстрації права власності на будинок за ОСОБА_3 та витягу про державну реєстрацію права власності суд не вбачає.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_4 про визнання за ним права власності на спірний будинок, то окрім зазначеного, суд вважає, що такі не підлягають до задоволення також виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Ч. 2 вказаної статті передбачає, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Судом встановлено і позивачем не заперечується, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд подарована ОСОБА_4 відповідачу ОСОБА_3 в грудні 2011 р. Станом на момент дарування земельної ділянки будівництво спірного будинку завершено не було, як об'єкта права власності такого не існувало. У відповідності до пп. 16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 № 6, позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Власником земельної ділянки є відповідач ОСОБА_3, який заперечує проти визнання права власності на будинок, споруджений на його ділянці, за позивачем, що, в свою чергу, також виключає можливість задоволення позову про визнання права власності на спірний будинок за ОСОБА_4 Не підлягають задоволенню і позовні вимоги ОСОБА_4 щодо зобов'язання ОСОБА_3 не чинити йому перешкоди в користуванні спірним будинком, оскільки в такий спосіб підлягають захисту права власника, яким ОСОБА_4 не є, крім того, жодних належних та допустимих доказів вчинення таких перешкод з боку ОСОБА_3 позивачем не представлено.

Не підлягає також до задоволення позовна вимога позивача про визнання неправомірним дій Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області щодо видачі 08.06.2012 р. довідки № 671/02-19 про те, що ОСОБА_3 є забудівельником земельної ділянки по АДРЕСА_1 з огляду на наступне.

У відповідності до пп. 2 Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затв. ПКМУ № 584 від 29.05.2001 р., яке було чинне на час видачі довідки, забудовником вважається особа, яка у встановленому законодавством порядку отримала право на використання земельної ділянки для спорудження об'єктів житлового будівництва або згідно з укладеними договорами має право розпоряджатися житловою площею у будинках, які будуються. ОСОБА_3 станом на час видачі довідки був власником земельної ділянки,відтак, такий у відповідності до законодавства, вважався забудовником за вказаною адресою. Таким чином, зазначена довідка підтверджує обставини, які існували на момент її видачі, а дії органу місцевого самоврядування по видачі такої довідки не встановлюють, не змінюють та не припиняють правовідносин, тому прав позивача не порушують.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Малехівської сільської ради Жовківського району, ОСОБА_3, третя особа : Реєстраційна служба Жовківського РУЮ про визнання недійсними актів про право власності, усунення перешкод та визнання права власності - відмовити.

Заходи забезпечення позову накладені ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 04.03.2106 року - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Мікула В. Є.

Оригінал.Виготовлений в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлено 12.12.2016 року.