Справа № 452/142/16-ц
УХВАЛА

29 лютого 2016 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: представника заявника ОСОБА_1,

представника зацікавленої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області матеріали скарги ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_4,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на рішення та дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції від 14.12.2015 року про відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа, - у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання дубліката виконавчого листа №2-885/2009, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області; просить визнати цю постанову неправомірною і скасувати, відповідно зобовязати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_4 вчинити дії з виконання судового рішення.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 за довіреністю підтримав скаргу та посилався на обставини, зазначені в ній, зосередив увагу суду на тому, що законні права його довірителя державним виконавцем проігноровані поспішним винесенням постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання дубліката виконавчого листа №2-885/2009, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області, оскільки державним виконавцем не вжито всіх і конкретних заходів до фактичного виконання судового рішення як завершальної стадії права особи на правосуддя.

Представник відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи; подав письмове заперечення на скаргу ОСОБА_3, в якому вказав, що скаргу ОСОБА_3 на постанову відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ВП №49625126 від 14.12.2015 року вважає безпідставною, оскільки виконавчий документ предявлено не за підвідомчістю виконання рішення; згідно виконавчого документа адреса боржника м. Самбір, вул. Коперніка, 73А, прим. 58/61, у заяві вказано, що нова адреса боржника м. Соснівка, вул. 22 Січня, 22А Львівської області, однак документів які б підтверджували дані у поданих документах відсутні.

Представник зацікавленої особи боржника за виконавчим провадженням Австрійського підприємства у формі ТОВ «Рабмер Україна» ОСОБА_2 однаково скарги не визнав та посилався на аналогічну позицію, викладену в поданих суду письмових поясненнях на скаргу.

Вислухавши представника заявника та представника зацікавленої особи, зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав:

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Під час розгляду скарги ОСОБА_3 у судовому засіданні знайшло підтвердження порушення його законних прав передчасним прийняттям головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_4 14 грудня 2015 року постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання дублікату виконавчого листа №2-885/2009, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області 12.10.2015 року, який підлягав виконанню.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг…» розяснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобовязаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). У звязку із цим у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов'язків, передбачених статтею 12 Закону про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ураховуючи наведені нормативні акти у сукупності з поясненнями представника заявника, подані суду документи державним виконавцем, котрі цього не спростовують, приводять суд до висновку про підставність скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 14.12.2015 року, котра прийнята головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_4 завчасно, відтак, є неправомірною та повинна бути скасованою виходячи у тому числі з наступного:

20 листопада 2015 року представник стягувача ОСОБА_1 подав до відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції заяву про прийняття до виконання виконавчого листа, а саме дублікату виконавчого листа №2-885/2009, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області 12.10.2015 року, який набрав законної сили; у заяві вказав, що нова адреса боржника м. Соснівка, вул. 22 Січня, 22А Львівської області, оскільки згідно виконавчого документа адреса боржника була вказана м. Самбір вул. Коперніка, 73А, прим. 58/61.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції від 14.12.2015 року ВП №49625126 відмовлено у відкритті виконавчого провадження з виконання дублікату виконавчого листа №2-885/2009, оскільки виконавчий документ предявлено не за підвідомчістю виконання рішення.

У судовому засіданні та під провадження за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_4 ні останньою, ані представником зацікавленої особи Австрійського підприємства у формі ТОВ «Рабмер Україна» ОСОБА_2 не представлено суду даних на спростування позиції представника заявника ОСОБА_1 та вимог ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», якою регламентовано підвідомчість виконавчих проваджень відділам примусового виконання рішень, чи інших виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби і можуть бути переданими до відділів примусового виконання рішень в установленому Міністерством юстиції України порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України та згідно зі ст. 129 ч. 3 п. 9 Конституції України основною засадою судочинства є обовязковість рішень суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Відтак, виходячи із зазначених норм Закону і того, що в них регламентовано, скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 386 387 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_4 з приводу винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання дублікату виконавчого листа №2-885/2009, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області 12.10.2015 року, скасувавши постанову ВП №49625126 від 14.12.2015 року.

Ухвала підлягає виконанню відповідним органом державної виконавчої служби у строк і порядок, передбачений ст. 389 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів із дня її проголошення.

Суддя