Справа № 354/246/16-ц
Провадження № 22-ц/779/2409/2016
Головуючий у 1 інстанції Вінтоняк М.Б. М. Б.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого- судді Фединяка В.Д.

суддів: Ковалюка Я.Ю.Матківського Р.Й., секретаря Петріва Д.Б.

з участю ОСОБА_2 його представика ОСОБА_3 представників ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та

ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Яремчанської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування акту органу місцевого самоврядування, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Надвірнянського районного суду від 26 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулась в суд з указаним позовом і зазначала, що згідно рішення виконкому Яремчанської міської ради від 20.12.1994 року №136 п.48 їй у приватну власність було передано земельну ділянку площею 0,16 га по АДРЕСА_1 для обслуговування будівель та ведення особистого підсобного господарства. Земельна ділянка була надана їй після успадкування нею майна спадкодавця (своєї бабусі) житлового будинку і господарських споруд,які знаходилися на цій земельній ділянці. На підставі вищевказаного рішення вона отримала Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 17.07.1995 року. Рішенням сесії Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 492-27/2014 від 24.07.2014 року, за заявою ОСОБА_2 у порядку звернення згідно Закону України «Про звернення громадян» відмінено п.48 додатку №3 рішення виконкому Яремчанської міської ради від 20.12.1994 року №136 в частині передачі їй у власність земельної ділянки площею 0,16 га по АДРЕСА_1 призначеної для обслуговування будівель та ведення особистого підсобного господарства. Посилаючись на те, що оскаржуваним рішенням відповідач, у позасудовий спосіб фактично позбавив її права на земельну ділянку, просила визнати незаконним та скасувати п.22. та п. 22.1 рішення Яремчанської міської ради «Про розгляд земельних питань» №492-27/27/2014 від 24 липня 2014 року про відміну п.48 додатку №3 рішення виконкому від 20 грудня 1994 року №136 в частині передачі у власність ОСОБА_4 (ОСОБА_4.) земельної ділянки площею 0,16 га по АДРЕСА_1 призначеної для обслуговування будівель та ведення особистого підсобного господарства.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 26 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Визнано незаконними пункти 22 та 22.1 рішення сесії Яремчанської міської ради "Про розгляд земельних питань" №492-27/2014 від 24.07.2014 року про відміну п.48 додатку №3 рішення виконкому від 20.12.1994 року №136 в частині передачі у власність ОСОБА_4 жительці АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 0,16 га по АДРЕСА_1 призначеної для обслуговування будівель та ведення особистого підсобного господарства.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Яремчанської міської ради в користь ОСОБА_4 551,20 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову у задоволені позову, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що скасування актів виконавчого органу ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятими у межах її повноважень належить до виключної компетенції міської ради на сесійному засіданні міськради відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування». Ним набуто право користування на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 05 листопада 1999 року з наступною її приватизацією, а тому за змістом ст. 120 Земельного кодексу України припинено право власності інших осіб на користування спірною земельною ділянкою, на якій розташовано даний житловий будинок. Стверджує, що право власності позивача на земельну ділянку площею 0,16 га набуто в обхід законів та інших нормативно-правових документів, що регулюють земельні питання. При цьому просить врахувати , що Яремчанська міська рада не могла делегувати повноважень міської ради з питань земельного регулювання виконавчому комітету ради при винесенні рішення від 20.12.1994 року № 136, оскільки це не було передбачено Законом України « Про місцеві ради депутатів та місцеве і регіональне самоврядування» , що було чинним на той час і в якому встановлено виключний перелік повноважень у тому числі регулювання земельних відносин відповідно до законодавства та виконавчих комітетів у тому числі повноваження делеговані державою, що стосується реєстрації права власності на землю права землекористування та договорів на оренду землі. Тому посилання позивача на делеговані міською радою виконавчому комітету повноваження з регулювання земельних питань при винесенні виконкомом рішення від 20.12.1994 року №136 є недоречними, необґрунтованими та крім цього ця обставина жодним чином не була підтверджена протягом 2010-2015 р.р. при розгляді справ щодо спірної земельної ділянки. Крім цього, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2013 року залишеною без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.11.2014 року зобовязано Яремчанську міську раду на сесійному засіданні розглянути питання щодо визнання недійсним та скасування державної реєстрації державного акта серії НОМЕР_1 від 17.07.1995 року реєстраційний номер 000399, виданого на ім'я позивача на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,16 га по АДРЕСА_1. Вважає, що скасування сесієї міської ради від 24.07.2014 року попереднього рішення щодо спірної земельної ділянки прийняте в межах повноважень органу місцевого самоврядування визначених Законом України « Про місцеве самоврядування в Україні» та відповідає іншими законам і нормативно-правовими актам.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги, просять задовольнити цю скаргу.

Представники ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали, вважають рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, згідно рішення виконкому Яремчанської міської ради від 20.12.1994 року №136 п.48 у приватну власність ОСОБА_4 було передано земельну ділянку площею 0,16 га по АДРЕСА_1 призначену для обслуговування будівель та ведення особистого підсобного господарства.

На підставі вказаного рішення органу місцевого самоврядування позивачка виготовила Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 17.07.1995 року

Згідно свідоцтва про одруження позивачка одружилась 20.01.2001 року , її дошлюбне прізвище ОСОБА_4 було змінено на прізвище ОСОБА_4.

За заявою ОСОБА_2, рішенням сесії Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 492-27/2014 від 24.07.2014 року відмінено п. 48 додатку № 3 рішення виконавчого комітету цієї ж ради від 20.12.1994 року № 136 в частині передачі приватну власність ОСОБА_4, земельної ділянки площею 0,16 га по АДРЕСА_1 призначеної для обслуговування будівель та ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 26 Закону Закону України від 21 травня 1997 року N 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон N 280/97-ВР) питання щодо скасування актів органів виконавчої влади, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частиною дев'ятою статті 59 цього Закону N 280/97-ВР рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Частиною десятою статті 59 Закону N 280/97-ВР визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Системний аналіз наведених положень Конституції і законів України дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов'язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб'єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну, доповнення чи скасування.

Водночас у статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення у статті 74 Закону N 280/97-ВР, згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

Окрім цього, в Рішенні N 7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Так як згідно рішення виконкому Яремчанської міської ради від 20.12.1994 року №136 п . 48 про передачу в приватну власність ОСОБА_4, земельної ділянки площею 0,16 га по АДРЕСА_1 призначеної для обслуговування будівель та введення особистого підсобного господарства є актом одноразового застосування, воно вичерпало свою дію фактом його виконання, позивачка заперечує про скавування рішення щодо передачі їй у приватну власність спірної земельної ділянки, тому таке рішення не може бути скасоване чи змінено органом місцевого самоврядування після його виконання, оскільки виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією суб'єктивних прав позивачки на передачу їй у приватну власніть земельної ділянки та існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення..

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов правильного висновку задовольнивши позов ОСОБА_4, так як сесія Яремчанської міської ради Івано-Франківської області № 492-27/2014 від 24.07.2014 року не може у даній справі скасовувати своє попереднє рішення в частині п. 48 додатку № 3 рішення виконавчого комітету цієї ж ради від 20.12.1994 року № 136 щодо передачі приватну власність ОСОБА_4, земельної ділянки площею 0,16 га по АДРЕСА_1 призначеної для обслуговування будівель та ведення особистого підсобного господарства.

Суд відхиляє доводи апеляційної скарги як такі, що суперечать частині десятій статті 59 Закону N 280/97-ВР та Рішенню N 7-рп/2009 Конституційного Суду України, оскільки оскаржуване рішення виконавчого комітету є ненормативним правовим актом одноразового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, а тому не може бути в подальшому скасований органом місцевого самоврядування.

За таких обставин, колегія суддів вважає оскаржуване рішення таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити. Рішення Надвірнянського районного суду від 26 жовтня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Судді: В.Д.Фединяк

Я.Ю.Ковалюк

Р.Й.Матківський