Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 335/6803/13 головуючий у 1-й інстанції Рибалко Н.І.
провадження № 22-ц/778/1786/16 суддя-доповідач Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Осоцького І.І.,

суддів: Кухаря С.В.,

Панкеєва О.В.,

при секретарі: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2016 року у справі за поданням державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Стратій О.С. про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року державний виконавець Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ Стратій О.С. звернувся до суду м з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, ОСОБА_5, зазначивши, що на виконанні в Орджонікідзевському ВДВС Запорізького МУЮ перебуває виконавче провадження ВП №46623942 з примусового виконання виконавчого листа №335/6803/13-ц від 12.02.2015 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 528 572,60 грн. та судового збору у розмірі 2 823 грн..

В поданні державний виконавець просив суд надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника, ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1..

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2016 року подання залишено без задоволення.

ОСОБА_3подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою подання органів ВДВС задовольнити.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Згідно ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця та за його участю без виклику чи повідомлення сторін.

З матеріалів справи слідує і це підтверджується довідкою секретаря судового засідання /а.с.57/, що судом розгляд подання державного виконавця про надання дозвіл на примусове проникнення до житла боржника проведено без участі державного виконавця.

Крім того висновок суд про те, що задоволення вищевказаного подання може порушити права інших співвласників житлового будинку викладений у вигляді припущення, що не відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.214 ЦПК України, за якими суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обгрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

При цьому норми ч.5 ст.319 ЦК України передбачають обмеження прав власників у випадках і в порядку , встановлених законом.

Згідно ст., ст. 12, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст., ст. 8, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Згідно з п. 15 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Отже, апеляційний суд згідно до п.3 ст.312 ЦПК України скасовує оскаржувальну ухвалу суду і передає заявлене в справі питання на новий розгляд до суду першої інстанції, так як останній порушив порядок, встановлений для його вирішення. При цьому за вимогами норм ст. 376 ЦПК виклик чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб про судовий розгляд цього питання не потребується.

Керуючись ст., ст. 307, 312, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2016 року у цій справі скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції на новий розгляд заявленого у ній питання.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: