Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/601/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

19 лютого 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі - Ворона Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві послалась на те, що подружнє життя не склалось через різні погляди на відносини один з одним. Тому з 18 серпня 2013 року шлюбні відносини вони припинили. Вказує, що поновити відносини вони з чоловіком не намагались, на примирення вона не згодна. Тому просила шлюб розірвати.

В день розгляду справи позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 також звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. У заяві зазначив, що позов визнає.

Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 25 вересня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу.

Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи.

Відповідач на розірвання шлюбу згоден, проти задоволення позову не заперечує.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним.

Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить суд залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11О, 112 СК України, ст.ст.209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 25 вересня 2009 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис №1363, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його - ОСОБА_2,

її - ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий О.А.Самсонова

19.02.2016