Справа № 204/5842/15-ц
Провадження № 2-з/204/29/16
УХВАЛА

16 березня 2016 року м.Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

за участю секретаря Духневича В.С.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

в с т а н о в и в:

14 березня 2016 року до суду надійшла вищевказана заява, у якій представник позивача ОСОБА_1 просить накласти арешт на 13/50 частин домоволодіння та земельну ділянку площею 815кв.м, які розташовані за адресою: вул.Леваневського, 52 у м.Дніпропетровську.

15 березня 2016р., згідно з реєстром передачі справ, матеріали заяви про забезпечення позову були передані судді Тітовій І.В.

Судове засідання у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики було призначене на 16 березня 2016р.

Таким чином, в обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення грошових коштів, оскільки є велика ймовірність відчуження цього майна на користь третіх осіб, а дії відповідача свідчать про реальну мету в цих намірах.

У судовому засіданні представник позивача підтримала свою заяву.

Представник відповідача заперечувала проти її задоволення, зазначивши, що вона є необґрунтованою.

Таким чином, необхідно зазначити таке.

У відповідності до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як розяснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

Отже, при вирішенні питання щодо наявності або відсутності підстав для застосування заходів забезпечення позову судом, між іншим, підлягають встановленню: наявність або відсутність спору, наявність або відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам, співмірність заявлених позовних вимог до майна, яким заявник просив забезпечити позов.

У поданій представником позивача заяві про забезпечення позову відсутнє обґрунтування саме такого виду забезпечення позову як арешт, не надано (не зазначено) доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Виходячи із вищевикладеного, оскільки заяву про забезпечення позову було подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, вона підлягає поверненню заявникові.

Керуючись ст.ст.151, 153 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тітова