Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.02.2016 Справа №607/17250/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Грицай К.М.

за участю секретаря Матвійчук В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 23 226 грн. 11 коп. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що відповідно до укладеного між ними кредитного договору від 01.03.2011 року позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак, відповідач не виконував умови договору, внаслідок чого станом на 30.09.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором на вищевказану суму. У звязку з цим просить суд стягнути з відповідача в користь позивача суму боргу та сплачені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, заяви про розгляд справи за її відсутності, доказів про причини неявки та заперечень проти позову суду не подала, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом оголошення у пресі (газеті «Урядовий курєр» випуск № 37 від 25.02.2016 року). Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі доказів, що є в матеріалах справи та постановлення заочного рішення, оскільки щодо заочного розгляду справи не заперечує позивач.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

01.03.2011 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, у відповідності до якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. Відповідач своїм підписом підтвердив, що він ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, правилами користування платіжною карткою, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невідємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.5.6 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що відповідач зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же строк.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобовязання та надав відповідачу вищевказаний кредит на платіжній картці.

В силу статті 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Однак, відповідачем належним чином не виконувались умови договору по сплаті кредиту та відсотків, внаслідок чого згідно поданого позивачем розрахунку станом на 30.09.2015 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 12 399 грн. 51 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 9 063 грн. 91 коп., заборгованість за комісією в сумі 180 грн. 49 коп. Згідно вказаного розрахунку, у суму заборгованості за комісією пеня не була нарахована.

У звязку з простроченням сплати кредиту та відсотків відповідачу на підставі п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг нараховано штрафи в сумі 500 грн. 00 коп. фіксована частина та 1 082 грн. 20 коп. процентна складова.

Таким чином, відповідач не виконав зобовязання у строк, передбачений договором, всупереч ст. 530 Цивільного кодексу України, та прострочив виконання зобовязань перед кредитором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

В силу ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором бо актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 625 та ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, тобто на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На підставі ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідачем не подано суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачем, а тому позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором б/н від 01.03.2011 року в сумі 23 226 грн. 11 коп. (з яких: заборгованість за кредитом в сумі 12 399 грн. 51 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 9 063 грн. 91 коп., заборгованість за комісією в сумі 180 грн. 49 коп., штраф в сумі 500 грн. 00 коп., штраф в сумі 1 082 грн. 20 коп.), а також понесених судових витрат в сумі 1218 грн. 00 коп. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420 грн. 00 коп., відповідно до платіжного доручення № ВОК33В0R83 від 23.02.2016 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 79, 60, 212, 215, 228-232, 294 ЦПК України, ст. ст. 204, 526, 530, 549, 551, 552, 611, 625, 628, 629, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , рахунок №3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором від 01.03.2011 року в сумі 23 226 грн. 11 коп. (з яких: заборгованість за кредитом в сумі 12 399 грн. 51 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 9 063 грн. 91 коп., заборгованість за комісією в сумі 180 грн. 49 коп., штраф в сумі 500 грн. 00 коп., штраф в сумі 1 082 грн. 20 коп.), а також понесених судових витрат в сумі 1218 грн. 00 коп. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в сумі 420 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_3