Справа №461/6058/16-ц
Провадження №2/461/1775/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Галицького районного відділу у м.Львові Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати останню такою, що втратив право користування квартирою №3а у будинку №12, який знаходиться на вул. Грушевського у м.Львові.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що є власником квартири №3а у будинку №12 на вул. Грушевського у м.Львові. Зазначила, що вказана квартира належить їй на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу від 26.06.2014 року. У даній квартирі зареєстрована ОСОБА_3, яка у ній на момент її купівлі не проживала та не є власником вищевказаної квартири. Стверджує, що відповідач не приймає участі в утриманні квартири, комунальні послуги не оплачує, матеріальної допомоги на утримання квартири не надає, що позбавляє позивача можливості отримати пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг, до квартири не зявляється. Відтак, проживання відповідача порушує її право власності на дану квартиру, оскільки позбавляє можливості в повній мірі використовувати обєкт права власності. Просить позов задоволити.

Представник позивача у судове засідання не зявився, однак через канцелярію суду подав клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, а також оголошенням у газеті «Урядовий курєр» №196 (5816) від 20.10.2016 року, тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача.

На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири №3а у будинку №12 по вул. Грушевського у м.Львові, що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.06.2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, довідкою з місця проживання про склад сімї та прописки №3055 від 17.09.2016 року, виданою ЛКП «Княже місто» та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.06.2014 року.

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та прописки №3055 від 17.09.2016 року, виданої ЛКП «Княже місто» у вищевказаній квартирі зареєстровано ОСОБА_3 (колишній власник).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 з часу купівлі позивачем вищевказаної квартири за вказаною адресою, а саме з 26.06.2014 року не проживає, що підтверджується довідкою №3055 від 17.09.2016 року, виданою ЛКП «Княже місто».

Також, встановлено, що відповідно до п.13 договору купівлі-продажу квартири від 26.06.2014 року продавець зобовязується звільнити квартиру і передати її покупцеві, знятися з реєстраційного обліку не пізніше 10.07.2014 року, сплатити вартість комунальних платежів станом на день передачі, що відповідачем зроблено не було.

Також встановлено, що у звязку з тим, що відповідач не знятий з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі, позивач позбавлений можливості отримувати пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.10 та ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач є власником вищевказаної квартири, відповідач у спірному жилому приміщенні не проживає, добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим чинить позивачу перешкоди у користуванні власністю. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою №3а у будинку №12 по вул. Грушевського у м.Львові.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на кристь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.16, 319, 386, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 57, 60, 61, 88, 197, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 10 днів з моменту його проголошення. У разі, якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.