Справа № 466/8670/15 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/4908/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: Головуючого судді Берези В.І., суддів Бойко С.М., Копняк С.М., за участю секретаря судового засідання Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 3 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про зобовязання до вчинення дій,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваною ухвалою заяву про забезпечення позову задоволено.

Заборонено ОСОБА_2, ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 виконувати будівельні роботи по будівництву багатоквартирного будинку на земельній ділянці за адресою: смт. Брюховичі, вул. Ясна, 25.

Заборонено ОСОБА_2, ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 здійснювати продаж обєктів нерухомості та/чи майнових прав на них третім особам, що знаходяться в обєкті будівництва за адресою: смт. Брюховичі, вул. Ясна, 25.

Заборонено Департаменту державної реєстрації Міністерства Юстиції України здійснювати реєстрацію прав власності на обєкти нерухомого майна за адресою: смт. Брюховичі, вул. Ясна, 25.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3, просить таку скасувати.

В апеляційній скарзі вказує на те, що судом не зазначено мотиви вжиття заходів забезпечення позову, відповідно до яких суд дійшов висновку про обгрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Крім того зазначає, що заходи забезпечення позову не відповідають предмету позову, перешкоджають подальшій господарській діяльності відповідача, обмежують право відповідачів на укладення правочинів, грубо порушуючи гарантоване Конституцією України право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а також порушують права третіх осіб. Також наголошує на тому, що судом вирішено питання заборони вчиняти дії Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, який не є стороною чи третьою особою у даній справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта у підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що існує реальна загроза утруднення виконання рішення або буде неможливо його виконати, а тому дійшов висновку про те, що обраний вид забезпечення позову відповідає заявленим вимогам.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Як вбачається з обгрунтувань позовної заяви, позивачу на праві спільної сумісної власності зі своїм чоловіком належить земельна ділянка, яка знаходиться поряд із земельною ділянкою, де здійснюється будівництво багатоквартирного будинку по вул. Ясній, 25 у смт. Брюховичі.

ОСОБА_4 вважає, що самочинне будівництво багатоквартирного будинку порушує її права та інтереси як власника сусідньої земельної ділянки, відбувається триваюче правопорушення, а тому просила вжити відповідні заходи забезпечення позову.

Необхідність застосування відповідного виду забезпечення позову мотивує тим, що оскільки в позовній заяві серед вимог є внесення змін в проектну документацію будинку та його перебудова, здійснення його подальшого будівництва та реалізація квартир чи інших об`єктів нерухомого майна (майнових прав на них), що розміщені в спірному будинку, утруднить виконання рішення суду, призведе до зайвих матеріальних витрат не тільки відповідача, а й третіх осіб (покупців об`єктів нерухомого майна).

Колегія суддів вважає, що припущення заявника про утруднення виконання рішення суду у випадку можливого задоволення позовних вимог та необхідність застосування заходів забезпечення позову на даному етапі розгляду справи є необґрунтованими.

Позов заявлено як до фізичних осіб, так і до фізичної особи-підприємця, ці особи є різними суб'єктами цивільних правовідносин.

Відповідно до п.4 Постанови Верховного суду України №9 від 22.12.2006 із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 2 від 12.06.2009 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном, що іноді призводить до незворотних наслідків.

Судом не враховано, що вжиті заходи забезпечення позову перешкоджатимуть подальшій господарській діяльності відповідача ФОП ОСОБА_6, обмежують право відповідачів на укладення правочинів, порушуючи гарантоване Конституцією України право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Крім того, судом вирішено питання заборони вчиняти дії Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, який не є стороною чи третьою особою у даній справі, що є недопустимим.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи вищенаведене, ухвалу як таку, що винесена з порушеннями норм процесуального та матеріального права, слід скасувати та ухвалити нову - про відмову у заявленому позивачем забезпеченні позову.

Керуючись п.2 ч.1 ст.312, ст.ст.313, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 3 червня 2016 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає розгляду справи.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_7