Справа № 297/1536/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейір О. О., при секретарі Кузьма Т. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Берегово цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 31.08.2010 року в розмірі 12 232,52 гривень.

Позовні вимоги позивачем мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 31.08.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком договір. Однак, в порушення умов вищевказаного договору, ОСОБА_1 свої зобовязання належним чином не виконує, у зв'язку з чим, станом на 31.05.2016 року має заборгованість перед банком в розмірі 12 232,52 гривень. В звязку з цим, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 в їх користь заборгованість у вищевказаному розмірі за кредитним договором б/н від 31.08.2010 року та судові витрати по справі в розмірі 1378 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання, згідно якого просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує (а. с. 41).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Крім того, зазначила в заяві про те, що не визнає позовні вимоги та просить відмовити в задоволенні позову, так як вона сплатила всю суму заборгованості. Долучила до заяви довідку ПАТ КБ «ПриватБанк» про відсутність в неї заборгованості перед позивачем (а. с. 52-53).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає в задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, 31.08.2010 року ОСОБА_1 отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 15000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Разом з тим, ОСОБА_1, підписавши кредитний договір, підтвердила свою згоду про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, а також підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком договір, про що свідчить підпис останньої у заяві (а. с. 8).

ОСОБА_1 через неналежне виконання зобов'язання за вищевказаним кредитним договором станом на 31.05.2016 року мала заборгованості перед банком в розмірі 12 232,52 гривень, що включала: заборгованість за кредитом у розмірі 10 522,13 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 651,70 гривень; штраф (фіксована частина) у розмірі 500 гривень; штраф (процентна складова) у розмірі 558,69 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором б/н від 31.08.2010 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 (а. с. 4-7).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, тобто відповідно до умов договору у вказаний у договорі строк.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Однак, згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» № TV60-K32G-RN5D-P6CV від 23.09.2016 року, ОСОБА_1 станом на 23 вересня 2016 року не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» (а. с. 53).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Отже обставини, яким обґрунтовуються вимоги позивача, не мають місце під час ухвалення рішення, так як сума заборгованості, згідно позовних вимог в розмірі 12 232,52 гривень, яка була розрахована станом на 31.05.2016 року, відповідно до наданого розрахунку заборгованості, були погашені відповідачем в повному обсязі. У звязку з наведеним суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає відмовити також в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. 599 ЦК України, ст. ст. 57-60, ч. 1 ст. 88, ч. 2 ст. 197, 208, 209, 218, 292, 294 ЦПК України,

рішив:

В задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя ОСОБА_2.