Номер провадження: 22-ц/785/6640/16
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Громіка Р.Д.

За участю секретаря Гамарц Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 2016 року у справі за заявою заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області Гончаренка Андрія Вітальовича про зміну способу та порядку виконання виконавчого листа №523/16632/15-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 11.04.2015р., -

в с т а н о в и л а:

У травні 2016р. заступник начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області Гончаренко А.В. звернувся до суду із заявою, в якій просив змінити спосіб та порядок виконання виконавчого листа №523/16632/15-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 11.04.2015р., шляхом реалізації домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 з зареєстрованою неповнолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги заступник начальника ВДВС обґрунтовував тим, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 15.03.2016р. стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 заборгованість за договором позики по 109 944,50 грн. та судовий збір у розмірі по 1 099,44 грн. з кожного з них.

Постановою заступник начальника ВДВС Суворовського відділу ДВС м. Одеси від 12.04.2016р. відкрито виконавче провадження та в ході виконавчих дій відносно боржника було встановлено наявність у нього нерухомого майна, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 з зареєстрованою неповнолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до п.4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень на адресу Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради було надіслано листа щодо надання дозволу органом опіки та піклування щодо можливості проведення виконавчих дій стосовно передачі на реалізацію домоволодіння, однак було відмовлено в наданні такого дозволу, тому реєстрація неповнолітньої дитини унеможливлює подальше виконання виконавчого документу.

В судовому засіданні заступник начальника ВДВС Суворовського відділу ДВС м. Одеси Гончаренко А.В. підтримав заяву та зазначив, що ним було вчинено усі необхідні дії для встановлення можливості виконання виконавчого листа, однак боржником борг не сплачено в добровільному порядку. Під час проведення виконавчих дій у боржника виявлено лише нерухоме майно, реалізація якого могла б забезпечити виконання рішення суду.

Оскільки Суворовська районна адміністрація відмовила у наданні згоди на реалізацію майна через наявність зареєстрованої малолітньої дитини, він змушений був звернутися до суду з даною заявою. Оглянувши пред'явлені боржником в суді докази, а саме, довідку про заробітну плату та договір дарування заявник зазначив, що розмір заробітної плати не надає можливості стягнути повністю всю суму, а право власності за вказаним договором за іншою особою не зареєстровано у встановленому законом порядку, тому наполягав на задоволені заяви.

Боржник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення заяви посилаючись на те, що боржник готовий до вирішення питання про можливість врегулювання питання щодо повернення боргу. В будинку, яке є єдиним житлом з ним проживають два інваліди, його дружина інвалід 3 групи та онука інвалід з дитинства. Крім того, вказували на те, що по виконавчому провадженню не здійснено усіх необхідних заходів, що передують продажу нерухомого майна. Не перевірено наявність у боржника іншого майна, рахунків та майна, яке знаходиться в самому будинку. Також посилаючись на наявність договору дарування, за яким ОСОБА_2 подарував будинок, представник боржника представив копію позовної заяви ОСОБА_8, подану 18.07.2016р. до суду про визнання права власності на 1/2 частину будинку, тим самим вказуючи на наявність спору щодо даного майна.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2016р. заяву задоволено, змінено спосіб та порядок виконання виконавчого листа №523/16632/15-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси від 11.04.2015р., шляхом реалізації домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 з зареєстрованою неповнолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову - про відмову у задоволенні вимог заяви.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву заступника начальника ВДВС Суворовського відділу ДВС м.Одеси про зміну способу і порядку виконання судового рішення шляхом реалізації зазначеного нерухомого майна боржника з зареєстрованою неповнолітньою дитиною, суд першої інстанції виходив із того, що боржник іншого майна не має і що реалізація цього майна не зашкодить правам та інтересам малолітньої дитини.

Наявність зазначеного домоволодіння як єдиного майна боржника, за рахунок якого можливо виконати рішення суду, а також факт реєстрації місця проживання у цьому будинку малолітньої дитини без наявності дозволу органу опіки та піклування на реалізацію будинку є винятковими обставинами, які передбачені ст. 373 ЦПК України та п.4.5.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012р. №512/5. для встановлення способу і порядку виконання рішення.

Однак з такими висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Судом встановлено, що у боржників відсутні готівкові кошти, достатні для виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 15.03.2016р. Крім того, у боржника відсутнє рухоме майно або інше майно, за рахунок якого можна було б виконати рішення суду на користь ОСОБА_6

Разом із тим встановлено, що ОСОБА_2 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1., який обтяжено проживанням в ньому малолітньої онуки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відсутність дозволу органу опіки і піклування на реалізацію домоволодіння у порядку виконання рішення суду не допускає його реалізації.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу та порядку виконання.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» роз'яснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Під зміною способу виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядок і спосіб, раніше встановлений. Оскільки на стадії виконання рішення не встановлені обставини, що утруднюють виконання рішення суду, а зазначені в заяві державного виконавця обставини не можна вважати винятковими, як того вимагає зміст ст. 373 ЦПК України.

Під порядком виконання рішення слід розуміти визначену законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також прав і обов'язків суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Поняття зміни способу виконання рішення випливає зі ст. 16 ЦК України, в якій йдеться про можливі способи захисту цивільних прав та інтересів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що заміна способу і порядку виконання рішення суду допускається у виняткових випадках і полягає в заміні одного заходу примусового виконання іншим, а також у зміні черговості здійснення дій, направлених на виконання рішення суду. При цьому в зазначених нормах не закріплено обов'язок суду самостійно пропонувати сторонам змінювати чи встановлювати спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

В заяві про встановлення способу і порядку виконання рішення суду порушується питання про зміну способу та порядку виконання рішення шляхом реалізації домоволодіння з зареєстрованою неповнолітньою дитиною, не передбачено діючим законодавством України та не є зміною чи встановленням способу виконання рішення суду. Предметом спору у справі судове рішення за яким залишається невиконаним були грошові кошти, а в заяві про зміну способу і порядку виконання рішення заступник начальника ВДВС фактично просить надати дозвіл на реалізацію житлового будинку, який не був предметом спору у невиконаному рішенні, що суперечить суті судового рішення та положенням ст. 373 ЦПК України.

Отже, обставини на які посилається заступник начальника у поданій заяві, не можуть бути підставою для встановлення іншого способу і порядку виконання рішення, оскільки захист порушеного права позивача проведений шляхом стягнення грошових коштів, а тому суд не може змінити спосіб виконання такого рішення на звернення стягнення на майно боржника, оскільки виконання рішення суду про стягнення боргу відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» має виконуватись за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Оскільки на стадії виконання рішення не встановлені обставини, що утруднюють виконання рішення суду, а зазначені в заяві державного виконавця обставини не можна вважати винятковими, як того вимагає зміст ст. 373 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції про встановлення способу виконання не є обґрунтованою.

Відповідно до п 4.5.9. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 04.04.2012р. №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012р. за №489/20802, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 47 Закону.

Жодної передбаченої законом підстави для зміни способу і порядку виконання рішення в стадії його виконання не встановлено, у зв'язку з чим у задоволенні заяви заступника начальника ВДВС слід відмовити.

Колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що ним неправильно встановлено та вказано в ухвалі дата видачі виконавчого листа

За таких обставин, враховуючи наведене вище, ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 18.07.2016р., яка є предметом апеляційного оскарження, не може бути визнана обґрунтованою й такою, що постановлена з додержанням вимог процесуального закону, а тому колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України скасувати це судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволені заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 311-315,317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 18 липня 2016 року скасувати.

У задоволенні зави заступника начальника Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області Гончаренка Андрія Вітальовича про зміну способу та порядку виконання виконавчого листа №523/16632/15-ц, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 11.04.2015р. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Судді пеляційного суду Одеської області: В.Ф.Парапан

Р.Д.Громік

В.О.Панасенков