Провадження № 2/234/4250/16
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі судді Літовка В.В., за участю секретаря судового засідання Троянчук Т.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання фізичних осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання фізичних осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мотивуючи тим, що будинок № 23 по вул. Тепличній у м. Краматорську належить їй на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2013. В даному будинку зареєстровані: вона, як власник будинку, її чоловік ОСОБА_5 та відповідачі по справі. З 01.01.2014 року відповідачі у спірному будинку не проживають, яких-небудь речей, що належать їм та зберігаються у будинку, не має. Відповідачі мешкають у м. Краматорську, вул. Рубльова, буд. 14, але у добровільному порядку вони відмовляються знятися з реєстрації, що змушують її звертатися з цим позовом до суду. Відповідачі не проживають на житловій площі будинку 23, по вул. Тепличній у м. Краматорську з 01.01.2014 по теперішній час. Крім того, зазначає, що станом на теперішній час вона позбавлена можливості оформити субсидію, самостійно сплачує житлово- комунальні послуги, та у звязку з цим, перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки її пенсія незначна. Просить позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та доводи на яких вони ґрунтуються, просила позов задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Заслухавши думку позивача, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання й вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2013, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр № 5002, позивач ОСОБА_1 придбала будинок № 23 по вул. Тепличній у м. Краматорську Донецької області (а.с.12-13).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Краматорським міським бюро технічної інвентаризації за №10697907 від 11.10.2013, власником будинку № 23 по вул. Тепличній у м. Краматорську Донецької області є ОСОБА_1 (а.с.10-11).

Згідно довідки виконавчого комітету Ясногірівської селищної ради від 29.06.2016, позивач ОСОБА_1 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, які вони мають право займати, визначаються його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», члени сімї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сімї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК.

Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом. У цьому випадку положення статей 71, 72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

Як вбачається з акту про не проживання складеного головою Ясногірівської селищної ради в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 28.06.2016, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_4, зареєстровані, але не мешкають у будинку № 23 по вул. Тепличній у м. Краматорську Донецької області з 2014 року по день складання акту, що свідчить про відсутність відповідачів понад встановлені ч.2 ст. 405 ЦК України строки та підтверджує безперервність відсутності відповідачів (а.с.8).

Судом беззаперечно встановлено, що відповідачі станом на теперішній час мешкають у будинку № 14 по вул. Рубльова у м. Краматорську Донецької області, оскільки, ця адреса зазначена у їх заяві, які вони надіслали на адресу суду, а тому, вони не є таким, що не мають місця проживання у разі зняття їх з реєстрації у будинку № 23 по вул. Тепличній у м. Краматорську Донецької області (а.с.18-21).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в період з 2014 року по теперішній час, з питань вселення чи усунення перешкод в проживанні у ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачі до позивача не зверталися.

Суд приймає до уваги те, що позивач самостійно утримує будинок та сплачує комунальні послуги, з урахуванням нарахування комунальних платежів по кількості зареєстрованих в будинку.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачі не проживають з 2014 року у зазначеному будинку, поважні причини відсутності відповідачів у будинку понад один рік судом не встановлені, перешкод у користуванні цим будинком позивач відповідачам не чинить, відповідачі не надають коштів на його утримання та не сплачують комунальні послуги, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом.

З урахуванням викладеного та керуючись, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. 10, 58, 60 209 212 213 214 215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими що втратили право користування житловим приміщенням будинком №23 по вул. Тепличній у м. Краматорську Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів від дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення ухвалене й надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області ОСОБА_10