16.03.2016 Справа № 127/9518/15-ц
Провадження № 2/127/599/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, Вінницької міської ради та її виконавчого комітету, міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 5», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 як законного представника неповнолітніх дітей - Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про виділення окремої ізольованої кімнати, зобовязання укласти договір найму на окрему кімнату,

та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, Вінницької міської ради та її виконавчого комітету, міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 5», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вмог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 як законного представника неповнолітніх дітей Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про виділення окремої ізольованої кімнати, зобовязання укласти договір найму на окрему кімнату,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_7, Вінницької міської ради, МКП «Житлово-експлуатаційна контора № 5», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради, та, уточнивши свої позовні вимоги (а.с.175-179 т.1), просила, керуючись положеннями ст.ст.35,48,63,104 ЖК України, виділити їй кімнату площею 9,4 кв.м в квартирі АДРЕСА_1, залишивши в спільному користуванні з наймачами інших кімнат примішення загального користування та зобовязати МКП «ЖЕК №5» укласти з ОСОБА_1 договір житлового найму на вказану кімнату. Свої вимоги, мотивувала тим, що вказана квартира в 1984 році була виділена сімї ОСОБА_1 на склад сімї з пяти осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_1 та трьох дітей: ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 Всі особи були зареєстровані та проживали в цій квартирі до розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_7 в травні 1991 року. В липні 1991 року помер син - ОСОБА_7 Позивач вказує, що після розірвання шлюбу ОСОБА_2 виписався і не проживав в даній квартирі. У ній постійно проживає позивачка та її дочка ОСОБА_3, вони займали окремі ізольовані кімнати, утримували квартиру та сплачували комунальні послуги. Відповідач ОСОБА_7 займав окрему кімнату площею 17,1 кв.м до укладення шлюбу. З моменту реєстрації шлюбу відповідач ОСОБА_7 проживав за місцем проживання своєї дружини. В січні 2015 року відповідач ОСОБА_7 без годи всіх членів сімї переїхав зі своєю сімєю проживати в квартиру, яка є предметом спору. Відповідачі змусили ОСОБА_3 переселитися в кімнату площею 11,6 кв.м., а кімнату 9,4 кв.м заняв ОСОБА_2 Позивачка ж змушена спільно проживати в кімнаті з відповідачкою ОСОБА_3 Вважаючи свої права порушені, тому і звернулася до суду з даним позовом.

Позивачка ОСОБА_3 також звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_7, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_7, Вінницької міської ради, МКП «Житлово-експлуатаційна контора № 5», за участю третьої осби, ка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради, та, уточнивши свої позовні вимоги (а.с.180-183 т.1), просила, керуючись положеннями ст.ст.35,48,63,104 ЖК України, виділити їй кімнату площею 11,6 кв.м в квартирі АДРЕСА_1, залишивши в спільному користуванні з наймачами інших кімнат примішення загального користування та зобовязати МКП «ЖЕК №5» укласти з ОСОБА_3 договір житлового найму на вказану кімнату. Свої вимоги мотивувавала тими ж обставинами, що і позивачка ОСОБА_1, а також вказувала на свій стан здоровя. Вважаючи свої права порушені, тому і звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду від 18 травня 2015 року вказані справи обєднані в одне провадження (а.с.43 т.1).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької обласіт від 22 вересня 2015 року (без винесення окремого процесуального документа) до участі в справі в якості співвідповідача залучений виконавчий комітет Вінницької міської ради.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_8, яка діє як представник позивачів, позовні вимоги підтримали кожен в своїй частині, на підставах викладених в позовних заявах, та зазначали про наявність у відповідача ОСОБА_2 на праві власності житла. При цьому, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як відповідачі не заперечували щодо задоволення позовних вимог кожної із них.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_7В, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_7, та їх представник ОСОБА_9 заперечували щодо позовних вимог вказуючи, що відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, повідомлення про зняття їх з реєстрації не відповідає дійсності. При цьому зазначали, що ОСОБА_1 не проживає в цій квартирі, а мешкає в смт.Брацлав Немирівського району. Також вказували, що ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_7 не втратили право користування спірною квартирою, вселення дітей сина здійснено в порядку визначеному законодавством. При цьому зауважували, що виділення позивачам кожній окремої кімнати (двох із трьох), призведе до погіршення житлових умов відповідачів у справі, в тому числі і неповнолітніх дітей. Відповідачі пропонували мирним шляхом врегулювати спір, придбавши однокімнатну квартиру, однак згоди щодо цього досягнуто не було.

Представник Вінницької міської ради, вона же представник виконавчого комітету Вінницької міської ради, також заперечувала щодо позовних вимог, мотивуючи, що задоволення позовних вимог порушить права відповідачів у справі. При цьому вказувала, що позов саме до міської ради є безпідставний, зважаючи, що питання порушенні позивачами є компетенцією виконавчого комітету Вінницької міської ради.

Представники МКП «ЖЕК №5» також заперечували щодо задоволення позовних вимог з мотивів порушення прав відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_7 та його дітей. При цьому відмічали, що вказівка в довідці від 26.03.2015 року щодо ресєтрації відповідачів «т/вип.», повязана саме з ненарахуванням комунальних послуг на осіб, які подали заяву у визначеному законодавством порядку. В судовому засіданні, яке відбулося 16 березня 2016 року, вказував, що в разі задоволення судом позовів, відповідач виконає рішення.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради просив при розгляді справи врахувати інтереси малолітніх дітей.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11 повідомили, що їм відомо зі слів позивачки ОСОБА_1, що остання довгий час проживала з дочкою ОСОБА_12. Відповідач ОСОБА_2 спочатку проживав, потім його не бачили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні фактичін обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані положеннями ст.ст. 63,104 ЖК УРСР.

Судом встановлено, що відповідно до рішення виконкому Вінницької міської ради від 27 червня 1984 року №308 ОСОБА_2 зі складом сімї пять осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_1 та дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, було виділено трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується копією ордеда №1507 .

Дана квартира має загальну площу 63,4 кв.м., житлову площу 38,1 кв.м та складається з: трьох кімнат (3 - площею 11,6 кв.м. з балконом площею 1,0 кв.м., 6 площею 17,1 кв. м., 7 - площею 9,4 кв. м.), коридору 1 - площею 7,6 кв. м., кладової 2 - площею 0,4 кв.м., ванної 4 - площею 2,5 кв.м., санвузла 5 - площею 1,2 кв.м., кухні 8 - площею 8,4 кв.м., кладової 9- площею 1,1 кв.м., коридору 10 - площею 3,1 кв.м.

Як свідчить матеріали інвентаризаційної справи, дослідженої в судовому засіданні, вказана квартира перепланована, в результаті збільшилась загальна площа, яка становить 63,7 кв.м., житлова площа не змінилася, збільшилась площа кухні в результаті частково демонтажу комори і становить 9,6 кв.м. та збільшилась площа коридору знесенням комори в коридорі 56-2.

Дане житло перебуває на балансі міського комунального підприємства «ЖЕК № 5» м.Вінниці, квартира не приватизована, кімнати ізольовані. .

Відповідно до довідки МКП «ЖЕК №5» від 15.03.2016 року №34, в даній квартирі зареєстровані та проживають: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7 та діти останнього: ОСОБА_7, ОСОБА_7

ОСОБА_7 з 01 листопада 1997 року знятий з реєстрації в звязку зі смертю.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвали шлюб 08 травня 1991 року.

Сторони визнають ту обставину, що в квартирі також проживає дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_13, хоча остання і не зареєстрована за цією адресою. При цьому відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_7 визнають ту обставину, що вони певний час не проживали у цій квартирі, винаймаючи житло, а з січня 2015 року знову проживають в квартирі.

ОСОБА_3, відповідно до медичного висновку від 08.04.2015 року (протокол №40), не може проживати в комунальній квартирі, не може проживати в одній кімнаті з членами своєї сімї, в тому числі і в ізольованій кімнаті.

Згідно зі ст. 104 ЖК Української РСР член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 63 ЖК Української PCP предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі, частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).

Відповідно ч. 1 ст. 48 ЖК УРСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

Згідно п. 53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Рівень середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті визначається і періодично переглядається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів спільно з радами профспілок виходячи з даних статистичної звітності.

Відповідно до п. 3 постанови виконавчого комітету Вінницької обласної ради народних депутатів і Президії обласної Ради профспілок від 10 січня 1985 року № 11 «Про порядок введення квартирного обліку та розподіл житла», жиле приміщення надається громадянам не менше рівня середньої забезпеченості жилою площею 7,8 кв.м. на кожного члена сімї.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз'яснено, що відповідно до ст. 104 ЖК України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром, меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік як такого, що потребує поліпшення житлових умов.

Чинне житлове законодавство не передбачає можливості зміни договору житлового найму у випадках, коли розмір житлової площі, яка припадає на користувача, не відповідає розміру площі, що виділяється для укладення окремого договору найму, як при згоді на це всіх інших користувачів, так при вирішенні спору у суді. Зміна договору житлового найму не дозволяється, якщо це призведе до погіршення житлових умов користувачів житла.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3, звертаючись до суду, кожна просить виділити їй відповідно кімнату площею 9,4 кв. м. та 11,6 кв.м. Разом з тим, суд бере до уваги, що при такому виділені інші особи, які мають право на проживання у спірній квартирі, отримають у користування жилу площу (17,1 кв.м : 4 = 4,28 кв.м), що у розрахунку на кожну особу буде меншою за ту, ніж виділена кожному позивачу (9,4 та 11,6 кв.м), отже відбудеться погіршення житлових умов інших осіб. При цьому слід відмітити, що в користуванні відповідачів на дві сімї (ОСОБА_2 та сімя ОСОБА_7В.) залишається одна кімната. В разі задоволення вимоги одного із позивачів на три сімї залишається дві кімнати. Суд звертає увагу на положення ст.50 ЖК УРСР, відповідно до яких жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам; не допускається також заселення квартири, збудованої для однієї сім'ї, двома і більше сім'ями або двома і більше одинокими особами, за винятком випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 54 цього Кодексу.

Суд враховує, що задоволення позовів тягне за собою порушення одного із принципів цивільно-правових відносин, які закріплені в ст.3 ЦК України, а саме принципу справедливості. Умови на яких наполягають позивачі призведуть до істотного дисбалансу прав та обовязків кожного, хто проживає в спірній квартирі.

Посилання позивачів на те, що відповідачі без їхньої згоди вселилися в квартиру не може бути взято судом до уваги, оскільки жодного належного та допустимого доказу щодо цього не надано. При цьому, суд звертає увагу, що в одному із судових засідань позивачка ОСОБА_1 зазначала про непогодження ними проживання у квартирі лише невістки (ОСОБА_13В.). Суд звертає увагу, що право користування відповідачів на дану квартиру виникло на підставі ордера і свого права користування нею вони не втратили, доказів щодо цього не надано. Їх тимчасова відсутність не привела до втрати права користування. Посилання на довідку МКП «ЖЕК №5» від 26.03.2015 №49 є безпідставним, оскільки як вбачається із даної довідки, особи не були зняті з реєстрації, що також підтверджено представником МКП «ЖЕК №5», мешканці квартири скористалися своїм правом на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності в порядку визначеному Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 N 630. Вказана довідка не свідчить про втрату права користування відповідачами спірною квартирою. Щодо вселення неповнолітніх дітей, то суд враховує положення ст.65 ЖК України, відповідно до якого на вселення до батьків неповнолітніх дітей, згоди інших осіб не потрібно. Щодо вселення дружини відповідача - ОСОБА_13 та визначення житлової площі, що виділяється в користування, остання в розрахунок не взята.

Посилання позивачів, що відповідач ОСОБА_2 має на праві власності житло також не заслуговує на увагу, зважаючи, що доказів щодо цього не надано, до того ж особа має право користування цією квартирою і таке право вона не втратила. Натомість судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 має на праві власності житловий будинок по вул.Воровського,47 в смт. Брацлав Немирівського району Вінницької області.

Щодо посилання позивачів на положення ст.35 ЖК УРСР про відсутність умов щодо штучного погіршення житлових умов відповідачів, то вказана норма не може бути взята до уваги, оскільки вона не регулює виниклі між сторонами правовідносини.

Наявність медичного висновку про стан здоровя позивачки ОСОБА_3 також не може бути підставою для задоволення її позову, оскільки вказане не може бути підставою для погіршення житлових умов інших осіб та є підставою для взяття її на облік як особи, яка потребує поліпшення житлових умов в першочерговому порядку в разі такого звернення. До того ж слід звернути увагу, що відповідно до цього висновку особа не може проживати в комунальній квартирі, задоволення ж позовів призведе до перетворення квартири в комунальну.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовів.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.48,50,63,104 ЖК УРСР, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, Вінницької міської ради та її виконавчого комітету, міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 5», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 як законного представника неповнолітніх дітей - Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про виділення окремої ізольованої кімнати, зобовязання укласти договір найму на окрему кімнату,

та в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_6, Вінницької міської ради та її виконавчого комітету, міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 5», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 як законного представника неповнолітніх дітей Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про виділення окремої ізольованої кімнати, зобовязання укласти договір найму на окрему кімнату - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Вінницький міський суд Вінницькох області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: