Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/547/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Забуранний Р.А.
Доповідач Суровицька Л. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

10.02.2016 року року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.,

суддів - Кіселика С.А., Суржика М.М.,

секретар - Гусак О.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2012 року у справі за заявою прокурора, який діє в інтересах держави в особі Тишківської сільської ради про визнання спадщини відумерлою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2012 року прокурор Нововмиргородського району Кіровоградської області звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування заяви посилався на те, що на території Тишківської сільської ради Новомиргородського району проживала ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 0,35 га, що належала померлій на підставі державного акту на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданного 20 серпня 1994 року. Спадщину після смерті ОСОБА_4 ніхто не прийняв, з часу відкриття спадщини пройшло більше року, спадкоємці відсутні, а тому прокурор просив суд визнати вказану спадщину відумерлою (а.с.1-2).

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2012 року заяву прокурора задоволено. Визнано спадщину ОСОБА_4, яка складається з земельної ділянки, відумерлою (а.с.16-17).

У січні 2016 року ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_5, подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції.

Зазначає, що за посвідченим Тишківською сільською радою заповітом від 17 вересня 1999 року, який склала за життя ОСОБА_4, ОСОБА_5 є спадкоємицею ОСОБА_4 за заповітом, яка в межах шестимісячного строку подала заяву до Новомиргородської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та фактично прийняла спадщину. Проте, суд неповно встановив обставини справи, не залучив спадкоємицю до участі у справі та ухвалив рішення, яке зачіпає її права та інтереси, як спадкоємця. Просила рішення суду скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права (а.с.28-31).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 - ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги.

Прокурор та представник Тишківської сільської ради, які повідомлені відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України про час та місце розгляду справи під розписку, в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не сповістили.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Колегія суддів, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, ст. 13 ЦПК України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», право на апеляційне оскарження мають також особи, які не брали участі у справі, за умови, що суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Задовольняючи заяву прокурора про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції виходив з того, що після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Тишківка Нововмиргородського району Кіровоградської області, відсутні спадкоємці, що є підставою для визнання спадщини відумерлою згідно із положеннями ст.ст. 1277 ЦК України, ст.278 ЦК України.

Проте, такий висновок не ґрунтується на належній перевірці доказами доводів заяви.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, площею 0,35 га для ведення особистого господарства, розташована на території с. Тишківка Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, яка належала їй на праві приватної власності на підставі державного акта серії НОМЕР_1, виданого 20 серпня 1994 року.

Відповідно дост.1277 ЦК України, ст. 278 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.

Перевіряючи наявність підстав для задоволення заяви, суд першої інстанції у порушення вимог ст.59 ЦПК України не звернув увагу на те, що факт відсутності спадкоємців заявник доводив інформацією, наданою Тишківською сільською радою про те, що у померлої ОСОБА_4 спадкоємців на території сільської ради немає або місце перебування їх невідоме (а.с.4) та довідкою Новомирогородської державної нотаріальної контори про те, що Спадкова справа нотаріальною конторою не заводилась (а.с.8-9).

Разом з тим, згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 заведена 10 листопада 1999 року Новомиргородською районною державною нотаріальною конторою (а.с.37).

Як свідчить заява про прийняття спадщини, 10 листопада 1999 року ОСОБА_5 звернулась до вказаної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, в якій зазначила, що приймає спадщину і просить видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Заява зареєстрована 10 листопада 1999 року за № 308, спадковій справі присвоєно № 273 (а.с.34).

Згідно із заповітом ОСОБА_4 від 17 вересня 1999 року, посвідченого секретаремТишківської сільської ради Железняк Н.І., усі свої права, обов' язки та все своє майно ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_5 (а.с.33).

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Обгрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без повідомлення заінтересованої особи та неправильно застосував норми матеріального права.

Згідно з п. 1 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом чи заповітом.

Суд не врахував, що спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 і ЦК УРСР 1963 року не було передбачено визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ст.ст. 235, 277 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов'язковою участю заявника та з обов'язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.

За таких обставин висновки суду не відповідають обставинам справи, суд першої інстанції прийшов до таких висновків з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви прокурора про визнання спадщини відумерлою.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_5, задовольнити.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2012 року скасувати.

В задоволенні заяви прокурора Новомиргородського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області про визнання спадщини відумерлою, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя Л.В.Суровицька

Судді С.А.Кіселик

М.М.Суржик