Справа № 445/1333/15 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 22-ц/783/1550/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря Бохонко Е.Р.,

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

встановила:

В липні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу (а.с. 2-3).

Оскаржуваною ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2015 рокуцивільну справу № 445/1333/15-ц (2/445/556/15) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу передано на розгляд у Сятошинський районний суд м. Києва (вул. Якуба Коласа, 27а м. Київ).

Ухвалу оскаржив позивач ОСОБА_3, вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки, на його думку, є всі підстави розглядати справу за місцем знаходження позивача, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

З посиланням на ч. 2 ст. 110 ЦПК України зазначає, що звертаючись в суд з позовом приєднав документи про те, що є інвалідом третьої групи по зору, що виключає можливість самостійно поїхати та перебувати у незнайомому для нього місці, не зможе прочитати назву вулиці чи назву станції метро.

Крім цього, звертає увагу на те, що проживає разом з матір»ю ОСОБА_5, яка є інвалідом другої групи та самостійно себе обходити не може.

Знаючи про такий стан речей, відповідач ОСОБА_4 погодилася на розгляд справи у Золочівському районному суді.

Просить скасувати ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2015 рокута передати справу для подальшого розгляду до Золочівського районного суду Львівської області.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, в обґрунтування надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.

Відповідач ОСОБА_4, будучи повідомленою належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправленн (а.с. 40), в судове засідання апеляційної інстанції не прибула, не повідомила суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності відповідача, що не з»явилася.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, районний суд виходив з того, що позивачем в позові не наведено обґрунтованих підстав, передбачених ч. 2 ст. 110 ЦПК України, для подачі позову про розірвання шлюбу за місцем його проживання, тому відповідно до ст. 116 ЦПК України передав справу на розгляд іншому суду.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки такий ґрунтується на неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Згідно із ст.ст. 3, 4 ЦПК України та ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених прав у визначений законом спосіб.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду (ст. 15 ЦПК).

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Згідно із ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як беззаперечно вбачається із матеріалів справи позивач ОСОБА_3 звернувшись в суд з позовом про розірвання шлюбу, зазначив при цьому, відповідачем ОСОБА_4, яка зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 2-3, 16).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності;

Разом з цим, ч. 2 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Таким чином, законодавець надав право позивачу на власний розсуд вибирати підсудність справ, зокрема у яких останній звертається з вимогою про розірвання шлюбу.

Встановлення альтернативної підсудності, яка на відміну від загальної, є додатковою процесуальною гарантією забезпечення інтересів окремих категорій позивачів, пов'язане з необхідністю створення позивачеві більш сприятливих умов для звернення за судовим захистом.

Як роз'яснено у п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3, звертаючись в суд з позовом про розірвання шлюбу зазначив, що є інвалідом третьої групи по зору, а також доглядає матір, яка є лежачою і самостійно обходжувати себе не взмозі, а відтак вважав, що дана обставина дасть йому можливість вибору місця пред'явлення позову за правилами територіальної чи альтернативної підсудності.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії довідки серія 10 ААВ про встановлення йому на строк до 13.07.2017 року третьої групи інвалідності з протипоказаннями до певного виду роботи, а також копію посвідчення № 113 на ім»я ОСОБА_5 про призначення пенсії по інвалідності другої групи.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 у встановленому законом порядку подав докази на підтвердження того, що за станом здоров'я він не зможе виїхати в суд за місцем проживання відповідача, оскільки є інвалідом по зору, крім цього, проживає з матір»ю, яка є інвалідом другої групи та потребує догляду.

З наведеного слідує, що позивачем заявлено позовні вимоги, які підлягають вирішенню судами як за правилами загальної підсудності (ч. 1 ст. 109 ЦПК України - за місцезнаходженням відповідача) так і за правилами альтернативної підсудності (ч. 2 ст. 110 ЦПК України - за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача).

Судова колегія вважає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що позов підсудній та підлягає розгляду в Святошинському районному суду м. Києва, оскільки залишив поза увагою доводи позивача в цій частині.

Оскаржувана ухвала, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права підлягає скасуванню відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, з направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, ст. 313, п. 2 ч. 1 ст. 314 ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 03 грудня 2015 рокускасувати, а справу направити для продовження розгляду до Золочівського районного суду Львівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню в силу ст. 324 ЦПК України не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

ОСОБА_6