Номер провадження: 22-ц/785/4879/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1М
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Сєвєрова Є.С., Процик М.В.,

при секретарі судового засідання Колмаков В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2015 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

28.09.2015 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся «Комерційний банк «Приватбанк» з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 439 194,84 дол. США, що за курсом 21.56 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.08.2015 року складає 9469040,75 грн, також стягнути з відповідачів солідарно судові витрати (а.с. 2,3).

26.10.2015 року Приморський районний суд м. Одеси постановив ухвалу, якою у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відкрито (а.с. 39).

16.05.2016 року одна з відповідачів ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2015 року про відкриття провадження. Зокрема, апелянт вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, а саме неправильно застосовано правило судової підсудності. Тому, просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2015 року та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження (а.с. 108-110).

Сторони по справі в судове засідання не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи. При цьому, необхідно зауважити, що апеляційна скарга ОСОБА_2 була залишена без руху ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.05.2016 року (а.с. 113-114). Судом неодноразово надсилалися копії даної ухвали апелянту, окрім цього направлялися запити до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, а також відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Миколаївській області щодо доступу до персональних даних, а саме щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 (а.с. 116-120). Врешті решт, 31.10.2016 року на адресу апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2 поштою направила заяву про виправлення недоліків своєї апеляційної скарги. Тобто, апелянт виправляючи недоліки своєї скарги підтвердив свою процесуальну зацікавленість в розгляді даної справи та вирішення її по суті апеляційним судом Одеської області. Разом з тим, апелянт повинен проявляти зацікавленість подальшою долею своєю апеляційної скарги. Натомість, як вбачається з матеріалів справи, він в судове засідання не зявився, в тому числі, маючи можливість отримати інформацію про рух розгляду його скарги в Інтернет - мережі на офіційній сторінці апеляційного суду Одеської області. Тому слід визнати, що він самостійно розпорядився своїми процесуальними правами, та не зявився в судове засідання до апеляційного суду Одеської області.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідним зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 28.09.2015 року до Приморського районного суду м. Одеси звернувся «Комерційний банк «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Як свідчить довідка відділу адресно-довідкової роботи м. Одеси один з відповідачів, а саме ОСОБА_3, зареєстрована та постійно проживає за адресою: м. Одеса, площа КатерининськаАДРЕСА_1 (а.с. 33).

26.10.2015 року Приморський районний суд м. Одеси постановив ухвалу про відкриття провадження по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 39).

Колегія суддів погоджується з даним рішенням суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Як розяснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а саме своєю постановою № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» п. 2 вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності. При цьому, підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції. Питання підсудності щодо справ позовного провадження регламентується розділом 3 главою 1 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно з ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцем знаходження одного з відповідачів за вибором позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Коексом, вказана фізична особа, що не є субєктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповіді органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Однак, у тому разі, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 122 ЦПК України питання про відкриття провадження у справі або про відмову у відкритті провадження у справі суддя вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження заяви до суду, та не пізніше наступного дня після отримання судом у порядку, передбаченому ч. 3 цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Таким чином, враховуючи вище зазначене, суд першої інстанції дотримуючись чинного законодавства правильно відкрив провадження по справі та постановив відповідну ухвалу.

Разом з тим, доводи ОСОБА_2 стосовно того, що вона фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому справа не підсудна Приморському районному суду м. Одеси не спростовують вище зазначених висновків, оскільки у відповідності до ч.1 ст.113 ЦПК України право вибору підсудності за місцем реєстрації одного із відповідачів належить саме позивачу. Окрім цього, необхідно звернути увагу на те, що апелянтом не додається будь яких доказів, які б свідчили про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та порушення судом першої інстанції приписів чинного законодавства.

Окремо колегія суддів зауважує, що 07.12.2015 року, скориставшись своїм процесуальним правом оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2015 року про відкриття провадження, відповідач по справі ОСОБА_4 подав до суду апеляційну скаргу з ідентичним текстом (а.с. 68-70). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10.03.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 було відхилено, а оскаржувану ухвалу залишено без змін (а.с. 95-97). В контексті наведеного, колегія суддів звертає увагу на те, що звернення ОСОБА_2 з апеляційною скаргою на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2015 року про відкриття провадження, за умови розгляду іншої аналогічної скарги по суті іншим складом суду, навіть з посиланням на Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, є зловживання апелянтом правом на доступ до правосуддя, в тому числі правом на апеляційне оскарження.

Таким чином, оскільки, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, то відповідно до ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, так як судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2015 року про відкриття провадження - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2015 року про відкриття провадження залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

ОСОБА_5

ОСОБА_6