Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2016 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Швидкій І.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить автомобіль марки «VOLVO 343», 1986 року випуску, д.н. НОМЕР_1. 15 липня 2008 року позивачем була надана довіреність відповідачу ОСОБА_2 на право керування та розпорядження вищевказаним автомобілем, строком на 5 років, до 15.07.2013 року.

Під час перевірки, здійсненої Управлінням соціального захисту населення Соснівського району в рамках реалізації Закону України «Про державну допомогу малозабезпеченим сімям» було встановлено, що у власності позивача перебуває 3 легкових автомобіля, серед яких є і спірний. У звязку з наданням недостовірної інформації органу соціального захисту населення щодо кількості автомобілів, що перебувають у власності особи, Управління соціального захисту населення Соснівського району м. Черкаси зобовязало ОСОБА_3 повернути виплачені кошти.

ОСОБА_1 не мав умислу в наданні недостовірної інформації органу соціального захисту населення, і вважав, що спірний автомобіль відчужений ОСОБА_2 Проте як згодом зясувалось транспортний засіб зареєстрований за ним, і не знятий з обліку в сервісному центрі МВС України відповідачем, а тому продовжує належати ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Оскільки строк дії довіреності на автомобіль закінчився, позивач вважає, що автомобіль знаходиться у чужому незаконному володінні, а тому для захисту свого права на вільне володіння, користування та розпорядження майном звернувся до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог і пояснив, що спірного автомобіля в нього не має вже близько пяти років. Транспортний засіб він продав без укладення будь-яких документів третій особі, прізвище та адресу проживання якої він не памятає. Право вільно розпоряджатися указаним автомобіліем йому надавала довіреність дана позивачем.

Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи.

В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки від 01.07.2014 року з центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування Черкаського району автомобіль «VOLVO 343», 1986 року випуску, д.н. НОМЕР_1, станом на 01.07.2014 року зареєстрований за ОСОБА_1.

На підставі довіреності 15.07.2008 року, посвідченою приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_7 експлуатувати та розпоряджатися належною йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомашиною марки «VOLVO 343», 1986 року випуску, д.н. НОМЕР_1. Довіреність видана з правом передоручення та виїзду за кордон строком на 5 років і дійсна до 15.07.2013 року.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з ч.4 п.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи: роз"яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов"язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим кодексом.

На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів вказаною статтею передбачено визнання права.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки.

Таким чином, вказані позивачем у позовній заяві підстави повинні підтверджувати його право власності або інше суб'єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння та наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на 01.07.2014 року, позивачу на праві власності належить автомобіль марки «VOLVO 343», 1986 року випуску, д.н. НОМЕР_1.

ОСОБА_1 зазначає, що він передав відповідачу автомобіль марки «VOLVO 343», однак жодних доказів тому не надав, які не довів факт незаконності вибуття з його власності спірного майна.

Також позивач не надає доказів, що на терерішній час його автомобіль перебуває у відповідача, а в матеріалах справи немає доказів передачі зазначеного автомобіля відповідачу ОСОБА_2 В довіреності від 15.07.2008 року право на експлуатування та розпорядження автомобілем крім відповідача надано ще трьом особам (ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7М.). Сам же відповідач зазначав, що автомобіль він придбав не в позивача, а у іншої особи, а 15.07.2008 року дійсно звертався до позивача з проханням продовжити термін дії довіреності.

Разом з цим, суд вважає, що позивач фактично здійснивши продаж автомобіля, замість проведення відповідної реєстрації договору, надав доручення, а відповідачу свою чергу не мав права здійснювати продаж автомобіля без укладання будь-яких цивільно-правових угод, що фактично призвело до позбавлення власника можливості зняти актомобіль з реєстраціного обліку. Приймаючи до уваги, що позивачем у судовому засіданні не доведено, факт незаконного вибуття спірного майна з його володіння та факт наявності майна у незаконному володінні відповідача, , суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 321, 387 ЦК України, 3, 10, 60, 212-215 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 25 березня 2016 року.

Суддя: ОСОБА_8