Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/377/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2016 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.

секретаря Климус Г.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2, звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Посилається на те, що 05.02.2013 року в с. Дорошівці померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить в тому числі і земельна ділянка загальною площею 1,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в тому числі ділянка 1 розміром 1,01 га за кадастровим №:01:004:0075, ділянка 2 розміром 0,07 га за кадастровим №:01:004:0152, що розташована на території Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, яку вона відповідно до заповіту від 30.01.2013 року, який на час відкриття спадщини не змінювався та не скасовувався за повіла їй. Спадкоємці, що мали б право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні.

Вказує на те, що спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла, користується всім спадковим майном, звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено. Причиною відмови є те, що не були надані правовстановлюючі документ про належність цієї земельної ділянки ОСОБА_3, яка померла 05.02.2013 року та витяг з Державного земельного кадастру на імя ОСОБА_3, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії.

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, до суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, обгрунтовуючть обставинами, які викладені в позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, врахувавши заяви сторін, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 05.02.2013 року в с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області померла ОСОБА_3, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №115520 від 05.02.2013 року (а.с. 9).

Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 по місцю її останнього проживання - вул. Головна, 20 в с. Дорошівці Заставнівського району Чернівецької області відкрилась спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 1,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в тому числі ділянка 1 площею 1,01 га за №:01:004:0075, ділянка 2 площею 0,07 га за кадастровим №:01:004:0152, що розташована на території Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №005344, виданого 07.12.2001 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.12.2010 року (а.с. 11,12).

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Законодавство України надає перевагу спадкоємцеві за заповітом перед спадкоємцями за законом.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до заповіту від 30.01.2013 року, посвідченого секретарем виконкому Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №4, який на день смерті не змінювався та не скасовувався, спадкове майно у вигляді згаданої земельної ділянки померла ОСОБА_3 заповіла йому. Вказане вбчачаєтья із копії заповіту (а.с. 13) та довідки виконкому Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №515 від 24.02.2016 року (а.с. 16)

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку спадкового майна померлої ОСОБА_3 відсутні.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що на виконання вказаних вимог закону позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті ОСОБА_3 вчасно прийняла, оскільки протягом встановленого законом строку подала уповноваженим органам нотаріату заяву про прийняття спадщини, що вбачається із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №34039147 від 22.05.2013 року (а.с. 17) та змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №153/02-31 від 17.02.2016 року (а.с. 18).

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на згадану земельну ділянку на імя ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори, в її інтересах з відповідною заявою, однак у видачі ОСОБА_1 свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані правовстановлюючі документи про належність цієї земельної ділянки ОСОБА_3, яка померла 05.02.2013 року та витяг з Державного земельного кадастру на імя ОСОБА_3, які є необхідними для вчинення нотаріальної дії, що вбачається з вищевказаної постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с. 18).

Судом встановлено, що 23.08.2009 року помер батько позивача ОСОБА_5, що вбачається із копії свідоцтва про право на спадщину (а.с. 12). Йому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №005344 від 07.12.2001 року належала земельна ділянка, загальною площею 1,08 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташована на території Дорошовецької сільсьокї ради Заставнівського району Чернівецької області, яка складається із двох земельних ділянок, а саме земельної ділянки 1 з кадастровим №:01:004:0075, площею 1,01 га та земельної ділянки 2 з кадастровим №:01:004:0152, площею 0,07 га.

Вказану земельну ділянку після смерті ОСОБА_6 успадкувала його дружина, матір позивача ОСОБА_3, якій 02.12.2010 року в.о. державного нотаріуса Заставнівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 12). У вказаному свідоцтві про право на спадщину за законом від 02.12.2010 року сказано, що на підставі ст. 1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 23 серпня 2009 року є: його дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки загальною площею 1,08 га у межах згідно з планом, яка складається з двох земельних ділянок №1 та №2, розташованої в адмінмежах Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області відповідно за кадастровими №:01:004:0075 та №:01:004:0152, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ №005344, виданого Дорошовецькою сільською радою 07.12.2001 року згідно з рішенням 24 сесії ХХІІІ скликання від 26 червня 2001 року Дорошовецької сільської ради Заставнівського району,Ю зареєстрованих у книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №11 (а.с. 12).

На підставі вищезгаданого свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 12) у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ЧВ №005344 від 07.12.2001р. (а.с. 11) державним нотаріусом 02.12.2010 р. за реєстровим № 1777 проставлений штамп про перехід права власності на земельну ділянку ОСОБА_3.

Згідно статті 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 цього ж Кодексу право власності на земельну ділянку оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Виходячи з норм вищевказаних статтей законодавства України, під час свого життя ОСОБА_3 повинна була зареєструвати право на спадщину за законом, яка складається із земельної ділянки загальною площею 1,08 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, в державних органах, які здійснюють державну реєстрацію, чого вона не зробила.

В звязку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність вищезгаданої земельної ділянки ОСОБА_3, яка померла 05 лютого 2013 року, які є необхідні для вчинення нотаріальної дії, представник позивача ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся у відділ держгеокадастру у Заставнівському районі з метою отримання витягу з Державного земельного кадастру.

Згідно отриманих витягів з Державного земельного кадастру земельній ділянці площею 1,0767 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка успадковується присвоєно нові кадастрові номери та уточнено її площу, а саме: ділянці 1 площею 1,0087 га присвоєно кадастровий №:01:004:0155 замість №:01:004:0075, ділянці 2 площею 0,0680 га присвоєно кадастровий №:01:004:0156, замість №:01:004:0152 (а.с. 25,26).

Згідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 набула право власності на спірну земельну ділянку, проте не оформила право власності на неї належним чином.

Оцінювачем з експертної грошової оцінки земельних ділянок ОСОБА_8 при ТОВ «Лекстатус ГРУН» за зверненням позивача, як спадкоємиці майна померлої ОСОБА_3 за заповітом спірна земельна ділянка, загальною площею 1,08 га оцінена в розмірі 104089 (ста чотирьох тисяч вісімдесяти девятьох ) грн., що вбачається із звітів про оцінку майна №6 та №7 (а.с. 19, 20).

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного ст. ст. ст. 125, ст. 126 ЗК України, ст.ст. 328, 346, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1241,1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на земельну ділянку, згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-015 та №НВ-015, загальною площею 1,0767 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що складається із двох земельних ділянок, а саме: ділянки 1 площею 1,0087 га за кадастровим №:01:004:0155, ділянки 2 площею 0,0680 га за кадастровим №:01:004:0156, що розташована на території Дорошовецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, загальною вартістю 104089 (сто чотири тисячі вісімдесят девять ) гривень, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 05 лютого 2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Пухарєва О.В.