Справа № 673/555/15-ц
Провадження № 2/673/4/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі:головуючого судді Коваля Ф.І.,

при секретарі Демчишиній Н.Г.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Деражня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна,-

встановив:

ОСОБА_1В, звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з 1967 року вона і відповідач перебувала у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 7 квітня 2015 року їхній шлюб було розірвано. За час перебування в шлюбі, а саме в грудні 1993 року, сторони придбали автомобіль марки УАЗ-469Б, а також нажили інше майно, яким є дві книжкові шафи, вартістю 100 грн., сервант, вартістю 90 грн., шафу для одягу, вартістю 100 грн., три дивани, вартістю 240 грн., двоспальне ліжко, вартістю 80 грн., односпальне ліжко, вартістю 60 грн., чотири килими, вартістю 400 грн., телевізор, вартістю 150 грн., холодильник «Донбас», вартістю 80 грн., холодильник «Whirpool», вартістю 3000 грн., холодильник «Snaige», вартістю 80 грн., газову колонку «Electrolux», вартістю 700 грн., газову плиту «Gefest», вартістю 600 грн., пральну машину «Донбас», вартістю 100 грн., два столи, вартістю 80 грн., чотири стільці, вартістю 100 грн.

Оскільки сторони не дійшли згоди в добровільному порядку провести розподіл майна, позивачка просить, із урахуванням уточнених позовних вимог, провести його поділ, виділивши їй 1/2 його частину, а саме книжкову шафу, вартістю 50 грн., сервант, вартістю 90 грн., шафу для одягу, вартістю 100 грн., два дивани, вартістю 160 грн., односпальне ліжко,вартістю 60 грн., два килими, вартістю 200 грн., телевізор, вартістю 150 грн., холодильник «Snaige», вартістю 80 грн., газову колонку «Electrolux», вартістю 700 грн., газову плиту «Gefest», вартістю 600 грн., пральну машину «Донбас», вартістю 100 грн., стіл, вартістю 40 грн., два стільці, вартістю 50 грн., а всього майна вартістю 2380 грн.

Решту майна, а саме книжкову шафу, вартістю 50 грн., диван, вартістю 80 грн., двоспальне ліжко, вартістю 80 грн., два килими, вартістю 200 грн., холодильник «Донбас», вартістю 80 грн., холодильник «Whirpool», вартістю 3000 грн., стіл, вартістю 40 грн., два стільці, вартістю 50 грн., а всього майна вартістю 3580 грн., позивачка просить виділити відповідачу.

Крім того, зважаючи на те, що відповідач в жовтні 2013 року провів відчуження автомобіля УАЗ-469Б за 17400 грн., позивачка просить стягнути з нього на її користь половину вартості автомобіля, що складає 8700 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник уточнені позовні вимоги підтримали.

Відповідач позов визнав частково, погодившись як на запропонований позивачкою варіант поділу майна, яким є предмети домашнього вжитку, так і з наведеною позивачкою оцінкою цього майна. Що стосується вимог про поділ автомобіля, то їх відповідач вважає необґрунтованими, посилаючись на те, що виручені від продажу автомобіля грошові кошти були розподіленим між ним і позивачкою під час їх отримання, тому в цій частині просить відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши доводи сторін, їх представників та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно із ст. 70 цього ж Кодексу у разі поділу майна, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка, є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 березня 1967 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 7 квітня 2015 року їхній шлюб було розірвано.

За час перебування в шлюбі сторони нажили майно, яким є дві книжкові шафи, вартістю 100 грн., сервант, вартістю 90 грн., шафу для одягу, вартістю 100 грн., три дивани, вартістю 240 грн., двоспальне ліжко, вартістю 80 грн., односпальне ліжко, вартістю 60 грн., чотири килими, вартістю 400 грн., телевізор, вартістю 150 грн., холодильник «Донбас», вартістю 80 грн., холодильник «Whirpool», вартістю 3000 грн., холодильник «Snaige», вартістю 80 грн., газову колонку «Electrolux», вартістю 700 грн., газову плиту «Gefest», вартістю 600 грн., пральну машину «Донбас», вартістю 100 грн., два столи, вартістю 80 грн., чотири стільці, вартістю 100 грн. Крім того, в грудні 1993 року ними був придбаний автомобіль марки УАЗ-469Б, проте, як зясовано судом, вказаний автомобіль відповідачем був проданий громадянину ОСОБА_5 за 17400 грн. Ця обставина підтверджується довідкою Центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Хмельницького, Хмельницького та Волочиського районів УДАІ УМВС України в Хмельницькій області, а також не заперечується відповідачем. Сума коштів, отриманих відповідачем від продажу автомобіля, підтверджується наявною у справі розпискою покупця, а також показаннями останнього в якості свідка.

В судовому засіданні 22 січня 2016 року відповідач стверджував, що половину виручених від продажу автомобіля коштів він передав позивачці, а тому її вимоги щодо стягнення з нього відповідної компенсації є необґрунтованими.

Позивачка заперечила цю обставину і пояснила, що на момент продажу автомобіля сторони спільно не проживали, оскільки вона проживала та була зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією її паспорта, тому доводів відповідача в заперечення позовних вимог у цій частині суд до уваги не приймає.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позовні вимоги задовольнити.

Провести поділ майна, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 і ОСОБА_3, виділивши у власність ОСОБА_1 книжкову шафу, вартістю 50 грн., сервант, вартістю 90 грн., шафу для одягу, вартістю 100 грн., два дивани, вартістю 160 грн., односпальне ліжко,вартістю 60 грн., два килими, вартістю 200 грн., телевізор, вартістю 150 грн., холодильник «Snaige», вартістю 80 грн., газову колонку «Electrolux», вартістю 700 грн., газову плиту «Gefest», вартістю 600 грн., пральну машину «Донбас», вартістю 100 грн., стіл, вартістю 40 грн., два стільці, вартістю 50 грн., а всього майна вартістю 2380 грн.

У власність ОСОБА_3 виділити книжкову шафу, вартістю 50 грн., диван, вартістю 80 грн., двоспальне ліжко, вартістю 80 грн., два килими, вартістю 200 грн., холодильник «Донбас», вартістю 80 грн., холодильник «Whirpool», вартістю 3000 грн., стіл, вартістю 40 грн., два стільці, вартістю 50 грн., а всього майна вартістю 3580 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8700 грн. грошової компенсації вартості автомобіля УАЗ-469Б, реалізованого відповідачем.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 110 грн. 80 коп. понесених позивачем витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6