14.12.2016 Єдиний унікальний № 371/1176/16-ц
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2 /371/ 578 /16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Харченко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Миронівської міської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

До Миронівського районного суду Київської області із вказаним позовом звернулись позивачі та просили суд визнати за ними права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4.

Позовні вимоги обґрунтовували тими обставинами, що вони є дітьми померлої ОСОБА_4 та єдиними спадкоємцями за законом, що прийняли її спадщину. Державний нотаріус Миронівської районної державної нотаріальної контори Київської області відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки померла не мала правовстановлюючого документу на нього.

В судове засідання позивачі не з'явилися, подали до суду заяви, в яких просили суд розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Миронівської міської ради Київської області в судове засідання не з'явилась. В надісланій до суду заяві просила слухати справу у її відсутності, позовні вимоги визнала.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим 28 квітня 1994 року відділом реєстрації актів громадського стану Миронівської РДА Київської області, актовий запис № 63 (а.с. 12).

Відповідно до довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» від 23 листопада 2015 року № 2713, житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 29 грудня 1988 року (а.с. 105).

Відповідно до ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4, виданого 25 червня 1965 року Миронівським райбюро ЗАГС Київської області, 25 червня 1965 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 58 (а.с. 122).

ОСОБА_6 після укладення шлюбу змінила дошлюбне прізвище з «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6».

За правилами ч. 1 ст. 524 Цивільного кодексу УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ст. 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Миронівської міської ради Київської області від 09 вересня 2016 року № 02-50/2866, ОСОБА_4 постійно проживала та була зареєстрована згідно будинкової книги разом з померлим ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4, відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу УРСР, прийняла спадщину, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року після смерті ОСОБА_5, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном.

Факт вступу позивача в управління та володіння спадковим майном не заперечувався відповідачем, який відповідно до ст. 1277 Цивільного кодексу України, має право на перехід права власності на спірний будинок у випадку визнання спадщини відумерлою, тому на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК, суд вважає цей факт таким, що не підлягає доказуванню.

Таким чином, право власності на будинок по АДРЕСА_1 в порядку спадкування перейшло від ОСОБА_5 до ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 року відділом реєстрації актів громадського стану Миронівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 57 (а.с. 13).

Частиною 1 статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.

У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 виданого 11 вересня 1976 року Миронівським р/в ЗАГС Київської області, актовий запис № 181, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився ОСОБА_1, матір'ю якого була «ОСОБА_4», а батьком «ОСОБА_5 (а.с. 10).

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7, виданим 20 липня 1965 року Миронівським р/в ЗАГС Київської області, актовий запис № 87, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народилася ОСОБА_7, матір'ю якої була «ОСОБА_4», а батьком «ОСОБА_5 (а.с. 11).

ОСОБА_7, у зв'язку із укладенням 06 листопада 1986 року шлюбу з ОСОБА_8, змінила своє дошлюбне прізвище з «ОСОБА_7 на «ОСОБА_7» (актовий запис № 115), про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 видане 06 листопада 1986 року відділом ЗАГСУ Миронівського райвиконкому Київської області (а.с. 72).

Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачі є дітьми померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4.

Згідно з ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач ОСОБА_2 12 грудня 2001 року звернулася до Миронівської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини померлої матері ОСОБА_4 (а.с. 43).

Позивач ОСОБА_1 08 серпня 2005 року звернувся до Миронівської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із фактичним прийняттям спадщини ОСОБА_4, так як на день її смерті постійно проживав разом з нею (а.с. 44).

Факт проживання ОСОБА_1 разом з померлою ОСОБА_4 до дня її смерті підтверджується штампом в його паспорті (а.с. 7).

Спадковим майном після смерті ОСОБА_4 є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за АДРЕСА_2

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 Цивільного кодексу України).

У матеріалах справи відсутні докази того, що спадкодавець ОСОБА_4 втратила право власності на вказану нерухомість.

Виникнення у спадкоємців права на спадщину зумовлює його входження до складу спадщини після смерті спадкодавця.

Позивачі звернулися за судовим захистом у зв'язку із невизнанням державним нотаріусом їх права на отримання в порядку спадкування права власності на спірний будинок.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 Цивільного кодексу України).

Відповідно до копії спадкової справи померлої ОСОБА_4, позивачі є єдиними спадкоємцями за законом, які прийняли її спадщину.

Частиною 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України).

Таким чином, позивачі відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1222, 1223, 1261, та ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України набули право власності на майно спадкодавця, в тому числі і право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 524, 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР, ст. ст. 16, 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, 1270, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, керуючись, ст. ст. 1, 4, 10, 11, 15, 57 - 60, 64, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4.

3.Визнати за ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4.

4.Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

5.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук