Справа № 392/972/16-ц
Провадження № 2/392/688/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 вересня 2016 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Касьян З.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до відповідача - ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 липня 2016 року і до закінчення навчання позивачем.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що вона навчається в Національному транспортному університеті, являється студенткою І курсу факультету траспортного будівництва напрямок геодезія, картографія, землеустрій на денній формі навчання, період навчання в якому становить з 01 вересня 2015 року по 30 травня 2019 року, на комерційній формі навчання, вартість оплати на рік якого становить 10800 грн., проживання в гуртожитку коштує 2500 грн.. Відповідач, як батько, ніякої матеріальної допомоги їй не надає, щомісячно витрати пов»язанні з навчанням (придбанням підручників, навчальних посібників, методичок), транспортні витрати, придбання одягу та продуктів харчування складають грошову суму в розмірі 2000,00 грн. щомісячно..

Позивач через канцелярію суду подала до суду про розгляд справи у її відсутність та не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Повідомлений належним чином відповідач ОСОБА_2 (у відповідності до ст.ст. 74 76 ЦПК України), не повідомив про причини своєї неявки, належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі є обовязковим (ст. 158 ЦПК України), у разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин (ч. 2 ст. 77 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України), а згідно за ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обовязком суду), тому, на думку суду, неявка відповідача в судове засідання та неповідомлення ним про причини своєї неявки свідчить про те, що відповідач розпорядився своїми процесуальними правами шляхом не брати участь у судовому засіданні та не користуватися наданими йому процесуальними правами (передбаченими ст.ст. 11, 27, 31, 60, 128, 131, 158, 168 ЦПК України).

Згідно ст. 224 ЦПК України суд, зі згоди позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою відповідача ОСОБА_2 (а.с. 3, 17 20).

Згідно Довідки Національного транспортного університету ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання у вказаному вищому навчальному закладі, термін навчання становить з 01 вересня 2015 року по 30 травня 2019 року (а.с. 4).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини .

У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Таким чином, обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як зазначає позивач її батько є працездатною людиною та працює на Новокостянтинівській шахті ДП «Східний гірничо-збагачувальний комбінат».

Частина 1 ст. 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, аналогічні положення передбачені п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з даним позовом 17 липня 2016 року.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, а також у зв»язку із тим, що відповідачем жодних заперечень на позовну заяву не було подано, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на її утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі ? (однієї четвертої частки) від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 липня 2016 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30 травня 2019 року включно підлягає задоволенню.

Разом з цим, суд вважає за належне розяснити сторонам, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи зазначені вимоги Закону, а також те, що позивач звільнена від оплати судових витрат при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь держави, а саме 551,20 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218, 222-226, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки від його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 липня 2016 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30 травня 2016 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (п»ятсот п»ятдесят одна гривня 20 коп.).

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Д.М. Кратко