АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2374/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5 Дунаєв С. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівВініченка Б. Б., Бондаренка С. І.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 вересня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_6, заінтересовані особи: ОСОБА_8, комунальне підприємство «Черкаське обласне обєднання бюро технічної інвентаризації» - про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_7, діючи в інтересах ОСОБА_6, звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що заявниці належало домоволодіння по АДРЕСА_1, на підставі договору дарування будинку від 26.10.1995 року. Домоволодіння складалось з жилого будинку А, літньої кухні Б,б, сараю б1, Д, льоху Г, вбиральні Є, огорожі №1-2, водоколонки 1/2 № 4, відмостки 1.

Згодом, разом з ОСОБА_8, заявниця перебудувала літню кухню Б, б в житловий будинок та отримала свідоцтво про право власності на ціле домоволодіння, яке складається з двох будинків А І та Б ІІ, погребу Г, огорожі № 1-3, водоколонки № 4, відмостки 1.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.06.2009 року та додатковим рішенням суду від 28.09.2009 року вирішено спір між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 щодо права власності на спільно побудований житловий будинок Б ІІ. Відповідно, право власності на житловий будинок Б ІІ було розподілено порівно між сторонами по 1/2 з переліком приміщень. Також було змінено розмір ідеальних часток власності у загальному домоволодінні: ОСОБА_6 було виділено 66/100 часток, ОСОБА_8 - 34/100, також встановлено порядок користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння.

Решта об'єктів домоволодіння (житловий будинок А І, погріб Г, огорожа № 1-3, водоколонка №4, відмостка 1), які перебувають у власності ОСОБА_6, входять до складу її 66/100 частин домоволодіння, проте у правовстановлюючих документах не відображені.

З метою вільно розпоряджатись своїм майном, а також зважаючи на неможливість підтвердити своє право власності на житловий будинок А І, погріб Г, огорожу № 1-3, водоколонку № 4, відмостку 1 інакше як в судовому порядку, звернулась зі вказаною заявою до суду. Просила встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: визнати факт володіння ОСОБА_6 на праві власності на житловий будинок А І, погріб Г, огорожу № 1-3, водоколонку №4, відмостку 1 у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1; визнати вказані об'єкти нерухомості такими, що входять до належних ОСОБА_6 66/100 частин домоволодіння за адресою АДРЕСА_1.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 вересня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_6

Не погоджуючись з таким рішенням районного суду, ОСОБА_6 звернулась з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що ухвала необґрунтована та постановлена при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення по справі.

Апелянт вказав, що між сторонами мав місце лише спір з приводу права власності на житловий будинок Б ІІ і який був вирішений в судовому порядку. Стосовно права власності на решту об'єктів домоволодіння спір - відсутній. Тому просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Свідоцтва про право власності на домоволодіння НОМЕР_1 від 29 травня 1998 року ОСОБА_6 є власницею цілого домоволодіння по АДРЕСА_1.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.06.2009 року та додатковим рішенням цього ж суду від 28.09.2009 року вирішено спір між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 щодо права власності на спільно побудований житловий будинок Б ІІ. Відповідно, право власності на житловий будинок Б ІІ було розподілено порівно між сторонами по 1/2 частині з переліком приміщень. Також було змінено розмір ідеальних часток власності у домоволодінні за вказаною адресою. За ОСОБА_6 було визнано право власності на 66/100 домоволодіння по АДРЕСА_1, за ОСОБА_8 - 34/100. Інші об'єкти нерухомості не були предметом судового розгляду. Також було встановлено порядок користування земельною ділянкою, на якій розташоване домоволодіння.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, статті 15 ЦК України кожна особа має право у встановленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Заявниця звернулась до суду за захистом своїх прав у порядку окремого провадження з вимогою встановити факт володіння на праві власності певними об'єктами нерухомості. З поданої заяви вбачається, що вказані об'єкти не були предметом судового розгляду при розподілі будинку Б ІІ та визнання часток у спільному домоволодінні.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 4 статті 256 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що у заяві ОСОБА_6 фактично міститься спір про право, а тому відмова у відкритті провадження у справі є законною і обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 256, 303, 307, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :