Номер провадження: 22-ц/785/1474/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Драгомерецького М.М.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Колмакові В.І.,

за участю: представника позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2015 року про відмову у зупиненні провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про скасування реєстрації права власності на предмет іпотеки та передачу його у власність попередньому власнику,

в с т а н о в и л а:

09 жовтня 2015 року ОСОБА_3 завернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить суд скасувати право власності ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» на предмет іпотеки квартиру за адресою: АДРЕСА_1, зобовязати Державну реєстраційну службу виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності за № 10178145 від 25 червня 2015 року 13626641; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №223477470 від 25 червня 2015 року 13:3341; відновити право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3, зобовязати Державну реєстраційну службу внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності щодо відновлення права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_3 (а.с. 1-3).

Ухвалою Київського районного суду м, Одеси від 27 жовтня 2015 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду на 07 грудня 2015 року ( а.с. 22).

07 грудня 2015 року представник позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_4, звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про зупинення провадження у справі і передачі справи до Конституційного Суду України для відкриття конституційного провадження, та посилаючись на те, що у даному випадку наявний спір щодо конституційності ст. ст. 36, 37 Закону України «Про іпотеку», просив суд зупинити провадження у справі та передати справу до Конституційного Суду України для відкриття конституційного провадження й невідкладного розгляду справи з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України та ст. 83 Закону України «Про Конституційний Суд України» (а.с. 23-26).

Ухвалою суду першої інстанції у задоволенні клопотання представника позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_4, про зупинення провадження у справі та передачі справи до Конституційного Суду України для відкриття конституційного провадження, відмовлено (а.с. 27-28).

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_4, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати й постановити нову ухвалу про зупинення провадження у справі та передати справу до Конституційного Суду України для вирішення по суті питання щодо конституційності положень діючого законодавства, викладеного в заяві, мотивуючи тим, що судом першої інстанції порушені норми процесуального та матеріального права (а.с. 29-36).

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги представника позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_4, його пояснення на апеляцію, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивачки підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідно із ст. 83 Закону України «Про Конституційний Суд України», у разі виникнення у процесі загального судочинства спору щодо конституційності норми закону, яка застосовується судом, провадження у справі зупиняється.

За таких умов відкривається конституційне провадження у справі і справа розглядається Конституційним Судом України невідкладно.

Формами звернення до Конституційного Суду України є конституційне подання та конституційне звернення (ст. 38 Закону України «Про Конституційний Суд України»).

Конституційне подання - це письмове клопотання до Конституційного Суду України про визнання правового акта (його окремих положень) неконституційним, про визначення відповідності проекту закону про внесення змін до Конституції України вимогам статей 157 і158 Конституції України, конституційності міжнародного договору або про необхідність офіційного тлумачення Конституції України та законів України. Конституційним поданням є також звернення Верховної ОСОБА_2 України про дачу висновку щодо додержання конституційної процедури розслідування і розгляду справи про усунення Президента України з поста в порядку імпічменту, порушення Верховною ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим Конституції України або законів України (ч. 1 ст. 39 Закону України)(ч. 1 ст. 39 Закону України «Про Конституційний Суд України»).

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Конституційний Суд України» суб'єктами права на конституційне подання з питань прийняття рішень Конституційним Судом України у випадках, передбачених пунктом 1 статті 13 цього Закону, є Президент України, не менш як сорок п'ять народних депутатів України (підпис депутата не відкликається), Верховний Суд України, Уповноважений Верховної ОСОБА_2 України з прав людини, Верховна ОСОБА_2 Автономної Республіки Крим.

Статтею 42 Закону України «Про Конституційний Суд України» передбачено, що конституційне звернення - це письмове клопотання до Конституційного Суду України про необхідність офіційного тлумачення Конституції України та законів України з метою забезпечення реалізації чи захисту конституційних прав та свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи.

Суб'єктами права на конституційне звернення з питань дачі висновків Конституційним Судом України у випадку, передбаченому пунктом 4 статті 13 цього Закону, є громадяни України, іноземці, особи без громадянства та юридичні особи (ст. 43 Закону України) ( ст. 43 Закону України «Про Конституційний Суд України»).

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, суд першої інстанції виходив, що суд першої інстанції не є субєктом конституційного звернення до Конституційного Суду України з відповідним конституційним поданням або конституційним зверненням.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись в повному обсязі неможливо, виходячи з наступного.

Дійсно, статтею 83 Закону України «Про Конституційний Суд України» передбачено, що у разі виникнення у процесі загального судочинства спору щодо конституційності норми закону, яка застосовується судом, провадження у справі зупиняється. За таких умов відкривається конституційне провадження у справі і справа розглядається Конституційним Судом України невідкладно.

У абзаці 2 п. 2 постанови № 9 Пленуму «Про застосування Конституцій України при здійсненні провасуддя» від 01 листопада 1996 року Верховний Суд України розяснив, що у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст.150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів. Таке рішення може прийняти суд першої, касаційної чи наглядної інстанції в будь-якій стадії розгляду справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі обєктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

У пункті 33 постанови № 2 Пленуму "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " від 12 червня 2009 року Верховний Суд України розяснив, що суд зобовязаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК, а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви.

Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Підставою для зупинення провадження за пунктом 4 частини першої статті 201 ЦПК може бути також відкриття Конституційним Судом України провадження за зверненням відповідно до статті 43 Закону України від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР Про Конституційний Суд України про офіційне тлумачення положень Конституції України чи закону, що мають застосовуватися при вирішенні справи, яка перебуває у провадженні суду.

Аналізуючи зазначені норми права, розяснення Верховного Суду України, особливості розгляду вказаної справи, колегія суддів вважає, що стаття 83 Закону України «Про Конституційний Суд України» передбачає можливість зупинення провадження у справі у разі виникнення у процесі загального судочинства невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, але після всебічного та повного зясування обставин справи та дослідження доказів, шляхом звернення з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів.

Тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею питання на новий до суду першої інстанції.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п. 4, 312 ч. 1 п. 3, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2015 рокускасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

ОСОБА_6

ОСОБА_2