У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Міхірьова Олена Анатоліївна, про розірвання договору про участь батька у додаткових витратах на дитину та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за договором, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2002 року, від якого мають сина. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 4 липня 2013 року їх шлюб було розірвано і з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання їх сина.

16 липня 2013 року між ним та ОСОБА_3, яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_3 укладено нотаріально посвідчений письмовий договір про участь батька у додаткових витратах на дитину. Відповідно до умов зазначеного Договору він взяв на себе зобов'язання, відповідно до пункту 1 Договору, надавати ОСОБА_3 на розвиток здібностей сина щомісячно, не пізніше 10 числа кожного місяця додатково 10 тис. грн до досягнення сином повноліття, що він добросовісно виконував.

Посилаючись на вказані обставини та через істотне порушення умов спірного договору відповідачем ОСОБА_2 просив його розірвати.

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася з зустрічним позовом, обґрунтовуючи його тим, що п. 1 спірного договору передбачає, що розмір додаткових витрат 10 тис. грн. на місяць, є еквівалентом 1 220 доларів США, за встановленим сторонами курсом один долар США дорівнює 8,1968 грн. У разі девальвації національної грошової одиниці України, відповідач зобов'язався сплачувати розмір додаткових витрат на дитину (утримання) у національній грошовій одиниці України, який не може бути меншим ніж 1 220 доларів США.

З 10 лютого 2014 року ОСОБА_2 перестав виконувати у повному обсязі взяті на себе зобов'язання за спірним договором, у зв'язку із чим виникла заборгованість у розмірі 100 705 грн 88 коп., яку просила стягнути з останнього на її користь та 191 485 грн 03 коп. неустойки (1% від зазначеної у п. 1 договору суми у розмірі 10 тис. грн) відповідно до п. 8 указаного договору за кожен день прострочення виконання умов договору.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 серпня 2016 року, в задоволенні первісного та зустрічного позовів - відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким задовольнити первісний позов та відмовити в задоволені зустрічного позову ОСОБА_3

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи в задоволені позовів первісного та зустрічного суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що за первісним позовом не надано доказів, щодо істотного порушення умов спірного договору зі сторони ОСОБА_3 та не надано належних та допустимих доказів щодо існування підстав для застосування умов договору стосовно девальвації національної валюти позивачем за зустрічним позовом не надано.

Відповідно до змісту статтей 6 і 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

Положеннями ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 651 ЦК України передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

При цьому, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позовів як первісного так і зустрічного.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_2 у касаційній скарзі були предметом дослідження судами першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

До касаційної скарги ОСОБА_2 додав клопотання про зупинення виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 серпня 2016 року.

Клопотання підлягає залишенню без розгляду, оскільки відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 серпня 2016 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Міхірьова Олена Анатоліївна, про розірвання договору про участь батька у додаткових витратах на дитину та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за договором, відмовити.

Клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 червня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 серпня 2016 року, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович