09.02.2016 Єдиний унікальний номер 205/8864/15-ц
Справа № 2/205/31/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Шавули В.С.

при секретарі Перцевій М.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3, представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРІН-ПАК» третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором фінансової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 21 грудня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРІН-ПАК» про стягнення заборгованості за договором фінансової допомоги (а.с.3-4).

Уході розгляду справи до участі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача залучено ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі договору поворотної фінансової допомоги №22/10 від 22.10.2013 року, надав відповідачу грошові кошти в сумі 57 770,00 грн., шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача. Строк повернення коштів було встановлено до 30 січня 2015 року.

Відповідач на теперішній час грошові кошти не повернув, у звязку із чим, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРІН-ПАК» на свою користь суму основного боргу у розмірі 57 770 грн.; пеню в розмірі 927 208,50 грн. та судові витрати по справі.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив позов задовольнити.

Відповідач в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_2, у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Третя особа та її представник за довіреністю ОСОБА_5, в судовому засіданні позовні вимоги не визнали у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні. Повний текст рішення складений 11 лютого 2016 року.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у звязку із порушенням його виконання.

За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обовязків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду справи встановлено, що 22 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 до Товариством з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРІН-ПАК» укладено договір поворотної фінансової допомоги № 22/10, відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобовязався надати ТОВ «ВП «ГРІН-ПАК» безпроцентну фінансову допомогу в сумі 57 770,00 грн., а ТОВ «ВП «ГРІН-ПАК» зобовязалось повернути надану грошову допомогу у строк до 30 січня 2015 року (а.с.11).

За умовами п.1.1.,3.1. договору, фінансова допомога надається на поповнення обігових коштів, у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ТОВ «ВП «ГРІН-ПАК».

Виконання зобовязань позивача за договором поворотної фінансової допомоги № 22/10 від 22.10.2013 року підтверджується виписками по особовим рахункам ТОВ «ВП «ГРІН-ПАК» (а.с.5-10).

Відповідно до п.п. 14.1.257 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

У п.8.1. договору зазначено, що у випадку порушення/прострочення ТОВ «ВП «ГРІН-ПАК» своїх зобовязань за цим договором в частині повернення фінансової допомоги ОСОБА_1 в строк до 30.01.2015 року, ТОВ «ВП «ГРІН-ПАК» повинен сплатити неустойку (пеню) у розмірі 5% від суми неповерненої фінансової допомоги за кожен день прострочення. Нарахування пені відбувається протягом всього строку порушення/прострочення ТОВ «ВП «ГРІН-ПАК» своїх зобовязань по поверненню фінансової допомоги ОСОБА_1.

За ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРІН-ПАК» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором фінансової допомоги № 22/10 від 22 жовтня 2013 року у сумі 57 770 грн. 00 коп. основного боргу, 927 208 грн. 50 коп. пеня за прострочення.

Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у 6 890,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212, 213-215, 218, 222 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРІН-ПАК» третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором фінансової допомоги, - задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ГРІН-ПАК» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором фінансової допомоги № 22/10 від 22 жовтня 2013 року у сумі 57 770 грн.00 коп. (пятдесят сім тисяч сімсот сімдесят грн.. 00 коп.) основного боргу, 927 208 грн. 50 коп. (девятсот двадцять сім тисяч двісті вісім грн. 50 коп.) пеня за прострочення, 6 890 грн.00 коп. судовий збір.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С. Шавула