Cправа № 127/5763/16-ц
Провадження № 2/127/2885/16
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 березня 2016 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції про примусове стягнення коштів на утримання неповнолітньої дитини, що не виплачені як аліменти та перерахунок аліментів відповідно до чинного законодавства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції в якій просила:

1) стягнути з відповідача заборгованість по невиплачених аліментах в розмірі 4500 грн. із застосуванням 1% пені за період з 05.06.2014р. по 27.07.2015р.;

2) зобовязати відділ державної виконавчої служби Вінницького районну надати суду розмір заборгованості по аліментах з 27.07.2015р. по 01.01.2016р. та стягнути їх на користь позивача;

3) здійснити перерахунок аліментів на користь позивача відповідно до вимог Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» від 25.12.2015р. в межах прожиткового мінімуму з 01.01.2016р.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на таке.

Статтею 119 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту позовних заяв, зокрема відповідно п.п. 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування), зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, в порушення вищевказаних вимог, в позовній заяві не в повній мірі міститься виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у звязку з чим неможливо встановити зміст позовних вимог.

Так, заявляючи позовну вимогу про стягнення 4500 грн. із застосуванням 1% пені за період з 05.06.2014р. по 27.07.2015р. позивачем не конкретизовано що саме вимагається стягнути, заборгованість по аліментах 4500 грн.. чи пеню в розмірі 1% за період з 05.06.2014р. по 27.07.2015р. При цьому, розрахунку та відповідно розміру пені, який просить стягнути позивач в позовній заяві не зазначено.

Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Однак, в позовній заяві ціна позову позивачем не зазначена.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідачем у цивільному процесі є особа до якої спрямовані позовні вимоги і яка має вчинити певні дії щодо позивача.

В позовній заяві відповідачем зазначено ОСОБА_2, а третьою особою - відділ державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції. Однак, однією з позовних вимог є зобовязання відділу ДВС надати суду розмір заборгованості по аліментах з 27.07.2015р. по 01.01.2016р. та стягнути їх на користь позивача. Таким чином, позивачем заявлено вимогу до третьої особи, а не до відповідача, що не узгоджується з приписами статті 119 ЦПК України.

Крім того, зазначивши позовною вимогою - здійснити перерахунок аліментів на користь позивача відповідно до вимог Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік», з позовної заяви неможливо встановити до кого саме така вимога спрямована.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Разом з тим, відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

В позовній заяві позивачем зазначено вимоги як майнового так і немайнового характеру, однак, доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви не додано.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

При цьому, суд звертає увагу, що в позовній заяві не конкретизовані позовні вимоги та містяться вимоги не лише про стягнення аліментів, а стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів, а також вимоги зобовязального характеру, при зверненні до суду з якими слід сплачувати судовий збір.

Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин суд позбавлений можливості встановити зміст правовідносин, що склалися між сторонами та позбавлений можливості визначити розмір сплати судового збору, в разі необхідності його сплати.

Статтею 121 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції про примусове стягнення коштів на утримання неповнолітньої дитини, що не виплачені як аліменти та перерахунок аліментів відповідно до чинного законодавства, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: відділ державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції про примусове стягнення коштів на утримання неповнолітньої дитини, що не виплачені як аліменти та перерахунок аліментів відповідно до чинного законодавства, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати 3 (трьох) днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: