Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1769/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Отян О. В.
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

21.09.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Потапенка В.І., Чорнобривець О.С.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2016 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства « Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.03.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 401594940, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 5976,67 грн., а відповідач зобов'язався повернути кредит, виплачувати проценти, сплачувати неустойки в строки та на умовах, що передбачені договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту.

В порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 19.02.2016 року має прострочену заборгованість по кредиту у сумі 5976,67 грн., за відсотками - 0,40 грн. по комісії - 283,50 грн.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість у сумі 6260,57 грн., з яких заборгованість по кредиту становить 5976,67 грн., по відсоткам 0,40 грн., комісія 283,50 грн.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що згідно кредитного договору № 401594940 від 16.03.2014 року, укладеного між сторонами , анкети-заяви на отримання кредиту (а.с.5-8,11 ) банк за заявою відповідача надав відповідачу кредит на загальну суму 5976 грн. 67 коп. для придбання товару, що вказаній у специфікації №401594940 від 16.03.2014 року у сумі 5379 грн., шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_3 НОМЕР_2 у ПАТ «ПриватБанк» МФО 323583 та оплати комісійної винагороди банку; з процентною ставкою 0,01% річних та комісійною винагородою за надання кредиту - 10% грн. 00 коп. та за управління кредитом - 2% з 11-го місяця кредитування; строком остаточного повернення - 17.03.2016 року.

Згідно специфікації № 401594940 від 16.03.2014 року ФОП ОСОБА_3 (а.с.76) найменування товару - вікна, вартість - 5379 грн. У специфікації підписалися ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Згідно ордеру №435441 від 17.03.2014 року (а.с. 86) ПАТ «АЛЬФА-БАНК» перерахувало 5379 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_3 НОМЕР_2 у ПАТ «ПриватБанк» МФО 323583 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 як оплату , згідно кредитного договору №401594940 від 16.03.2014 року з ОСОБА_2.

Згідно відповіді керівника НБУ в Кіровоградській області від 08.10.2014 року за вих.№10-024/4102 (а.с. 52-54) проведено перевірку в ході якої було встановлено, що на заяву ОСОБА_2 до банку щодо розірвання кредитного договору їй було письмово відмовлено (вих.№40027-23.1-б/б від 12.05.2014 року) ; банк повідомив, що у ході проведеної перевірки встановлено, що конструкція ФОП ОСОБА_3 була виготовлена , але ОСОБА_2 відмовилися від її отримання без будь-яких обґрунтувань.

Згідно ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 09.02.2016 року, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.08.2015 року яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-Банк» про встановлення нікчемності правочину (кредитного договору № 401594940 від 16.03.2014 року) залишене без змін .

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом (а.с.14) станом на 19.02.2016 року має місце кредитна заборгованість у розмірі 6 260 грн. 57 коп., що складається з заборгованості за кредитом - 5976 грн. 67 коп., відсотків за користування кредитом - 40 коп., комісії - 283 грн. 50 коп.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства .

Згідно ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк .

Згідно ст.1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах , встановлених договором ,а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.2.7 Договору, сукупна вартість кредиту з урахуванням вартості усіх супутніх послуг , а також повернення кредиту , сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором , визначено у Додатку №1 до цього договору , який є невід'ємною частиною.

Відповідно до п.5 Договору підписанням цього договору позичальник підтвердила , що вона попередньо ознайомлена у письмовій формі з умовами надання кредиту , в тому числі вартість кредиту , його особливостями , перевагами та недоліками , інформацією про сукупну вартість кредиту , з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту ,вартості , послуг , видів і предметів супутніх , а також будь-якою іншою інформацією , надання якої вимагає чинне в Україні законодавство , в тому числі інформацією надання якої передбачено нормами Закону України «Про захист прав споживачів» та нормативними документами НБУ, а також Загальними умовами споживчого кредитування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», затвердженими Розпорядженням ПАТ «Альфа-Банк» №66 11.01.2014 року, які йому роз'яснені, зрозумілі , не потребують додаткового тлумачення та з якими він цілком згоден, що він отримав свій примірник цього Договору, що складається з першого та другого Розділів та додатків до нього в дату його укладання.

У «Графіку платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг» (а.с.9) відповідач підписалася.

Зазначене підтверджує, що вона була ознайомлена з сукупною вартістю кредиту та отримала примірник договору з додатками в дату його укладання.

Умовами кредитного договору передбачено перерахування коштів вказаному підприємцю, а кредит оформляла та зобов'язалася сплачувати ОСОБА_2, тому суд вважає її належним відповідачем по даній справі.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач кредитні виплати за договором не проводила, тому виникла заборгованість у розмірі 6 260 грн. 57 коп., що складається з заборгованості за кредитом - 5976 грн. 67 коп., відсотків за користування кредитом - 40 коп., комісії - 283 грн. 50 коп. яка підлягає стягненню.

В апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції при винесені рішення були порушені норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів перевірила зазначені доводи і дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.. ст.. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно кредитного договору № 401594940 від 16.03.2014 року, укладеного між сторонами , анкети-заяви на отримання кредиту (а.с.5-8,11 ) банк за заявою відповідача надав відповідачу кредит на загальну суму 5976 грн. 67 коп. для придбання товару, що вказаній у специфікації №401594940 від 16.03.2014 року у сумі 5379 грн., шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок ФОП ОСОБА_3 НОМЕР_2 у ПАТ «ПриватБанк» МФО 323583 та оплати комісійної винагороди банку; з процентною ставкою 0,01% річних та комісійною винагородою за надання кредиту - 10% грн. 00 коп. та за управління кредитом - 2% з 11-го місяця кредитування; строком остаточного повернення - 17.03.2016 року.

Згідно специфікації № 401594940 від 16.03.2014 року ФОП ОСОБА_3 (а.с.76) найменування товару - вікна, вартість - 5379 грн. У специфікації підписалися ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Згідно ордеру №435441 від 17.03.2014 року (а.с. 86) ПАТ «АЛЬФА-БАНК» перерахувало 5379 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_3 НОМЕР_2 у ПАТ «ПриватБанк» МФО 323583 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 як оплату, згідно кредитного договору №401594940 від 16.03.2014 року з ОСОБА_2.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом (а.с.14) станом на 19.02.2016 року має місце кредитна заборгованість у розмірі 6 260 грн. 57 коп., що складається з заборгованості за кредитом - 5976 грн. 67 коп., відсотків за користування кредитом - 40 коп., комісії - 283 грн. 50 коп.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини справи. Справу розглянув в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи викладені в апеляційній скарзі , що кредитний договір № 401594940 від 16.03.2014 року є нікчемним, оскільки укладений з порушенням є необґрунтованими. З матеріалів справи вбачається , що зазначені обставини були предметом судового розгляду і по ним постановлене судове рішення яке набрало законної сили, що підтверджується ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 09.02.2016 року. Зазначеною ухвалою рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.08.2015 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Альфа-Банк» про встановлення нікчемності правочину (кредитного договору № 401594940 від 16.03.2014 року), залишене без змін

Посилання в апеляційній скарзі на ті обставини, що оскільки позивач не отримала вікна на придбання яких і брався кредит, то відповідно вона і не повинна повертати зазначений кредит є необґрунтованими. Зазначені обставини не є предметом даного судового розгляду. Вказані обставини можуть розглядатись в іншому судовому провадженні, якщо ОСОБА_2 звернеться з позовом то особи з якою укладався договір на виготовлення вікон.

Таким чином вбачається , що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 17.06.2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: