Справа № 212/8960/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 лютого 2016 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Борис О.Н., з участю: секретаря Хазієвої Т.В., без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, -

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 6 у будинку № 9 на мікрорайоні 7-й Зарічний в місті Кривому Розі Дніпропетровської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що на праві власності їй належить квартира № 6 у будинку № 9 на мікрорайоні 7-й Зарічний в м. Кривому Розі. У грудні 2010 року, вона надала згоду на реєстрацію відповідача у квартирі, яка належить їй на праві власності. При цьому, з вказаного часу, відповідач жодного разу у квартирі не зявлялась, ніколи в ній не мешкала, жодних особистих речей відповідача в квартирі не має. Реєстрація відповідача за спірною адресою, тягне нарахування комунальних платежів, які відповідач не сплачує, що для позивача є обтяжуючим фактором.

У добровільному порядку відповідач не бажає знятись з реєстраційного обліку, у звязку з чим позивач змушена звернутись до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач надала заяву в якій просила справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник третьої особи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області направив суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, просить прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не зявилась, про причину неявки суду не повідомила. 17 лютого 2016 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено та підтверджено, позивачу ОСОБА_2 на праві власності належить квартира № 6 у будинку № 9 на мікрорайоні 7-й Зарічний в місті ОСОБА_1, про що свідчить копія договору купівлі-продажу від 15 січня 2002 року, посвідчений державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстровий № 2-90 (а.с. 10) та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 50127327 від 17 грудня 2015 року (а.с. 24-25).

Згідно довідки № 162 від 16.10.2015 року Криворізької обєднаної міської довідково-інформаційної служби «НОВА-КОМ», за адресою АДРЕСА_1, значаться зареєстрованими: позивач ОСОБА_2, її дочка ОСОБА_5, брат ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_6 (а.с. 3).

Як встановлено судом, рідний брат позивача - ОСОБА_7 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, який рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 грудня 2015 року - розірвано. Наполягаючи на позовних вимогах, позивач зазначила, що відповідач після реєстрації місця проживання за адресою м. Кривий Ріг, мікрорайон 7-й ЗарічнийАДРЕСА_2, у спірній квартирі жодного дня не мешкала, з нею не підтримує жодних відносин, не спілкуються, будь-яких особистих речей відповідача у помешканні не має, у квартирі не зявляється, що свідчить про те, що відповідач втратила інтерес до помешкання як до місця мешкання

Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування, розпоряджання своїм майном незалежно від місця проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача за спірною адресою чинить позивачу як власнику житлового помешкання, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні власністю. При цьому на імя відповідача йдуть нарахування комунальних платежів, що для позивача є обтяжуючим фактором.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено судом та підтверджено актом від 15 жовтня 2015 року, складений мешканцями будинку № 9 на мікрорайоні 7-й Зарічний в м. Кривому Розі, підписи яких завірені посадовими особами ТОВ «УЮТ-2011», ОСОБА_3, з грудня 2010 року по теперішній час у квартирі № 6 вказаного будинку ніколи не мешкала, житлом, як місцем свого проживання, не цікавиться (а.с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Відповідно до п. 14 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб від 16 січня 2003 року, на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням чи права власності на квартиру, особа знімається з реєстраційного обліку.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку, про те, що відповідач втратив інтерес та звязок із житлом, з грудня 2010 року, тобто більше року без поважних причин не мешкає у спірній квартирі. З боку позивача, перешкоди відповідачу у здійсненні права користування квартирою, судом не встановлені.

На думку суду, позивачем надано достатній обсяг доказів, які підтверджують, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше одного року без поважних причин, і у відповідності зі ст. 405 ЦК України, він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Ґрунтуючись на вищевказаному, аналізуючи зібрані в справі докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, позовні вимоги ОСОБА_2 такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 317, 321, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 10, 60, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон 7-й ЗарічнийАДРЕСА_3.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. Н. Борис