У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., СтупакО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до директора Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» ОСОБА_5, Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград», про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити дії, про неправомірне нарахування боргу та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що директор Олександрійського водопровідно-каналізаційного господарства Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (далі - ОКВП «Дніпро-Кіровоград») ОСОБА_5 відмовляється за рахунок підприємства провести в неї повірку лічильника постачання води, його демонтувати та транспортувати. 17 лютого 2015 року представник постачальника холодної води розпломбував лічильник проти волі позивача, у зв'язку з чим їй нараховувалась плата за воду не за лічильником, а з розрахунку норми споживання на одну особу.

Просила зобов'язати директора ОСОБА_5 провести обсяг робіт по демонтажу, транспортуванню, повірці лічильника холодної води, що знаходиться у її квартирі; скасувати неправомірне нарахування їй 611 грн 28 коп. за спожиту воду та відшкодувати моральну шкоду у розмірі 30 тис. грн.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Правові основи забезпечення єдності вимірювань в Україні визначає Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який регулює відносини у сфері метрологічної діяльності та спрямований на захист громадян і національної економіки від наслідків недостовірних результатів вимірювань.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 цього Закону засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Частиною 3 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності,- власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Однак такого порядку не існує.

Зазначеною статтею Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» також визначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Такі ж вимоги містяться і у п. 5 Технічного регламенту щодо суттєвих вимог до засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2009 року № 332, та п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі - Правила надання послуг).

Відповідно до підпунктів 5 і 6 п. 29 Правил надання послуг споживач має право на «установлення квартирних засобів обліку та взяття їх на абонентський облік; періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку». При цьому, згідно з підпунктом 4 п. 30 Правил надання послуг споживач, зокрема, «зобов'язаний забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу».

Водночас, у п. 32 Правил надання послуг визначено, що виконавець зобов'язаний: забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік у тижневий строк квартирних засобів обліку (підпункт 9); контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж (підпункт 4).

Отже, аналіз нормативно-правової бази свідчить про право споживача на періодичну повірку квартирних засобів обліку та вказує на обов'язок виконавця проводити таку повірку і контролювати міжповіркові інтервали.

10 квітня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 1198-VII «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» (надалі - Закон № 1198), яким, зокрема, внесено зміни до статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і визначено, що виконавцем послуг:

− з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація);

− з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

З 24 жовтня 2014 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 532 (надалі - постанова Кабінету Міністрів України № 532), якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (надалі - постанова Кабінету Міністрів України № 869), зокрема цю постанову доповнено:

− Порядком формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), у п. 16 якого визначено, що до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення включаються витрати на проведення планових періодичних повірок, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку холодної води, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування та опломбування, а також витрати на формування обмінного фонду квартирних засобів обліку холодної води;

− Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 26 березня 2015 року № 881 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ОКВП «Дніпро-Кіровоград» встановлено тарифи на централізоване водопостачання - 6,744 грн. за 1 куб.м ( з ПДВ), на централізоване водовідведення - 6,204 грн за 1 куб.м (з ПДВ) (а. с. 76).

Зазначені тарифи зафіксовані і у наказі ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 09 квітня 2015 року № 173 (а. с. 77).

Разом з тим зі структури тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення не вбачається, що вони передбачають витрати на проведення повірки засобів обліку, що належать споживачам (а. с. 78, 79).

Отже, у спірний період проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки повинне було здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, повинні були включатися у тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і сплачуватися споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Установивши у справі, яка переглядається той факт, що виконавцем надання житлово-комунальних послуг споживачам рішенням Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 27 березня 2014 року № 241 визначено КП «Житлогосп», а до складу тарифів ОКВП «Дніпро-Кіровоград» послугу з періодичної повірки квартирних приладів обліку води не включено, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що у спірний період до якого позивачкою пред'явлено позов, відповідач не повинен нести перед нею відповідальності з відшкодування понесених нею витрат на повірку засобів обліку води.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-60 цс15.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу про спричинення моральної шкоди розглянуто судами і зроблено правильний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки нею не доведено наявність сукупності умов, що тягнуть за собою таку відповідальність та враховано, що між сторонами існують договірні зобов'язання, які не передбачають такого виду відповідальності.

Враховуючи те, що споживач ОСОБА_4 не пред'явила лічильники на повірку, підприємство розпломбувало лічильник холодної води, а тому сплата за водопостачання нараховувалася з розрахунку за нормою споживання на одну особу.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Леванчук А.О. СтупакО.В.