Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 311/3032/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Кочева І.В.
Провадження № 22-ц/778/828/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, про визнання недійсним іпотечного договору, визнання іпотеки припиненою, скасування заборони відчуження нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсним іпотечного договору, визнання іпотеки припиненою, скасування заборони відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування позову зазначала, що 23 травня 2008 року вона уклала з Банком кредитний договір, за умовами якого вона отримала кредит в розмірі 155 585 грн. В той же день між нею та банком було укладено іпотечний договір,за умовами якого передала в іпотеку нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Проте, на час укладення іпотечного договору зазначена квартира їй на праві власності не належала, оскільки не було здійснено державну реєстрацію права власності..

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати недійсним з моменту його вчинення іпотечний договір від 23.05.2008 року, укладений між нею ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «ПриватБанк»; визнати припиненою іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору від 23.05.2008 року; скасувати заборону відчуження квартири АДРЕСА_2, яку накладено приватним нотаріусом Василівського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина 1); якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин ) (частина 3). Загальні положення про договір передбачені розділом II ЦК України. Поняття права власності та його зміст визначені статтями 316, 317 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є застава. Окремим видом застави, відповідно до ст.575 ЦК України, є іпотека нерухомого майна.

Спеціальним законом, що регулює правовідносини щодо іпотеки нерухомого майна є Закон України «Про іпотеку».

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України «Про іпотеку», предметом іпотеки може бути, в тому числі, нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору (в редакції, яка діяла на час укладення та посвідчення іпотечного договору). Аналогічні положення передбачені ч.2 ст.576 ЦК України. Відповідно до ч.5 ст.18 закону України «Про іпотеку» у разі якщо іпотекою забезпечується повернення позики, кредиту для придбання нерухомого майна, яке передається в іпотеку, договір купівлі-продажу цього нерухомого майна та іпотечний договір можуть укладатися одночасно.

Судом встановлено, що 23 травня 2008 року між ОСОБА_5 та ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № ZPDNGK00002297, за яким банк надав позивачу кредит в розмірі 155 585 грн., з них: 129 500 грн. на придбання 2-х кімнатної квартири та 3885 грн. - на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту; 740 грн. - на страхування майна; 647 грн. 50 коп. - на особисте страхування, а також у розмірі 20812 грн. 50 коп. - на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених договором. Копія договору є у справі (а.с. 5-7).

Крім того, 23 травня 2008 року між ОСОБА_3 та банком було укладено іпотечний договір № ZPDNGK00002297, за яким позивач передала в іпотеку банку в забезпечення виконання своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором нерухоме майно - 2-х кімнатну квартиру №59 по вул..Шахтарська, ЗО у м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області (а.с. 8-10).

Відповідно до п.33.3 умов іпотечного договору, сторонами обумовлено, що предмет іпотеки -вказана квартира належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4 23 травня 2008 року за реєстровим номером № 1026, зареєстрованого в Держаному реєстрі правочинів за № 2911998 23 травня 2008 року в 11 годині 39 хвилин, витяг з Державного реєстру правочинів № 5970311.

Крім того, в цьому ж пункті договору сторони визначили, що майно буде зареєстроване у встановленому законом порядку, як окремий виділений у натурі об'єкт права власності.

Відповідно до п.33.5 іпотечного договору іпотекодавець зобов'язалася на протязі 30 днів з дати купівлі предмету іпотеки зареєструвати договір купівлі-продажу предмету іпотеки та право власності на предмет іпотеки згідно з чинним законодавством.

П.34 іпотечного договору передбачено, що за згодою сторін накладається заборона на відчуження предмета іпотеки.

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19144233, державна реєстрація права власності на вказану квартиру за ОСОБА_3 у РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради збуло здійснено 10 червня 2008 року, тобто в передбачений іпотечним договором строк

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку , що при укладенні та посвідченні нотаріусом іпотечного договору № ZPDNGK00002297 від 23 травня 2008 року порушень діючого на час його укладення законодавства як сторонами договору, так і нотаріусом, не допущено, а отже і відсутні правові підстави для визнання іпотечного договору недійсним, та як наслідок - не має підстав для визнання іпотеки припиненою та скасування заборони на відчуження вказаної квартири.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання апеляційної скарги на відсутність державної реєстрації права власності на майно, що передавалося в іпотеку, на момент укладення та посвідчення іпотечного договору є неспроможними, оскільки вказаний факт на впливає на дійсність іпотечного договору.

Таким чином вказані та інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 01 грудня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: