АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 752/7723/16-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Новак А.В.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Соколової В.В.

при секретарі - Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року про відмову в застосуванні заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна про визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визнання договору недійсним, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна про визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визнання договору недійсним.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення заяви і накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, без належної оцінки наявних в матеріалах справи доказів. Суд не звернув уваги на те, що предметом спору у справі є спір про визнання квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю її та відповідача ОСОБА_4, тобто, визнання її права на вказане нерухоме майно. Так як зазначена квартира відповідачем ОСОБА_4 передавалася в іпотеку і наразі зареєстрована на праві власності за іпотекодержателем Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк», яке перебуває в стані ліквідації, є загроза реалізації банком спірної квартири, що утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. Посилалася на те, що до заяви про забезпечення позову нею було додано достатньо доказів, що підтверджують факт існування загрози відчуження квартири відповідачем Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк», а тому висновок суду першої інстанції про недоведеність за допомогою належних доказів доводів заяви є безпідставним.

В судовому представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_2 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» ОСОБА_9 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Відповідач ОСОБА_4 та третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна в судове засідання не з'явилися, про день та час слухання справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому, колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна про визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визнання договору недійсним, по якій ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року відкрито провадження.

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про застосування у справі заходів забезпечення позову - накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви позивача ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст.151-153 ЦПК України, зазначаючи, що вимоги заяви ОСОБА_3 є недоведеними та не ґрунтуються на нормах процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції в повній мірі відповідає вимогам закону, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому ч. 4 ст. 152 ЦПК України встановлює, що не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку.

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 з 09 листопада 2013 року зареєстрована на праві власності за Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк».

Враховуючи, що з 15 вересня 2015 року в Публічному акціонерному товаристві «Укргазпромбанк» розпочато ліквідаційну процедуру, та, приймаючи до уваги те, що станом на дату розгляду заяви про забезпечення позову квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за банком та є його майном, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених ст.ст.151-153 ЦПК України правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову- накладення арешту на вказану квартиру та правильно залишив заяву ОСОБА_3 без задоволення.

Доводи апеляційної скарги про те, що факт перебування Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» в процедурі ліквідації підтверджує реальну загрозу реалізації спірної квартири та подальше ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, правильність висновків суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову не спростовують, так як статтею 152 ЦПК України та статтею 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено пряму заборону на вжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту майна неплатоспроможного банку.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року про відмову в забезпеченні позову постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: