Справа № 2-1768/11 Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/1033/16 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 26 11.02.2016
У Х В А Л А

іменем України

11 лютого 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів: Даценко Л.М.. Білоконь О.В.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на неправомірні дії державного виконавця і скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця, яку мотивувала тим, що 13 вересня 2012 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України було відкрите виконавче провадження № 34398367 на підставі виконавчого листа № 2-1768/11, виданого Обухівським районним судом Київської області 20 квітня 2012 року щодо звернення стягнення на предмет застави у вигляді автомобіля «Лексус» р.н.НОМЕР_1 для погашення її боргу перед ПАТ «Дельта Банк».

Вказувала, що в ході виконавчого провадження між нею і стягувачем було укладено мирову угоду, яка виконана, у зв'язку з чим 2 січня 2013 року представником стягувача подано до виконавчої служби заяву про завершення виконавчого провадження. Проте 12 лютого 2013 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2.490.413,16 грн.

Посилаючись на незаконність дій, просила поновити строк для звернення зі скаргою, визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України щодо винесення постанови про стягнення із боржника судового збору неправомірними, визнати протиправною і скасувати постанову від 12 лютого 2013 року про стягнення із боржника судового збору.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року скарга ОСОБА_3 залишена без розгляду.

Заявник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд помилково не поновив їй строк для подання скарги на дії державного виконавця, бо він пропущений з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.385 ЦПК скаргу нарішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» встановлені ст.385 ЦПК України строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд обгрунтовував свої висновки тим, що заявниця пропустила встановлений законом 10-ти денний строк оскарження дій та постанови державного виконавця і поважні причини для його повновлення відсутні.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, поскільки вони не грунтуються на матеріалах справи.

Зі справи вбачається, що заявниця у встановлений законом строк 13 березня 2013 року звернулася із скаргою на дії державного виконавця, яка залишена без розгляду відповідно до поданої заяви.

Також встановлено, що тоді ж у березні 2013 року заявниця звернулася до Окружного адміністративного суду м.Києва із адміністративним позовом на дії державного виконавця. Дана справа розглядалася тривалий час у справі ухвалювалися числені судові рішення і лише ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2015 року, скасовано постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 22 травня 2015 року і закрито провадження у справі з огляду на те, що скаргу слід розглядати у порядку цивільного судочинства.

Заявниця просить поновити строк для подачі скарги з огляду на невизначеність юрисдикції щодо розгляду даної скарги.

Колегія суддів вважає, що такі доводи заслуговують на увагу з урахуванням того, що відповідно до роз'яснень п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах за змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Отже згідно вказаних роз'янень суду касаційної інстанції, які є обов'язковими для врахування судами, компетенція даних спорів була визначена адміністративним судам у зв'язку з чим звернулася до адміністративних судів і вони тривалий час розглядалися по суті скарги.

І лише після ухвалення 30 червня 2015 року Верховним Судом України постанови у справі № 21-278а/15, де була висловлена правова позиція, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи щодо оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов судів іншої спеціалізації, адміністративні суди прийняли рішення про непідвідомчість позову Лаврищевої адміністративним судам і закрили провадження у справі.

Отже доводи заявниці про поважність причин пропуску строку для подання скарги заслуговують на увагу і є обгрунтованими.

Згідно п.3 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування, а питання передається на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: