Справа № 372/977/16-ц
Провадження 2-733/16
ухвала

Іменем України

16 вересня 2016 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Мори О. М.,

при секретарі Василенко О.С.,

розглянувши в приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ОСОБА_2, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євровал», Державна реєстраційна служба України про визнання недійсним в частині договору факторингу, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сведбанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ОСОБА_2, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євровал», Державна реєстраційна служба України про визнання недійсним в частині договору факторингу, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності.

Позивач через представника звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову, в якому просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулась до Обухівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою до відповідачів, в якій зазначає, що договір факторингу № 15 укладений між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» 28 листопада 2012 року, згідно з яким було відступлено право вимоги за іпотечним договором до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», є таким, що укладений із порушенням норм чинного законодавства та має бути визнаний недійсним з частині передачі боргу по кредитному договору №026/0806/88-013 від 17 серпня 2008 року; ТОВ «ФК «Вектор Плюс», а в подальшому ТОВ «Євровал» та ОСОБА_2 було набуто право власності на квартиру №142, що знаходиться за адресою: Обухівський район, м. Українка, вул. Соснова, буд. 4, без достатніх правових підстав, з порушенням норм Закону України «Про іпотеку»; ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не мало права звертати стягнення на предмет іпотеки, оскільки не було дотримано передбачений законодавством про іпотеку порядок здійснення такого стягнення; право власності на квартиру було набуто ТОВ «ФК «Вектор Плюс» порядку примусового звернення стягнення на нерухоме майно в період дії мораторію на примусове відчуження житла. В клопотанні також зазначено, що ОСОБА_1 має достатньо обґрунтоване припущення, що до моменту ухвалення рішення у справі з боку відповідача ОСОБА_2 можуть здійснюватися дії спрямовані на відчуження майна, які в подальшому утруднять або зроблять неможливим виконання рішення суду, а порушені права позивача не будуть захищені.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали клопотання про забезпечення позову.

Відповідач ОСОБА_2 просила відмовити в забезпеченні позову.

Відповідно до статті 151 ЦПКУкраїни суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до статті 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

У відповідності до ч. 1, ч.2 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р., роз'яснено про те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, дослідивши матеріали справи, ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06.07.2016 року, вважає, що заява про забезпечення позову не може бути задоволена , оскільки з позовної заяви ОСОБА_1 просила суд витребувати спірну квартиру АДРЕСА_1 із незаконного володіння ТОВ «Євровал», а власником квартири є ОСОБА_2, яка хоч і є відповідачем по справі, але позовних вимог до неї не предявлено. Посилання у клопотанні на те позивач має припущення, що існує загроза відчуження відповідачем ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1, є нічим не підтвердженими та необґрунтованими . А підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст.151-153 , 210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги на протязі п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя О. М.Мора