Провадження №2/523/1515/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"23" червня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.06.2013р. державним нотаріусом Четвертої Одеської нотаріальної контори за р. №1-321 позивачка є власником 1/2 частини домоволодіння під №44 по вул. Хуторській (колишня Благоєва) в м. Одесі, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №4681038, а інша 1/2 частина вказаного домоволодіння належить на праві приватної власності третій особі - племінниці ОСОБА_4.

В належній позивачці частині будинку зареєстровані: позивачка, ОСОБА_1, її дочка ОСОБА_5, її неповнолітні діти ОСОБА_6, 2005р.н. та ОСОБА_7, 2010р.н., а також відповідачі - син позивачки ОСОБА_2, та його дружина ОСОБА_3. Вказані обставини підтверджуються довідкою Ф-1 від 28.08.2015р.

Позивачка стверджує, що 02 травня 2014р. ОСОБА_2 спільно з дружиною ОСОБА_3 виїхали з будинку та забрали особисте майно. Після цього, відповідачі до будинку не повертались, участі у сплаті комунальних послуг не приймають, місце свого фактичного проживання не повідомляють, спілкуватись зі позивачкою не бажають.

За твердженням позивачки, вона не чинила перешкод відповідачам у проживанні у ІНФОРМАЦІЯ_1, замки від вхідних дверей не змінювала.

На підставі викладеного, позивачка просить визнати відповідачів такими, що втратила право користування житлом приміщенням у будинку № 44 по вул. Хуторській в м. Одесі.

В процесі розгляду справи позивачка підтримала позовні вимоги, а також пояснила, що відповідачі самостійно виселились з будинку у травні 2014р. та після того, в будинок не повертались. При цьому, вона не перешкоджала їм проживати у будинку. В останнє судове засідання позивачка подала заяву, згідно якої просили справу розглянути у її відсутність.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлялись за місцем реєстрації, проте за вищевказаною адресою не проживають, що підтверджується поштовими повідомленнями, у звязку з чим, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважаються повідомленими про розгляд справи.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивачки ОСОБА_4 згідно поданої заяви просила справу розглянути у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.06.2013р. державним нотаріусом Четвертої Одеської нотаріальної контори за р. №1-321 позивачка є власником 1/2 частини домоволодіння під №44 по вул. Хуторській (колишня Благоєва) в м. Одесі, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №4681038, а інша 1/2 частина вказаного домоволодіння належить на праві приватної власності третій особі - ОСОБА_4.

В належній позивачці частині будинку зареєстровані: позивачка, ОСОБА_1, її дочка ОСОБА_5, її неповнолітні діти ОСОБА_6, 2005р.н. та ОСОБА_7, 2010р.н., а також відповідачі - син позивачки ОСОБА_2, та його дружина ОСОБА_3. Вказані обставини підтверджуються довідкою Ф-1 від 28.08.2015р..

Судом встановлено, що в травні 2014р. ОСОБА_2 спільно з дружиною ОСОБА_3 виїхали з будинку та забрали особисте майно. Після цього, відповідачі до будинку не повертались, участі у сплаті комунальних послуг не приймають, місце свого фактичного проживання не повідомляють, спілкуватись зі позивачкою не бажають.

Вищевказаний факт підтверджується актом від 22 серпня 2015р., а також поясненнями свідка ОСОБА_8

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, оскільки відповідачі не проживають в будинку понад один рік без поважних причини, то, вони втратили право користування жилим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням - задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2, 1985р.н., ОСОБА_3, 1984р.н., такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку №44 по вул. Хуторській у м. Одесі.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя