Справа № 199/4857/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14.09.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: четверта Дніпропетровська державна нотаріальна контора, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, зазначивши, що він є рідним племінником ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - «Яхимович») ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.Його батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 були рідними братом та сестрою. Їхніми батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6.29 грудня 1946 року тітка заявника ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 і змінила своє прізвище з «Яхимович» на «Бубновська».Оскільки його тітка була одинокою людиною, вона з 25.07.1986 р. була зареєстрована та постійно проживала разом з заявником та його батьками за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. ім. Газети «Правда»АДРЕСА_1.

Батько заявника ОСОБА_4 помер 09 грудня 1988 року.На момент смерті останнього разом з ним у квартирі АДРЕСА_2Правда» у м. Дніпропетровську були зареєстровані та проживали його дружина - мати заявника - ОСОБА_9 та його сестра тітка заявника - ОСОБА_2.

У 1999 році квартира № 225 по пр. ім. Газети «Правда», 1 у м. Дніпропетровську була приватизована і стала належати на праві спільної сумісної власності заявнику, його тітці ОСОБА_2 та його матері ОСОБА_9.

ОСОБА_9 померла 08 серпня 2001 року. На її момент смерті у вказаній квартирі були зареєстровані та проживали заявник і сестра її чоловіка тітка заявника - ОСОБА_2. Після смерті моєї матері він продовжував проживати разом зі своєю тіткою ОСОБА_2, якій на той час виповнилось 88 років, та доглядав її. Разом з ними у квартирі також фактично проживали його дружина ОСОБА_10 та донька ОСОБА_11.

Влітку 2003 року заявника, його дружина та ОСОБА_2 спільно прийняли рішення про наш сімейний переїзд у трикімнатну квартиру № 6 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Берінга, буд. 31а, що належала на праві власності його дружині ОСОБА_10, яка була у цій квартирі зареєстрована. Квартиру АДРЕСА_2Правда» вони вирішили здавати в оренду квартирантам. Таке рішення було викликано тим, що стан здоровя ОСОБА_2 на той час погіршився, їх сімї були необхідні гроші для її лікування.

Оскільки вони розуміли, що їм доведеться звертатись за медичною допомогою до лікарів районної поліклініки за новим місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_3, вони, для уникнення зайвих проблем та витрат, вирішили перереєструвати місце проживання ОСОБА_2 за фактичним місцем проживання по вул. Берінга.

2жовтня 2003 року ОСОБА_2 була знята з реєстрації місця проживання у ІНФОРМАЦІЯ_4Правда» у м. Дніпропетровську, проте зареєструватись за фактичним місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_5 ум. Дніпропетровську ОСОБА_2 не встигла через раптове погіршення стану здоровя. Отже, з 03.10.2003 р. ОСОБА_2 за жодною адресою зареєстрована не була.

9січня 2004 року ОСОБА_2 померла. Похованням тітки займались заявник та його дружина.ОСОБА_1 зазначає, що є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2.

10червня 2016 року він звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири № 225, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Слобожанський (Газети «Правда»), буд. 1, після смерті його тітки ОСОБА_2.Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.07.2016 р. державний нотаріус Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 відмовила йому в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири у звязку з тим, що він не подав заяву про прийняття спадщини, оформлену належним чином в строк до шести місяців з дня смерті спадкодавця; факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті документами заявником не був підтверджений.

Заявник зазначає, що він є юридично неграмотною людиною, то не знав, що фактичне постійне проживання разом зі спадкодавцем повинно обовязково підтверджуватись реєстрацію місця проживання обох (і спадкодавця, і спадкоємця) за однією адресою. З тієї ж причини і не подав заяву про прийняття спадщини.

У судовому засіданні представник заявника позовні вимоги підтримала, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, свідка ОСОБА_13, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 09 січня 2004 року померла тітка заявника - ОСОБА_2, яка фактично проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 разом із заявником, його дружиною ОСОБА_10 та донькою ОСОБА_11. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, що складається з 1/3 частини квартири № 225, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Слобожанський, буд. 1, яка в цілому належала померлій ОСОБА_2А, заявнику та матері заявника - ОСОБА_9, померлій 08 серпня 2001 року в рівних частках. Дані обставини підтверджується довідкою № 2208 від 09.06.2016 р., довідкою № 2011 від 23.05.2016 р., виданими КП «Жилсервіс-9».

Після смерті ОСОБА_2 до четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори звернувсь заявник, який постійно проживав разом зі своєю тіткою, із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Як було встановлено в судовому засіданні заявник є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за законом за правом представлення на підставі ч. З ст. 1266 ЦК України, відповідно до якої племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини, що підтверджуються копією спадкової справи. Факт його родинних відносин з тіткою підтверджується відповідними свідоцтвами. Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем підтверджено суду довідками з місця проживання заявника та спадкодавця, поясненнями свідка ОСОБА_13

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для заявника має юридичне значення, оскільки надає право реалізувати права як спадкоємця за законом.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав громадян.

Таким чином, вимоги заявника обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1266,1268 ЦК України, ст.ст.256-259 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2, померлою 09 січня 2004 року, на час відкриття спадщини.

Судові витрати по справі не відшкодовуються.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при його проголошенні,- у той же строк з часу отримання копії рішення.

Суддя