АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/8805/15-ц 22-ц/774/573/К/16
Справа № 212/8805/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/573/К/16 Тимошенко Т.І.
Категорія - 39 (IV) Доповідач Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.

за участі секретаря: Чубіній А.В.

за участі: відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3;

позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5;

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 січня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про надання додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про надання додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її бабуся ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_2

Як їй стало відомо за життя 13 жовтня 2010 року бабуся склала заповіт, яким заповіла все належне майно їй.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 по праву представлення є її онуки, вона і її брат ОСОБА_2, оскільки їх батько ОСОБА_7, син померлої ОСОБА_6, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідач звернувся до Другої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_6, де став відомий той факт, що бабуся за своє життя 13 жовтня 2010 року склала заповіт, яким заповіла все належне майно їй.

Після смерті бабці вона не зверталася до нотаріальної контори в установлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини, оскільки нічого не знала про наявність заповіту і вважала, що по закону майно покійної успадковує її мати.

Вона вважає, що вона пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини з поважної причини та просила постановити рішення яким визначити додатковий термін строком в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, оскільки про наявність заповіту на її ім'я дізналася тільки 04 вересня 2015 року. За життя бабця їй нічого не розказувала про те, що склала на її користь заповіт. Ще за 2 місяці до її смерті і до самого вересня 2015 року вона тимчасово проживала в смт. Чаплинка Херсонської області за адресою : АДРЕСА_1, зі своїм співмешканцем. Її мати також нічого не знала про наявність заповіту і тільки після того, як вона отримала лист від нотаріуса з повідомленням про те, що бабцею складений заповіт на її користь, вона в спадковому будинку, де мешкала бабця, знайшла серед документів заповіт та витяг зі Спадкового реєстру про реєстрацію заповіту на її користь. Відповідач не спілкується ні зі нею, ні з матір'ю, оскільки вони стали на бік бабусі у її судовій тяжбі з ним та його дружиною, тому про наявність заповіту на її користь після смерті бабці він її протягом шести місяців не повідомив.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 січня 2016 року позов задоволено.Надано ОСОБА_4 додатковий строк в два місяці, з моменту вступу цього рішення в законну силу, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6

В апеляційній скарзі відповідач та його представник ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивача посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи, справу розглянуто з порушенням ЦПК України, оскільки відповідач не був присутній на попередньому судовому засіданні та при допиті свідка. Судом не враховано, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем по справі, при розгляді справи суд упереджено ставився до відповідача, не звертав уваги на заявлені ним клопотання, не звертав уваги на надані відповідачем докази.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення по справі з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_2

За життя ОСОБА_6, 13 жовтня 2010 року, склала заповіт, яким заповіла все належне майно позивачці у справі ОСОБА_4

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_6 по праву представлення є її онуки ОСОБА_4 та ОСОБА_2, оскільки їх батько ОСОБА_7 син померлої ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Після смерті ОСОБА_6 позивачка ОСОБА_4, у встановлений законом шестимісячний строк, не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, тому просила суд надати додатковий термін для подачі заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що позов пред'явлено до належного відповідача.

Проте такий висновок суду є помилковим.

Відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства суд має перевіряти і встановлювати, чи належні сторони беруть участь у справі.

Сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава, матеріально-правовий спір між якими є предметом судового розгляду у порядку цивільного судочинства (стаття 30 ЦПК України).

Згідно ст. 80 ЦК України юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно п.2 Постанови Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити: обставини, які мають значення для справи, та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини; вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів; визначити коло доказів відповідно до характеру спірних правовідносин і роз'яснити, якій із сторін слід довести певні обставини; вжити заходів для забезпечення явки в судове засідання, а також сприяти врегулюванню спору до судового розгляду, аналогічне твердження закріплене в ст. 130 ЦПК України.

У п.10 вищевказаної постанови зазначено, що вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі (стаття 26 ЦПК), суд повинен виходити з характеру спірних правовідносин, визначеної ним норми матеріального права, яка підлягає застосуванню, та з матеріально-правового інтересу у вирішенні справи.

Крім того, статтею 33 ЦПК України передбачена можливість суду першої інстанції, у судовому засіданні за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи замінити первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Абзацом 2 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 передбачено, що суди відкривають провадження в справі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Натомість позов пред'явлено до ОСОБА_2, який не прийняв спадщину після померлої, тобто до неналежного відповідача, що є безумовною підставою для відмови в його задоволенні.

При цьому в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідачів в порядку ст. 33 ЦПК України, а відтак виходячи з повноважень апеляційного суду визначених ст. 307 ЦПК України, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права, та ухвалити по даній справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч.4 ст. 300, ст. ст.303,307, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 14 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення відмову ОСОБА_4 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про надання додаткового терміну для подачі заяви про прийняття спадщини.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: