Справа № 494/1374/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2016 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

25.11.2016 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою суду від 28.11.2016 року відкрито провадження по справі.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що 30.08.2015 року померла її мати ОСОБА_2, після її смерті відкрилась спадщина на належне їй спадкове майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 5.6379 га розташовану на території Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0147, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, також до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою:вул.. Посмітного, 24, с. Роздол, Березівський р-н, Одеська обл. ОСОБА_1 вказала, що правовстановлюючих документів на вказаний будинок не має, та існує лише запис в по господарській книзі №5за 2011-2015 роки села Роздол, де головою домогосподарства зазначено ОСОБА_2 Позивач зазначила, що 05.12.2015 року звернулась до нотаріуса щодо прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину щодо земельної ділянки, а щодо видачі свідоцтва про право на спадщину відносно житлового будинку було відмовлено у звязку з відсутністю реєстрації права власності на вказаний будинок. Нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду щодо визнання права власності на спадкове майно. ОСОБА_1 також вказала, що іншими спадкоємцями після смерті ОСОБА_2 були написані заяви про відмову від вступу в спадкові права. У звязку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити її позов.

У судовому засіданні 20.12.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві. Представник Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та вказала, що дійсно вказана житловий будинок належав матері позивача. У звязку з смертю матері, представник сільської ради не заперечує щодо успадкування житлового будинку її дочкою (позивачем).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши думку представника відповідача, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до частини четвертої статті 174 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено: «У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову…».

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року зі змінами та доповненнями (далі ЦК України): «Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)».

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-ЖД №261270 від 29.04.1985 року матірю ОСОБА_3 є ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно рішення Березівського районного суду Одеської області від 09.06.2015 р. шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано. Дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ОСОБА_2. (а.с.12).

Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №468384 від 09.11.2016 року помер ОСОБА_5 батько позивача (а.с.13), згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №421967 від 02.09.2015 року померла ОСОБА_2 матір позивача (а.с.14).

Відповідно до статті 1217 ЦК України: «Спадкування здійснюється за заповітом та за законом».

У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно облікової картки обєкта по господарського обліку на 2011-2015 роки ОСОБА_2 зазначено власником житлового будинку за адресою: вул.. Посмітного, 24, с. Роздол, Березівський р-н, Одеська обл. (а.с.29-30). Окрім цього, представник Вікторівської сільської ради підтвердив, що ОСОБА_2 проживала у вказаному будинку.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.12.2015 року вбачається, що зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_2 (а.с.15).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №127/2015, ОСОБА_1 якає спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 подала заяву до нотаріуса про отримання спадщини за законом (а.с.46-93), проте у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо житлового будинку нотаріусом відмовлено.

Разом з цим, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2016 року(а.с.18) та згідно інформаційної довідки з Державногореєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.19) вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем земельної ділянки загальною площею 5.6379 га розташованої на території Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0147, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

Судом також встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету від 24.02.2016 року ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до органів БТІ щодо виготовлення технічної документації на вищевказаний житловий будинок (а.с.17).

Згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок за адресою: вул.. Посмітного, 24, с. Роздол, Березівський р-н, Одеська обл., від 26.09.2016 року замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 (а.с.21-28).

Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті».

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України: «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини».

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 виявила згоду на прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори для її отримання. У матеріалах спадкової справи міститься також заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що вони відмовляються від прийняття спадкового майна матері.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним».

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином, за умови прийняття позивачем спадщини за законом після смерті матері, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок розташований за адресою: вул. Посмітного, 24, с. Роздол, Березівський р-н, Одеська обл.

Рішення повинно відповідати вимогам статтей 213, 215 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України ,суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вікторівської сільської ради Березівського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 70.2 кв.м., житловою площею 35.7 кв.м., що розташований за адресою: вул.. Посмітного,24, с. Роздол, Березівський р-н, Одеська обл., загальною вартістю 72807 (сімдесят дві тисячі вісімсот сім) грн.. 00 коп., який належав ОСОБА_2, померлій 30.08.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 21.12.2016 року.

Суддя І.А. Римар