ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3694/16-ц
Провадження № 2/210/1569/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" вересня 2016 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чайкіної О.В.,

за участі секретаря судового засідання Куксенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ст. 197 ЦПК України цивільну справу за заявою ОСОБА_2 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг про звільнення майна з під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом про звільнення майна з під арешту звернулася ОСОБА_2. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08.10.2015р. помер її онук ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ? частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Жукова, буд.21, яку він успадкував після смерті матері ОСОБА_4, але за життя право власності на успадковану частку не зареєстрував. Під час оформлення спадщини, позивач від нотаріуса дізналася, що все нерухоме майно ОСОБА_3 перебуває під арештом згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №45293536 виданої 17.11.2014р. Дзержинським відділом ДВС Криворізького МУЮ. Позивач звернулася 21.06.2016р. до Дзержинського відділу ДВС з проханням зняти арешт з майна ОСОБА_3 Відповідачем було надано відповідь, що, оскільки ОСОБА_3 був боржником у виконавчому провадженні, державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження 17.11.2014р. В подальшому, 25.04.2016р. державним виконавцем на підставі п.3 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» було завершено виконавче провадження у звязку зі смертю боржника. При цьому арешт з майна боржника знято не було та рекомендовано звернутися до суду. Тому, оскільки через наявність арешту майна ОСОБА_3 позивачу неможливо оформити право власності в порядку спадкування після смерті онука та реалізувати її права як спадкоємця стосовно прийняття спадщини, просила суд зняти арешт з майна, що належало ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності, накладеного Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №45293536, виданої 17.11.2014р. Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представником відповідача надана заява про розгляд справи за його відсутності, а також подано заперечення проти позову, в яких просить відмовити в задоволенні позову. В запереченнях Відповідач зазначив, що в виконавчому провадженні про стягнення заборгованості з ОСОБА_3, 11.11.2014р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження на нерухоме майно за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Жукова, буд.21. У подальшому виконавче провадження закрито у зв"язку зі смертю стягувача. Повідомлено, що підстав для звільнення майна з-під арешту відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.10.2015р. помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 09.10.2015р. серія І-КИ №643384.

Його мати - ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_5 є дочкою ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.08.1969р. серія ІІ-АЕ №155199, свідоцтвом про шлюб від 21.03.2008р. серії І-КИ №105664, Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 6 від 24.11.2015р. та Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 24.11.2015р.

11.12.2008 р. ОСОБА_4 померла (Свідоцтво про смерть від 16.12.2008р. серія І-КИ №246470). Після її смерті була відкрита спадщина на належне їй на праві приватної власності майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Жукова, буд.21, яке належало їй на праві приватної власності, у відповідності до договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою 16.02.2004р. за реєстровим номером №1-498

Відповідно до частин 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України , є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, ОСОБА_3 відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Окрім нього до першої черги відносився і чоловік померлої ОСОБА_7.

Стаття 1267 ЦК України визначає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 належало по ? частці спадкового майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, як син померлої, у встановлений законом строк звернувся до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, але право власності не зареєстрував. ОСОБА_7, на момент смерті ОСОБА_4 проживав разом з нею та у відповідності до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину. Після його смерті, належну йому ? частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Жукова, буд.21, успадкував його син ОСОБА_8, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав від 17.06.2016р. та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.12.2015р.

Таким чином, за життя ОСОБА_3 належало ? частку домоволодіння, що знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Жукова, буд.21. Після його смерті ОСОБА_2 звернулась до Третьої криворізької нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 (ОСОБА_8 про реєстрацію в спадковому реєстрі від 06.04.2016р. №43499228). Оскільки ОСОБА_2 для прийняття спадщини виконала вимоги ст.1269 ЦК України, то вважається, що вона прийняла спадщину, але можливості оформити спадщину не має, оскільки, згідно Інформційої довідки з Державного реєстру речових прав від 17.06.2016р. №61735055, все нерухоме майно ОСОБА_3 перебуває під арештом.

За змістом ст.ст. 3, 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_2, як спадкоємець за законом померлого ОСОБА_3, в установленому законом порядку звернулася з заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, вважаючи свої права як спадкоємця порушеними внаслідок існування арешту на спадкове майно померлого ОСОБА_3, позивач має всі правові підстави для звернення до суду з вказаним позовом, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України права та обов'язки, що складають спадщину, переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини та обов'язки, які існували до цього переходять у порядку спадкування; права та обов'язки, що виникли після цього в порядку розвитку прав та обов'язків, що складають спадщину, після відкриття спадщини, є правами та обов'язками спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку,встановлених законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні в Дзержинському відділі ДВС Криворізького МУЮ перебувало виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчих документів про стягнення боргів з ОСОБА_3, в ході якого 17.11.2014р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

В подальшому постановою державного виконавця від 25.04.2016р. виконавче провадження було закінчено на підставі п. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова про закінчення виконавчого провадження не скасована.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається наявність арешту нерухомого майна (номер запису про обтяження: 7853033), належного ОСОБА_3С, накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №45293536 виданий 17.11.2014р. Дзержинським ВДВС Криворізького МУЮ.

Відповідно п.4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке піддягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, наявність арешту на частину домовоління, належну померлому ОСОБА_3, накладеного на підставі постанови державного виконавця Дзержинського ВДВС Криворізького МУЮ від 17.11.2014р. за умов відсутності претензій до спадкоємців з боку кредиторів, відсутності заміни сторін у виконавчому провадженні, за яким накладався вказаний арешт, підтверджує те, що при завершенні виконавчого провадження, державним виконавцем не виконано вищевказані норми Закону України «Про виконавче провадження» - не скасовано арешт, накладений зазначеною постановою.

Суд зазначає, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав стягувача, боржника та інших осіб здійснюється шляхом оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також у позовному провадженні.

Відповідно до стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно з положеннями статтей 391 та 392 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на ту обставину, що виконавче провадження №45293536, за яким постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС Криворізького міського управління юстиції було накладено арешт на все майно ОСОБА_3, закінчено, позивач не має можливості реалізувати у інший спосіб свої майнові права, оскільки чинність арешту унеможливлює реєстрацію нерухомого майнав, захист майнових прав ОСОБА_2, як спадкоємця у спосіб оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий, в звязку з чим цивільне право останнього на спадкове майно підлягає захисту шляхом зняття арешту, накладеного згаданою постановою державного виконавця.

Враховуючи те, що на даний час позивач, як спадкоємець, не має можливості вирішити питання про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, підстав для накладення арешту на майно немає, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про звільнення майна з-під арешту, що буде відповідати характеру порушеного права, оскільки в іншій спосіб захистити свої права позивач позбавлений можливості.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 391, 392, 1222,1261,1268,1274ЦК України, ст. ст.10, 11, 15, 169, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 Ріг про звільнення майна з під арешту, - задовольнити.

Скасувати арешт із всього майна, належного на праві особистої приватної власностіКоношенку ОСОБА_9, який помер 08 жовтня 2015р., накладений Дзержинським відділом державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції на підставі Постанови ВП №45293536 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.11.2014р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 12 вересня 2016 року.

Суддя: О. В. Чайкіна