Справа №: 164/1857/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області, Маневицької районної державної адміністрації Волинської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Рудниківської сільської ради Маневицького району, Маневицької районної державної адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ще за свого життя 11.04.2000 року склав заповіт, який було посвідчено Рудниківською сільською радою Маневицького району, згідно якого все належне йому майно він заповів йому - позивачу ОСОБА_1 Інших спадкоємців за заповітом на дане майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно є дружина та діти спадкодавця - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини, на спадкове майно не претендують. Спадщину після смерті ОСОБА_5 позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку, площею 0.25 га, що призначена для обслуговування жилого будинку, земельну ділянку, площею 0.60 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться на території Рудниківської сільської ради Маневицького району, які належали ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, представники відповідачів - Рудниківської сільської ради Маневицького району, Маневицької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, будучи у встановленому законом порядку завчасно повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, представники відповідачів - Рудниківської сільської ради Маневицького району, Маневицької районної державної адміністрації подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та представників відповідачів - Рудниківської сільської ради Маневицького району, Маневицької районної державної адміністрації.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ст.ст. 534, 535 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 являвся власником земельної ділянки, площею 0.25 га, що призначена для обслуговування жилого будинку, земельної ділянки, площею 0.60 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в с. Островки Маневицького району, на території Рудниківської сільської ради Маневицького району. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Ще за свого життя 11.04.2000 року останній склав заповіт, який було посвідчено Рудниківською сільською радою Маневицького району, згідно якого все належне йому майно він заповів позивачу ОСОБА_1 Інших спадкоємців за заповітом на дане майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно є дружина та діти спадкодавця - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, однак вони у встановлений законом строк не вчинили будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини, на спадкове майно не претендують. Спадщину після смерті ОСОБА_5 позивач своєчасно у визначений законодавством термін прийняв, вступивши в управління та володіння спадковим майном. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, а саме: заповіту від 11.04.2000 року, посвідченого Рудниківською сільською радою Маневицького району та зареєстрованого в реєстрі за № 50, свідоцтва про смерть НОМЕР_1 від 15.12.2015 року, довідки Рудниківської сільської ради Маневицького району № 8 від 5.01.2015 року, витягу з рішення Рудниківської сільської ради Маневицького району № 15/2 від 25.01.1994 року, свідоцтв про народження НОМЕР_2 від 30.09.1965 року та НОМЕР_3 від 7.07.1984 року, свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_4 від 3.12.1992 року, повідомлень Маневицької державної нотаріальної контори № 208/01-16 від 28.04.2016 року та № 644/1-16 від 3.11.2016 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку, площею 0.25 га, що призначена для обслуговування жилого будинку, земельну ділянку, площею 0.60 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в с. Островки Маневицького району, на території Рудниківської сільської ради Маневицького району, які належали ОСОБА_5, фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1233, 1235, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0.25 га, що призначена для обслуговування жилого будинку, земельну ділянку, площею 0.60 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, що знаходяться в с. Островки Маневицького району Волинської області, на території Рудниківської сільської ради Маневицького району Волинської області, які належали ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В. Невар