Справа № 495/118/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.
при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.
за участю представників сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/118/16-ц
за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»
про стягнення заборгованості
06.01.2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі по тексту - позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості (а.с.1-2).
Так, позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача:
- заборгованість за кредитним договором № 700005183 від 28.03.2008 року у розмірі 8 844,86 дол. США;
- витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 28.03.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 700005183, відповідно до умов якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 14 820,86 доларів США на строк до 29.03.2015 року зі сплатою процентів у розмірі 14,50 % річних. Невиконання ОСОБА_1 зобов'язань по укладеному кредитному договору зумовило звернення ПАТ «Альфа-Банк» до суду із відповідним позовом.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.02.2016 року відкрито провадження по справі № 495/118/16-ц за позовом ПАТ «Альфа-Банк»до ОСОБА_1про стягнення заборгованості. Справу призначено до розгляду (а.с.50).
У судове засідання представник позивача не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.28).
Відповідач - ОСОБА_1, відзив або заперечення на позов ПАТ «Альфа-Банк» до суду не надав та в судове засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду.
Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було надіслано запит до Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС щодо доступу до персональних даних ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.53).
Згідно відповіді № 5118/1533, що надійшла від Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 01.04.1992 року за адресою: АДРЕСА_1(а.с.54-55).
Відповідно до ч.5 ст.74 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Згідно із ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про місце проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Так, ухвала суду та повістки про призначення слухання справи, а також копія позовної заяви ПАТ «Альфа-Банк» з додатками до неї були надіслані на адресу ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), яка наявна в матеріалах справи та за якою він зареєстрований. Між тим, вказані документи з зазначеної адреси були повернуті до суду без вручення адресату у зв'язку із не проживанням адресата за визначеною адресою (а.с.57-88).
Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.
Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач в судове засідання не з'явився, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, представник позивача в судове засідання не з'явився, але просив розглянути справу без його присутності та проти винесення заочного рішення не заперечував, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.
У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Альфа-Банк», що підтверджується Статутом банку (а.с.23-24).
28.03.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено кредитний договір №700005183 (а.с.3-7).
Відповідно до п.2.8 р.1 Договору, платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до Графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є Додатком № 1 до Договору та його невід'ємною частиною в порядку та на умовах, визначених цим договором. У разі сплати у валюті кредиту 29 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 282 дол. США. У разі погашення кредиту у валюті відмінній від валюти кредиту таке погашення має здійснюватись не пізніше 28 числа кожного місяця у сумі, розрахованій у порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно із п.п. 2.11, 2.13 р.1 Договору, предметом застави є транспортний засіб Chevrolet Aveo, 2007 року випуску, колір - синій, державний номер - НОМЕР_4, №кузову - НОМЕР_3, тип - легковий седан, сторони за домовленістю оцінюють предмет застави у 72 600 грн.
Позичальник зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені даним Договором, повертати Кредит, виплачувати Банку проценти за користування Кредитом, сплачувати комісії за дії Банка, які вчиняються на користь Позичальника з метою сприяння остатньому у виконанні ним своїх зобов'язань за договором, сплачувати неустойки та інші передбачені Договором платежі та виконувати інші обов'язки передбачені цим Договором. Повернення Кредиту (його частини) та сплата процентів за користування ним здійснюється Позичальником в порядку та на умовах, що визначені у Додатку № 1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною (п.3 р.1 Договору).
Відповідно до п.4 р.1 Договору, Позичальник зобов'язується використати кошти, надані згідно цього Договору, за цільовим призначенням.
Виконання зобов'язань Позичальника по даному договору в тому числі повернення Кредиту, сплати процентів за його користування, штрафних санкцій у розмірі, передбаченому цим Договором, а також виконання інших зобов'язань Позичальника за Договором, забезпечується заставою транспортного засобу. Забезпеченням виконання зобов'язань Позичальника є також виконання інше майно та майнові права Позичальника та (або) третіх осіб (поручителів, майнових поручителів, гарантів), на яке можливо звернути стягнення, згідно укладених договорів забезпечення - поруки, гарантії тощо. Право застави виникає у Банка з моменту укладання сторонами Договору (п.4.1 р.2).
Відповідно до п.8.1 р.2 Договору, Позичальник зобов'язаний повернути Банку Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, комісії за дії Банка, які вчиняються на користь Позичальника з метою сприяння останньому у виконанні ним своїх зобов'язань за Договором частинами у терміни, що визначені відповідно до Договору, а також належним чином виконати інші зобов'язання викладені в Договорі.
Проценти за користування Кредитом нараховуються на залишок заборгованості щомісячно за фактичний строк користування кредитом виходячи з 30 днів у місяці та 360 у році. Банк здійснює кінцевий розрахунок процентів, що підлягають оплаті, на день здійснення остаточного повернення Кредиту. Повернення заборгованості за Кредитом, враховуючи сплату процентів та сум комісії за управління кредитом, здійснюється щомісячно відповідно до визначених Договором умов. Банк розраховує суму останнього платежу, що підлягає оплаті, на день остаточного повернення Кредиту. Комісія за управління Кредитом розраховується від суми та у валюті Кредиту і сплачується у гривнях (п.9.1 р.2 Договору).
Відповідно до п.10 р.2 Договору, у разі набуття Банком, на підставах передбачених Договором, права вимагати від позичальника дострокового повернення Кредиту, Банк направляє на адресу Позичальника рекомендованим листом письмову вимогу про дострокове повернення Кредиту, сплату нарахованих процентів за користування Кредитом, нарахованої неустойки та інших платежів та нарахувань за Договором та/або усунення порушення та виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний термін з письмовим попередженням про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання цієї вимоги. Документом, що підтверджує відправлення Банком листа про вимогу про усунення порушення та виконання порушеного зобов'язання і дострокове повернення Кредиту, є квитанція поштового відділення про відправлення відповідного рекомендованого листа Позичальнику за адресою його проживання (реєстрації) зазначеною у Розділі № 1 Договору. Лист, що містить вимогу про усунення порушення та виконання порушеного зобов'язання і дострокове повернення Кредиту та будь-яке повідомлення Банка, відправлене поштою, вважається отриманим Позичальником після спливу семи календарних днів з моменту відправлення Банком такого повідомлення. На Позичальника покладається обов'язок щодо контролю за належним обслуговуванням поштової скриньки Позичальника та своєчасним отриманням кореспонденції Позичальника.
Згідно із укладеним 22.03.2010 року сторонами Договором про внесення змін і доповнень до Кредитного договору № 700005183 від 28.03.2008 року, визначено нову дату остаточного повернення кредиту: 29.03.2018 року (а.с.8).
На виконання умов Договору № 700005183 від 28.03.2008 року, ЗАТ «Альфа-Банк» надало ОСОБА_1, а останній отримав кредит у розмірі 14 820,86 доларів США, що підтверджується випискою з особового рахунку Позичальника (а.с.16-18).
В свою чергу, ОСОБА_2 в порушення умов Договору № 700005183 від 28.03.2008 року не надавав своєчасно ПАТ «Альфа-Банк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що підтверджується відповідними розрахунками банку (а.с.14-15), у зв'язку з чим станом на 14.12.2015 року у ОСОБА_1 перед ПАТ «Альфа-Банк» виникла заборгованість по Договору №700005183 від 28.03.2008 року у розмірі 8 844,86 дол. США, яка складається з:
- простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 7 633,48 доларів США;
- заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 244,38 доларів США.
15.12.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» направило на адресу ОСОБА_1, вимогу про дострокове повернення кредиту, згідно з якою повідомило про наявність простроченої заборгованості по Договору № 700005183 від 28.03.2008 року та необхідність її погашення (а.с.19-22).
Між тим, такі вимоги позивача залишені відповідачем без відповіді та задоволення.
Отже, в добровільному порядку ОСОБА_1 виниклу та непогашену заборгованість по Договору № 700005183 від 28.03.2008 не погасив.
Невиконання ОСОБА_1 зобов'язань по укладеному кредитному договору №700005183 від 28.03.2008 року зумовило звернення ПАТ «Альфа-Банк» до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст.ст. 509. 510, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (ст.ст. 525, 625 ЦК України).
Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитного договору, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.ст. 1047, 1055 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно із ч.ч. 1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).
Крім того, відповідно до абз.1 ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.
Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 в порушення умов Договору №700005183 від 28.03.2008 року та зазначених вище норм чинного законодавства не надавав своєчасно ПАТ «Альфа-Банк» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, тобто свої зобов'язання, визначені цим договором, виконував несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 14.12.2015 року у ОСОБА_1 перед ПАТ «Альфа-Банк» виникла та залишається і наданий час непогашеною заборгованість по Договору № 700005183 від 28.03.2008 року на загальну суму 8 844,86 дол. США, яка складається з:
- простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 7 633,48 доларів США;
- заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 244,38 доларів США.
Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» є законними, правомірними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати понесені ПАТ «Альфа-Банк» при розгляді справи підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 509, 510, 525, 526, 530, 610-612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 169, 157, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
- заборгованість по кредитному договору №700005183 від 28.03.2008 року в розмірі 8 844 (вісім тисяч вісімсот сорок чотири) долари США 86 (вісімдесят шість) центів;
- сплачений судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 3 158 (три тисячі сто п'ятдесят вісім) гривень 61 (шістдесят одна) копійка.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.В. Мишко