Справа № 446/1274/15 Головуючий у 1 інстанції: Крет А.І.
Провадження № 22-ц/783/3310/16 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю апелянта - ОСОБА_2, представника апелянта - ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4, представника позивача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 21 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Кам»янка - Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування на будівельні матеріали та право забудівельника на будинок,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 позивач звернулася до суду з позовом до Кам»янка - Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування на будівельні матеріали та право забудівельника на будинок. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6

За життя, спадкодавець ОСОБА_6 розпорядився належним йому майном на її користь, склавши 16.03.2011 року заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачу. 20 вересня 2011 року, позивач звернулася до приватного нотаріуса Робак Л.А., яка завела спадкову справу №70/2011 з привод оформлення спадщини на 1/5 частку в квартирі АДРЕСА_1 , яка належала її чоловіку ОСОБА_6

Окрім того, вказує, що за життя вони разом із своїм чоловіком ОСОБА_6 почали будувати житловий будинок по АДРЕСА_1. Однак, незважаючи на отримані дозволи на початок будівельних робіт, вони з чоловіком не виготовили будівельного паспорта і не змогли завершити оформлення будівництва. На даний час процент готовності будинку становить 72%.

Після смерті її чоловіка вона фактично прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, та в передбачений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак, з підстав незавершеності будівництва та відсутні правовстановлюючих документів нотаріус не видала свідоцтво про право на спадщину на вказане незавершене будівництво.

Просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, а саме, будівельні матеріали та право забудівельника з процентом готовності 72%, на будинок АДРЕСА_1, який позначений в технічній документації під літерою «А-1» і складається з трьох житлових кімнат загальною площею 57,2 м.кв. (11,8+19,2+26,2=57,2), коридору загальною площею 25,1 м.кв., кухні площею 12,2 м.кв., кладової площею 6,1 м.кв, санвузла площею 3,9 м.кв. та балкону площею 2,0 м.кв.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги ОСОБА_4 до Кам»янка - Бузької міської ради Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування на будівельні матеріали та право забудівельника на будинок - задоволено.

Вирішено визнати за ОСОБА_4, в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно, а саме - будівельні матеріали та право забудівельника на недобудований житловий будинок АДРЕСА_1, який позначений в технічній документації під літерою «А-1» і складається з трьох житлових кімнат загальною площею 57,2 м.кв., коридору загальною площею 25,1 м.кв., кухні площею 12,2 м.кв., кладової площею 6,1 м.кв, санвузла площею 3,9 м.кв. та балкону площею 2,0 м.кв.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 21 березня 2016 року оскаржила ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення порушує її права, оскільки, вона є дочкою позивача ОСОБА_4 та спадкодавця ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження. Крім того, зазначає, що фінансово брала участь в будівництві об»єкту незавершеного будівництва, право власності на яке суд визнав за позивачем, а також не залучив її до участі у справі.

Звертає увагу на те, що на даний час в суді розглядається справа щодо дійсності заповіту ОСОБА_6.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що весь об»єкт незавершеного будівництва, право власності на яке суд визнав за позивачем, не міг входити до спадкової маси після смерті ОСОБА_6 Судами вже розглядалися спори щодо визнання права власності на спірний об»єкт незавершеного будівництва, а відтак, і позивачу, і суду першої інстанції було відомо про те, що майнові права апелянта зачіпаються при розгляді даної справи.

Просить рішення Радехівського районного суду Львівської області від 21 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильного встановлення існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

Згідно із ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст.ст. 11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_6, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть, виданого 22.03.2011 року відділом ДРАЦС Кам'янка-Бузького РУЮ Львівської області вбачається, актовий запис №40 (а.с.10).

Згідно заповіту, посвідченого 16.03.2011 року приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу Робак Л.А. за реєстровим №774 ОСОБА_6 зробив на випадок смерті заповітне розпорядження на все своє майно в користь позивача (а.с.11).

20 вересня 2011 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Робак Л.А., яка завела спадкову справу №70/2011 після смерті ОСОБА_6 Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 02.06.2015 рок за реєстровим №1920 вбачається, що позивач успадкувала 1/5 частку в квартирі АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцеві (а.с.13).

Крім того, позивач за життя разом із своїм чоловіком, спадкодавцем ОСОБА_6, почали будувати житловий будинок по АДРЕСА_1

Так, згідно рішення виконкому Кам'янка-Бузької міської ради № 89 від 12.04.1984 року «Про надання земельних ділянок у безстрокове користування для будівництва індивідуальних житлових будинків по АДРЕСА_1, ОСОБА_6 було надано у безстрокове користування земельну ділянку з земель міської забудови АДРЕСА_1, площею 592 м.кв. для будівництва індивідуального двохповерхового житлового будинку по проекту № 0Б-1-3/1 житловою площею 59,0 м.кв., загальною площею 81,8 м.кв. та господарської будівлі по проекту ГБ-5-77 (а.с.16).

Після отримання необхідних дозволів позивач із чоловіком ОСОБА_6 розпочали будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1. Однак, незважаючи на отримані дозволи на початок будівельних робіт, вони з чоловіком не виготовили будівельного паспорта, у зв»язку з чим не змогли завершити оформлення будівництва. На даний час процент готовності будинку становить 72%. Тому, вказаний незавершений будівництвом житловий будинок, є спадковим майном, на яке позивач, як спадкоємець за заповітом, претендує.

Рішенням Кам'янка - Бузького районного суду від 19.03.2015 року по справі №1311/173/12 в задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання права власності на незавершене будівництво було відмовлено з тих підстав, що процент готовності незавершеного будівництвом житлового будинку складає 72%, такий не зданий в експлуатацію і не зареєстрований, у зв'язк з чим позивач звернулася з даним позовом (а.с. 26-27).

З наявної в матеріалах справи копії технічного паспорта, виданого 20.12.2011 року комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1, який позначений в технічній документації під літерою «А-1» складається з трьох житлових кімнат загальною площею 57,2 м.кв. (11,8+19,2+26,2=57,2), коридор загальною площею 25,1 м.кв., кухні площею 12,2 м.кв., кладової площею 6,1 м.кв, санвузла площею 3,9 м.кв. та балкону площею 2,0 м.кв. Всього по будинку загальна площа 106,5 м.кв., з яких 57,2 м.кв. житлова площа, а 49,3 м.кв. площа підсобних приміщень (а.с. 19-22).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується і колегія суддів, вірно керувався приписами Книги шостої «Спадкове право» ЦК України.

За змістом ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка по мерла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе, а тому Вищим Спеціалізованим судом України визнано правильною практику судів щодо визнання за спадкоємцем майнових прав забудовника, як таких, що входять до складу спадщини.

Оскільки, позивач є єдиним спадкоємцем, яка в силу вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України прийняла усю спадщину за заповітом після смерті спадкодавця, що вбачається з матеріалів спадкової справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що вона набула усіх прав та обов'язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а відтак і про те, що заявлений у даній справі позов є підставним та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки в матеріалах даної справи наявні належні та допустимі докази, якими в силу вимог ст. ст. 10,60 ЦПК України позивачу слід було підтвердити усі ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх позовних вимог.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції безпідставно не залучив її до участі в справі, як спадкоємця першої черги за законом, оскільки у відповідності до приписів ст. 1223 ЦК України у першу чергу спадкування здійснюється за заповітом, і лише за відсутності заповіту - за законом. В матеріалах справи відсутні докази недійсності заповіту, чи його скасування, а також докази того, що апелянт має право на обов»язкову частку у спадщині. Не надані такі і суду апеляційної інстанції. А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом не доведено порушення її спадкових прав, тобто необхідність залучення до участі в даній справі.

Не приймає до уваги колегія суддів і доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині незалучення її до участі в справі судом першої інстанції, як особи, яка приймала участь у придбанні майна (будівельних матеріалів, з яких побудовано будинок АДРЕСА_1), оскільки з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що забудовником такого був спадкодавець, а не апелянт. Докази про делегування чи відчуження прав забудовника спадкодавцем в матеріалах справи відсутні, не надані такі і апеляційному суду. А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом не доведено і порушення її прав як забудовника, тобто необхідність залучення до участі в даній справі.

В силу приписів Глави 1 Розділу У ЦПК України, яка регламентує апеляційне провадження, на стадії апеляційного розгляду справи не передбачено залучення до участі в справі учасників цивільного процесу, як і вирішення будь-яких інших вимог, крім тих, що заявлені в суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що в даній справі не залучення апелянта до участі в справі не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки наявність такого не перешкоджає їй звернутись із самостійними вимогами до належного відповідача про захист свого, як вона вважає, порушеного права, у спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Радехівського районного суду Львівської області від 21 березня 2016 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 21 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.