Єдиний унікальний номер 341/1021/16-ц
Номер провадження 2/341/488/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Юсип І.М.

секретарів Король І.Л., Мартищук С.П.

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галича цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в :

20.05.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і просить постановити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_2 відшкодувати шкоду завдану внаслідок демонтажу та вилучення огорожі в розмірі 15 000 грн., - стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

08.07.2016 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог в якій просить стягнути з відповідача на його користь завдану внаслідок демонтажу та вилучення огорожі шкоду в розмірі 21 985,50 грн. та судовий збір.

Ухвалою суду від 08.07.2016 року змінено прізвище відповідача ОСОБА_2 в зв'язку з реєстрацією її шлюбу та зміною прізвища на ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю і суду пояснив, що відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 30.05.2007 року в його власності знаходиться об'єкт нерухомості - комплекс за адресою по АДРЕСА_2, який складається з будівлі контори і котельні розміром 182,6кв.м., і будівлі конюшні розміром 42,9кв.м. Для обслуговування даного майнового комплексу йому передана земельна ділянка площею 0,5га., яка обгороджена металевою огорожею, яка була встановлена ще попереднім власником, і є частиною майнового комплексу. Однак 11 грудня 2014 року він побачив, як відповідач по справі, ОСОБА_2 демонтує дану металеву огорожу навколо його комплексу. А після самовільного демонтажу вся огорожа була здана в пункт прийому металобрухту. Проте такі дії відповідача є незаконними, оскільки майновий комплекс, який був обгороджений металевою огорожею належить йому на праві приватної власності, і відповідачка діяла незаконно демонтуючи його огорожу. Такими неправомірними діями відповідачки йому була нанесена істотна шкода, окрім того при відсутності огорожі його майно постало під потенційну загрозу від протиправних посягань. А відтак він бажає відновити демонтовану огорожу, а на це необхідно значні кошти, як на саму огорожу, так і на її встановлення, згідно зведеного кошторисного розрахунку вартість встановлення нової огорожі становить 21 618 грн., а тому розмір збитків становить таку суму. В добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду відповідач не бажає, а тому він був змушений звернутися до суду. Просив позовні вимоги задовольнити повністю і стягнути на його користь шкоду завдану внаслідок демонтажу та вилучення його огорожі в розмірі 21 985,50 грн. та судовий збір в розмірі 621,20 грн.

Відповідач, ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала і суду пояснила, що її земельна ділянка, яка належить їй на праві приватної власності межує із земельною ділянкою на якій встановлений паркан із залізних секцій і розміщується вздовж АДРЕСА_1 в напрямку до нежитлових приміщень, які належать позивачу ОСОБА_1 Однак даний паркан перекриває доступ до її земельної ділянки, що унеможливлює її повноцінне користування своєю власністю, а тому вона в жовтні 2014 року звернулася до виконавчого комітету Бурштинської міської ради щодо обстеження земельної ділянки і вирішення питання доступу до її власності, так як ОСОБА_1 відмовляється розібрати самостійно паркан. Згідно акту обстеження її земельної ділянки комісія дійшла згоди та рекомендувала їй демонтувати металевий паркан за власні кошти, який перешкоджає доступу до її власної земельної ділянки по АДРЕСА_1, оскільки на час обстеження ОСОБА_1 не оформив у встановленому законом порядку права використання земельної ділянки на якій розміщені викуплені об'єкти і зведений паркан, що поширюється вздовж її земельної ділянки, чим перекриває їй доступ до неї. Тому зваживши на все вона в грудні 2014 року демонтувала дану огорожу, вважає що нічого не порушила, зробила все згідно рекомендації виконавчого комітету, а відтак в позові просила відмовити. Окрім того зазначила,що з позовом до суду про усунення ОСОБА_1 перешкод в користуванні земельною ділянкою не зверталася.

Нормами ст. 3 ЦПК України встановлено,що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 60 зазначеного Кодексу передбачено,що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами які беруть участь у справі.

Заслухавши доводи позивача та пояснення відповідача, дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що на праві приватної власності позивачу, ОСОБА_1 належить комплекс по АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.6). З акту прийому-передачі майнового комплексу по АДРЕСА_2 видно, що ОСОБА_1 передано майновий комплекс: будівлі контори, котельні та конюшні, земельну ділянку площею 0,5га. та металеву огорожу (а.с.26), що відповідає проекту відведення земельної ділянки (а.с.29-30).

З копії робочого проекту в частині кошторисної документації «Встановлення металевої огорожі по АДРЕСА_2» вбачається, що позивач звернувся до приватного підприємства «Інженерно-технічне бюро «Квінта» для обчислення вартості коштів необхідних для встановлення металевої огорожі на території його комплексу, і всього по кошторисному розрахунку становить суму в 21 618,00 грн. (а.с.39-50). З копій договору про виконання робіт та акту здачі-приймання виконаних робіт видно, що за виготовлення кошторисної документації на об'єкт - огорожі позивач сплатив 367,50 грн. (а.с.52, 53-54), а тому вимоги позивача про стягнення зазначеної суми з відповідача є обгрунтованими та такими,що підлягають до задоволення.

Вина відповідача у знищенні огорожі встановлена, як і самим підтвердженням відповідача

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування.

Згідно ч.1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів.

Суд, до уваги твердження відповідача, щодо законності демонтування металевого паркана, який належить позивачу до уваги не бере, оскільки акт обстеження земельної ділянки на підставі якого відповідач здійснила демонтаж огорожі носить рекомендаційний характер та не є офіційним документом, що дає право розпоряджатися на власний розсуд чужим майном. Відповідач в судовому засіданні не заперечила того факту, що саме вона демонтувала огорожу ОСОБА_1 як і не заперечила щодо вартості пошкодженої огорожі.

Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 22, 319, 1166, 1192 ЦК України та керуючись ст.ст. 60, 88, 209, 213-215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21 985 ( двадцять одна тисяча девятсот вісімдесят п?ять ) гривень 50 коп. майнової шкоди та 621 гривню сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час прроголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:І. М. Юсип