АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

секретар Майданець К.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Український професійний банк» про визнання нікчемного договору дійсним,

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2016 відмовлено у відкритті провадження у даній справі.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Вважає, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про те, що даний позов не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідач у даних спірних правовідносинах не є суб'єктом владних повноважень, який виконує владну управлінську функцію, а є законним представником неплатоспроможного банку, який здійснює функції органів управляння банку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем вимоги повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

З вказаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2016 ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Український професійний банк», в якому просив:

- визнати нікчемний договір банківського вкладу «Сім днів» № 349958 від 27.05.2015 дійсним;

- визнати незаконним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Український професійний банк» про визнання нікчемним договору банківського вкладу «Сім днів» № 349958 від 27.05.2015;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Український професійний банк» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_4 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Український професійний банк» за рахунок Фонду та включити ОСОБА_4 до переліку вкладників ПАТ «Український професійний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Обґрунтовуючи висновок про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд першої інстанції виходив з того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спори, які виникають у цих правовідносинах є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Насамперед слід звернути увагу, що відповідачем у даній справі є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Український професійний банк» Пантіна Л.О., а не безпосередньо Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як зазначено судом.

В силу положень ст.ст. 36, 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012, Фонд або уповноважені ним особи, у тому випадку коли вони виконують функції органів управління неплатоспроможного банку, діють як законні представники юридичної особи.

Позивач звернувся до суд з даним позовом згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 215 ЦК України, яким визначено, що у випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Вказана вимога підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Що стосується інших вимог, то з їх змісту, вбачається, що вони є похідними від вимоги про дійсність укладеного між сторонами договору, який був визнаний нікчемним відповідачем.

Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про те, що заявлені позивачем всі вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Також, необхідно зауважити, що в суді апеляційної інстанції представник позивача повідомив, що позивачу було відмовлено у відкритті провадження у даній справі як за правилами адміністративного судочинства, так і за правилами господарського судочинства.

У відповідності з вимогами ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судовому захисту у відповідності з положеннями ст. 15 ЦК України підлягають порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Слід наголосити, що у випадку пред'явлення вимог, які в силу закону, підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, суд не позбавлений процесуальної можливості відкрити провадження у справі лише в частині вимог та, відповідно, відмовити у відкритті провадження в іншій частині.

Крім цього, якщо заявлені вимоги є незрозумілим суд наділений процесуальними повноваженнями вимагати у позивача їх уточнення в порядку ст. 119, 121 ЦПК України.

Таким чином, за обставин даної справи, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та передчасність постановлення судом першої інстанції ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що обмежило позивача у праві доступу до суду.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Отже, ухвала суду про відмову у відкритті провадження у справі підлягає скасуванню з передачею питання відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі - скасувати, а питання відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва