№ 2/489/1880/16
УХВАЛА

17 червня 2016 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Губницький Д.Г. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулись до суду із позовом, яким просила:

-Визнати недійсним кредитний договір від 13 квітня 2007 р., укладений між Банком та її чоловіком ОСОБА_1 С.В.Ґ;

-Визнати недійсним Договір іпотеки , укладений між її чоловіком та Банком;

-Зобовязати приватного нотаріуса ОСОБА_2О виключити з реєстру іпотеки та заборонити відчуження запису про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна,яке було передано в іпотеку квартири 3 50 по вул. Космонавтів, 140, у м.Миколаєві;

Просила звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на Закону України «Про захист прав споживачів»,

Статтею 119 ЦПК України визначено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно Закону України "Про судовий збір" з відповідними змінами, прийнятими 22 травня 2015 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", за поданням до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.)

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позв містить три вимоги нематеріального характеру, проте за жодну вимогу судовий збір не сплачений.

Що стосується посилання позивачки на Закон України «Про захист прав споживачів», перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3,5 Закону України «Про судовий збір» .

Законом України від 22 травня 2015р. № 484-VІІ, який набрав чинності 01 вересня 2015р. внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, якою не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Правило частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» від12 травня 1991 року, яким було передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, не діє з часу набуття чинності Закону України «Про судовий збір», оскільки в разі існування колізії, діє норма, яка прийнята пізніше.

Тобто, виходячи з наведеного, позивачу слід доплатити судовий збір в загальній сумі 1653, 60 грн. (три нематеріальні вимоги по 551,20 грн. кожна, а разом 1653,60 грн.)

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Вказані недоліки слід виправити шляхом сплати судового збору в сумі 1653,60 грн. і подання до суду відповідного платіжного документу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним залишити без руху.

Надати строк у пять днів з дня отримання позивачем цієї ухвали для виправлення недоліків шляхом зазначеним в даній ухвалі.

Ухвала можу бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Д.Г. Губницький