Номер провадження 2/754/2449/16
Справа №754/2284/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

при секретарі Щедріковій В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні кімнатою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні кімнатою, в якому просить усунути перешкоди щодо порушення її права користування окремою кімнатою житловою площею 11,9кв.м в квартирі АДРЕСА_1 з боку ОСОБА_2, зобов'язати її прибрати з вказаної кімнати належне їй майно: шафу для одягу, двоспальне ліжко, трюмо та т.і. А також зобов'язати ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди в користуванні кімнатою площею 11,9кв.м в спірній квартирі.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності їй та відповідачу ОСОБА_2 в рівних долях, відповідно до свідоцтва про право власності на житло. 23 вересня 2014 року Деснянським районним судом м. Києва встановлено порядок користування спірною квартирою, згідно якого позивачу виділено в користування кімнату площею 11,9кв.м, а відповідачу кімнати 17,3кв.м та 9,8кв.м. Оскільки відповідач ОСОБА_2 добровільно виконувати вищевказане рішення відмовлялась і продовжувала чинити позивачці перешкоди в користуванні кімнатою, площею 11,9кв.м, остання звернулась з позовом до суду. 08 вересня 2015 року Деснянським районним судом м. Києва винесено рішення, яким вселено ОСОБА_1 в кімнату площею 11,9кв.м в спірній квартирі та зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні вказаною кімнатою. Таким чином, позивач отримала можливість лише мати доступ до своєї кімнати, але фактично користуватись та жити в ній ОСОБА_1 не може, оскільки відповідачка ОСОБА_2 не погоджується добровільно прибрати з даної кімнати належні їй меблі (шафу, ліжко та трюмо), а тому остання звертається з позовом до суду.

Ухвалою суду від 19 лютого 2016 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні кімнатою в частині зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні кімнатою площею 11,9кв.м в квартирі АДРЕСА_1.

Дана ухвала суду сторонами не оскаржувалась.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги за викладеними в позові обставинами та просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що вона не проживає в квартирі через конфліктні ситуації, які виникають з позивачкою.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло, власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Згідно копії технічного паспорту, спірна квартира АДРЕСА_1 складається з трьох житлових кімнат площами - 11,9кв.м, 9,8кв.м та 17,3кв.м(а.с.11-12).

23 вересня 2014 року Деснянським районним судом м. Києва винесено заочне рішення, згідно якого встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1, за яким виділено в користування ОСОБА_1 кімнату площею 11,9кв.м, ОСОБА_2 - кімнати площею 17,3кв.м та 9,8кв.м (а.с.9).

08 вересня 2015 року Деснянським районним судом м. Києва винесено рішення, згідно якого ОСОБА_1 вселено в кімнату житловою площею 11,9кв.м в квартирі АДРЕСА_1 та зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкоди в користуванні вищевказаною кімнатою (а.с.12-14)

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусового виконання обов"язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Враховуючи пояснення позивача ОСОБА_1 та наданий лист ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 17 листопада 2015 року, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 вибраний не вірний спосіб захисту порушених її прав, а тому суд вважає позовну заяву останньої необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 61, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні кімнатою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий: