Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Мостової Г.І.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Феліс Трейдінг» до ОСОБА_4 про стягнення коштів, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Феліс Трейдінг», на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року,-

вс т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ТОВ «Феліс Трейдінг» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за трудовим Договором від 26 листопада 2013 року, посилаючись на те, що згідно із п. 6.7. вказаного договору сторони передбачили, що у разі дострокового розірвання цього договору за ініціативою працівника, працівник зобов'язаний відшкодувати роботодавцю витрати понесені останнім на підвищення професійного та загальноосвітнього рівня працівника та сплатити штраф у розмірі 200 000,00 грн.

29 грудня 2013 року за заявою ОСОБА_4 було достроково розірвано договір від 26 листопада 2013 року та ОСОБА_4 було звільнено з посади менеджера з 30 грудня 2014 року, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь штраф в розмірі 200 000 грн.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року позовні вимоги ТОВ «Феліс Трейдінг» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Феліс Трейдінг» штраф у розмірі 200 000 гривень.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судового збору.

У касаційній скарзі ТОВ «Феліс Трейдінг» просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що 26 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено трудовий договір, відповідно до якого ОСОБА_4 зобов'язався протягом строку дії договору - з 26 листопада 2013 року по 26 листопада 2018 року, виконувати особисто доручену йому роботу в межах посадових обов'язків або за письмовим наказом роботодавця.

Згідно із п. 6.7. вказаного договору сторони передбачили, що у разі дострокового розірвання цього договору за ініціативою працівника, працівник зобов'язаний відшкодувати роботодавцю витрати понесені останнім на підвищення професійного та загальноосвітнього рівня працівника та сплатити штраф у розмірі 200 000,00 грн.

29 грудня 2013 року за заявою ОСОБА_4 було достроково розірвано договір від 26 листопада 2013 року та ОСОБА_4 було звільнено з посади менеджера з 30 грудня 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Феліс Трейдінг", суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено умови договору від 26 листопада 2013 року, а саме достроково розірвано за власною ініціативою укладений договір, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникло зобов'язання по відшкодуванню позивачу витрати понесених на підвищення професійного та загальноосвітнього рівня відповідача та сплатити штраф у розмірі 200 000,00 грн.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, які пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 27 ЦК України, правочин, який обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права і обов'язки, є нікчемним.

Будь-якою нормою трудового законодавства не встановлено обмежень щодо звільнення з роботи, а тим більше сплати за це штрафних санкцій.

Статтями 38, 39 КЗпП України, не встановлено жодних матеріальних штрафів щодо розірвання трудових відносин за ініціативою працівника.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що, положення договору, що передбачають сплату штрафу за звільнення працівника за власним бажанням, передбачені п. 6.3, п.6.7. трудового договору як і будь-які інші пункти договору, які погіршують становище працівника порівняно з законодавством України про працю, за своєю природою є нікчемними, оскільки суттєво порушують права особи на труд, та заздалегідь ставлять сторони - учасників трудових відносин у нерівне положення.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Феліс Трейдінг» відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова