У Х В А Л А

пр. № 2-о/759/616/16

ун. № 759/16510/16-ц

23 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С.., превіривши виконання вимог ст.ст. 234, 246-247 ЦПК України по цивільній справі в окремому провадженні за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПУ України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою (ст. 247 ЦПК України).

Відповідно до інформаційного листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 119 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 258 цього Кодексу.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розяснено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення, оскільки в залежності від мети визнання особи безвісно відсутньою заінтересованими особами можуть бути особи, на права та обов'язки яких впливає прийняте в майбутньому рішення.

В порушення зазначених вимог, в матеріаліах заяви не зазначено мети встановлення фізичної особи безвісно відсутньою, що не дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним, чи тягне він правові наслідки. Зазначені обставини унеможливлюють призначення заяви до розгляду. Окрім того заявник, не визначено коло заінтересованих осіб, на права та обов'язки яких впливатиме прийняте в майбутньому рішення.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, суддя вважає за необхідне заяву залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 121, 209-210, 235, 258, 293 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою- залишити без руху.

Надати заявнику строк, для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

В разі не усунення недоліків заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику. Визнання заяви неподаною, не позбавляє права заявника на повторне звернення до суду з такою заявою, за умови дотриамання форми та змісту заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ключник