Справа № 236/3541/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.,

при секретарі - Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ "Альфа-Банк" про стягнення з відповідача ОСОБА_1 42394,45 гривень заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами.

Між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 500438340 від 11.12.2013 року, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 29288,39 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99 % на рік.

Позивачем було надано ОСОБА_1 кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У звязку із порушенням відповідачем умов договору станом на 12.11.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 42394,45 гривень.

Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від ОСОБА_1 повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі ( а.с. 25).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з*явилась, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала повністю, про що суду надала заяву (а.с. 31).

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір № 500438340 від 11.12.2013 року, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 29288,39 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,99 % на рік (а.с. 6-10).

Позивач свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові ОСОБА_1 кредит в розмірі, обумовленому сторонами (а.с. 14-15). Відповідач в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 12.11.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 42394,45 грн., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 25959,81 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 5627,26 грн., заборгованості за комісією 10807,38 грн. ( а.с. 13).

За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).

Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобовязання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від ОСОБА_1 повернення суми кредиту.

Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову.

З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ПАТ "Альфа-Банк при поданні позову сплачено на користь держави судовий збір у розмірі 1218,00 грн., що підтверджено наданим позивачем меморіальним ордером № 107945 від 01.12.2015 року (а.с.3). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 509, 525-527, 530, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 8, 10, 60, 79, 88, 169, 209, 213 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк (юридична адреса м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, код ЄДРПОУ - 23494714, МФО 300346 рахунок № 0004), заборгованість за кредитним договором № 500438340 від 11.12.2013 року в розмірі 42394,45 (сорок дві тисячі триста дев*яносто чотири грн. 45 коп.) гривень та суму судового збору в розмірі 1218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя -