Справа №333/9039/15-ц
Пр. №2/333/642/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Наумової І.Й.

при секретарі Кунець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу № 339 «Комунаровець-23», Запорізької міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернулись позивачі із вищезазначеними позовними вимогами.

В обґрунтування своїх вимог позивачі пояснили, що 27.09.1985 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (дівоче прізвище - ОСОБА_4) було укладено шлюб.

30.12.1988 року ОСОБА_4, дружина позивача ОСОБА_1 та мати позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3, стала членом житлово - будівельного кооперативу № 339 «Комунаровець - 23».

Відповідно до ордеру № 188 виданого Запорізьким міськвиконкомом 15.04.1991 року, позивачі разом із ОСОБА_4 вселились у трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка була надана ним у користування житлово - будівельним кооперативом № 339 «Комунаровець - 23».

До 22.06.1992 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за спільні кошти в повному обсязі були сплачені до кооперативу пайові внески за вищезазначену квартиру в розмірі 13686,00 карбованців.

Після сплати внесків, право власності на квартиру не було зареєстроване.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 померла. За життя заповіту не складала.

Після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_1 у встановлений законодавством строк, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав, натомість одразу в інтересах себе та в інтересах малолітніх на той час осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вступив в управління спадковим майном - квартирою АДРЕСА_1 де позивачі проживають і на даний час.

Позивачі просять визнати за ними право власності на відповідні частки квартири АДРЕСА_1

Представник позивачів в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ЖБК № 339 «Комунаровець-23» в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала відносно задоволення даного позову.

Представник Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом встановлено, 27.09.1985 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (дівоче прізвище - ОСОБА_4) було укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року у них народився син - ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_6 року в них народилась донька - ОСОБА_3.

30.12.1988 року ОСОБА_4 стала членом житлово - будівельного кооперативу № 339 «Комунаровець - 23». Відповідно до ордеру № 188 виданого Запорізьким міськвиконкомом 15.04.1991 року, позивачі разом із ОСОБА_4 вселились у трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка була надана нам у користування житлово - будівельним кооперативом № 339 «Комунаровець - 23».

Станом на 22.06.1992 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за спільні кошти подружжя в повному обсязі були сплачені до кооперативу пайові внески за вищезазначену квартиру в розмірі 13686 (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят шість) карбованців 00 копійок, що підтверджується довідкою житлово - будівельного кооперативу № 339 «Комунаровець - 23» від 20.11.2015 № 200.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_4. За життя заповіту не складала.

Після смерті дружини, ОСОБА_1, у встановлений законодавством строк, а ні в інтересах себе а ні в інтересах на той час своїх двох малолітніх дітей заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав, натомість одразу вступив в управління спадковим майном - квартирою АДРЕСА_1 де проживає з ними і на даний час.

Відповідно до довідки житлово - будівельного кооперативу № 339 «Комунаровець - 23» № 199 від 20.11.2015 до складу сім'ї ОСОБА_1 входять також його син - ОСОБА_2 та його донька - ОСОБА_3.

Згідно відповіді на запит суду, Шоста Запорізька державна нотаріальна контора повідомила про відсутність заповітів складених ОСОБА_4. Спадкова справа після її смерті не заводилась.

Відповідно до п. 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.»

Положеннями ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про власність» (який діяв на час виникнення правовідносин) було встановлено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Пунктом 3 абз. 3 Постанови Верховної Ради України від 26 березня 1991 року «Про введення в дію Закону України «Про власність» передбачено, що положення статті 15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року.

Згідно п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» відповідно до чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, спільною сумісною власністю було:

- майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 ЗУ «Про власність», ст. 22 КпШС України);

- майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п.1 ст. 17, ст. 18, п.2 ст. 17 Закону України «Про власність»);

- квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім'ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).

В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, зокрема у випадку, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Виходячи зі змісту положень ст. 22 КпШС УРСР (в редакції 1969 р.) майно, набуте подружжям за час шлюбу на спільні кошти є їх спільною сумісною власністю і доля кожного з них становить 1/2 частку в цьому майні.

Тобто, саме з 23.06.1992 року, дати наступної за днем внесення в повному обсязі пайового внеску, членам подружжя - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належали по ? частки квартири АДРЕСА_1

Положеннями ст. 524 ЦК УРСР було визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст. 525 ЦК УРСР).

Відповідно до положень ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є зокрема, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

На час відкриття спадщини, диспозиція ст. 549 ЦК УРСР визначала дві окремі та незалежні дії, що свідчили про прийняття спадщини, а саме: фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном чи/або подання державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1, діючи в інтересах себе та своїх малолітній дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, після смерті дружини - ОСОБА_4 вступив у володіння спадковим майном - ? часткою квартирою АДРЕСА_1

При прийнятті рішення суд також враховує ту обставину, що на час сплати в повному обсязі пайових внесків за квартиру АДРЕСА_1, відповідно до положень ЗУ «Про власність», право власності на неї виникло саме з моменту їх сплати та не потребувало державної реєстрації.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525, 529, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 6, 8,10, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 17 ЗУ «Про власність», ст. 22 КпШС України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу № 339 «Комунаровець-23», Запорізької міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності на 4/6 частки квартири АДРЕСА_1, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 42,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 42,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 66,4 кв.м., житловою площею 42,4 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й Наумова