У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від

6 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 17 серпня

2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Охтирської міської ради, ОСОБА_3, треті особи: Управління Держгеокадастру в Охтирському районі Сумської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зем-Центр», про визнання протиправним та скасування рішення Охтирської міської ради,

в с т а н о в и в:

У січні 2015 року представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Охтирської міської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0600 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 від 23 червня 2011 року). За вказаною адресою находиться житловий будинок, який належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 2 липня 2004 року. У

2009 році ОСОБА_2 звернулася до Охтирської міської ради із заявою про виділення їй земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (на той час адреса вказаної земельної ділянки була АДРЕСА_2). Проте їй було відмовлено з посиланням на ст. 83 ЗК України заборона на передачу землі під трубопровідним транспортом у приватну власність. Згідно з довідкою

ТОВ «Водоторгприлад» «1005 від 25.12.2009 р. біля її земельної ділянки прокладена водогінна мережа діаметром 300 мм по АДРЕСА_3. Охоронна зона водогінної мережі по 5 м по обидві сторони від труби водогону. А в 2014 році позивачці стало відомо, що рішенням Охтирської міської ради № 1157-МР 57

сесії 6 скликання «Про затвердження технічної документації із землеустрою та приватизацію земельних ділянок» п. 50 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачу ОСОБА_3, який проживає в АДРЕСА_2, у приватну власність земельну ділянку площею 0,0777 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 (землі житлової та громадської забудови) кадастровий номер НОМЕР_2. В грудні

2014 року з ТОВ «Водоторгприлад» було отримано схему, на якій позначено місцезнаходження водогінної мережі по АДРЕСА_2 уже 250 мм із зазначенням зони обслуговування труби 10 м по 5 метрів по обидві сторони труби. Крім того, у відділі архітектури відсутня інформація щодо зміни чи присвоєння адреси АДРЕСА_3, 37 на АДРЕСА_2.

Позивач вважала, що вказаними незаконними діями відповідачів по передачі ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки за адресою: Сумська область АДРЕСА_2, були порушені її права та вимоги чинного законодавства України, в зв'язку з чим зазначене рішення підлягає скасуванню. Тому ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом та просила визнати протиправним та скасування п. 50 рішення № 1157-МР 57 сесії 6 скликання Охтирської міської ради від 29 липня 2014 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою та приватизацію земельних ділянок», яким було затверджено проект землеустрою та передано у приватну власність

ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0777 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_2

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 6 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від

17 серпня 2016 року, позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно керувався положеннями ст.ст. 319, 321 ЦК України, ст. 152 ЗК Ураїни та виходив із того, що позивач не реалізувала своє право на приватизацію земельної ділянки, порушень законодавства при виділенні цієї земельної ділянки відповідачу не встановлено, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Разом із тим апеляційний суд вірно вказував, що посилання ОСОБА_2, що за одних і тих обставинах їй відмовили у наданні земельної ділянки, а ОСОБА_3 земельну ділянку було надано, є безпідставними, оскільки ОСОБА_2 не зверталась до Охтирської міської ради із заявою про виділення їй земельної ділянки, а тому не можна вважати, що їй було відмовлено.

Доводи, на які посилається заявник у касаційній скарзі, висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від

6 липня 2016 року та ухвали апеляційного суду Сумської області від 17 серпня

2016 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Охтирської міської ради, ОСОБА_3, треті особи: Управління Держгеокадастру в Охтирському районі Сумської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Зем - Центр», про визнання протиправним та скасування рішення Охтирської міської ради, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 6 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 17 серпня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна