АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Заришняк Г.М.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України, третя особа: народний депутат України Сольвар Руслан Миколайович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року,

встановила:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати незаконним подання від 14 червня 2016 року про її звільнення з посади помічника-консультанта народного депутата України; поновити її на посаді помічника-консультанта народного депутата України та стягнути з Апарату Верховної Ради України на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що вказаний спір не є спором з приводу звільнення з публічної служби, а тому юрисдикція адміністративного суду на нього не поширюється.

В судовому засіданні представник Апарату Верховної Ради України - Романюк Т.В. просив розглянути апеляційну скаргу відповідно до норм чинного законодавства.

Представник третьої особи Сольвара Р.М. - Жовноватюк О.М. просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що позивач працювала на посаді помічника-консультанта народного депутата України, а тому даний спір виник у зв'язку зі звільненням з публічної служби та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

За змістом частини першої статті 2, пункту 2 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивача звільнено з посади помічника -консультанта народного депутата.

Відповідно до ч.1 статті 92, п.18 ч.3 ст.3 Закону України «Про державну службу» посади помічників-консультантів народних депутатів належать до посад патронатної служби. Дія цього Закону не поширюється на працівників патронатних служб.

Висновок суду першої інстанції про те, що на момент звільнення з посади помічника-консультанта позивач мала статус державного службовця належним чином не обґрунтований та є передчасним.

Крім цього, як вбачається з подання народного депутата України Сольвар Р.М. від 01.06.2016 р. №01-06, останній просив призначити ОСОБА_1 на посаду помічника-консультанта народного депутата України без поширення дії Закону України «про державну службу» (патронатна служба) на термін депутатських повноважень, увільнивши від виконання повноважень помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_5

Відповідно до Розпорядження першого заступника Керівника Апарату Верховної Ради України №1914-к від 06.06.2016 р., ОСОБА_1 переведено на посаду помічника-консультанта народного депутата України без поширення дії Закону України «Про державну службу».

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі є помилковим.

Розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали суду та передачі питання відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 серпня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/12602/2016 Головуючий у суді першої інстанції: Борденюк В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М