Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р. Дніпровский районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участю секретаря Локоткова І.С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду із позовом у якому просить стягнути солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 29275,42 дол. США, пеню у розмірі 17310,55 грн. та стягнути з відповідачів у рівних частках судові витрати.

Вимоги мотивує тим, що 10 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 зі змінами відповідно до додаткової угоди №1 від 10.10.2007 року.

Відповідно до умов укладеного договору банк надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті в сумі 36 000,00 доларів США з кінцевим терміном погашення не пізніше 10.10.2022 року та процентною ставкою у розмірі 12,40 % річних, а відповідачка зобов'язалася повертати наданий кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 445.00 дол. США 10-го числа кожного місяця.

З метою забезпечення зобов'язань відповідачки за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 148839 від 10 жовтня 2007 року. Відповідно до умов укладеного договору поруки ОСОБА_2 зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання ОСОБА_2 зобов'язань, що виникли з моменту укладення кредитного договору в повному обсязі.

ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, а саме не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, внаслідок чого станом на 12.05.2015 року утворилася заборгованість по кредиту та процентам у розмірі 29275,42 доларів США та пені в сумі 17 310,55 грн., з яких: 26203,49 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом за період з 10.06.2014 року по 12.05.2015 року у розмірі 2 018,70 дол. США; 3 071,93 дол. США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість за період з 10.06.2014 року по 12.05.2015 року у розмірі 2 780,36 дол. США; 7 058,21 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 12.07.2014 року по 12.05.2015 року та 10 252,34 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 12.07.2014 року по 12.05.2015 року.

Позивач направляв відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень, які виконані не були.

В судовому засіданні представник позивача Агабалаєва Я.В. підтримала позов та викладені у ньому обставини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, пояснила, що позивачем не дотримано вимог кредитного договору щодо визначеного ним порядку дострокового стягнення заборгованості, розрахунок боргу по відсотках та пені складено незрозуміло.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідачки ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як убачається із матеріалів справи, 10 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 та додаткова угода № 1 до договору, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 36 000 дол. США зі строком повернення не пізніше 10.10.2022 року та сплатою процентної ставки за користування коштами у розмірі 12,40 % річних (надалі по тексту - кредитний договір - а.с. 16-22).

Відповідно п. 1.3.3 кредитного договору, нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця у два етапи за методом «30/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України. Етапи нарахування процентів визначаються як: в останній робочий день поточного місяця; за період з дня фактичного надання кредиту по останній календарний день місяця включно; з дня сплати ануїтетного платежу у поточному місяці по останній календарний день місяця включно (в наступні місяці); в день сплати ануїтетного платежу - з першого календарного дня поточного місяця по день, що передує дню сплаті ануїтетного платежу. Проценти нараховуються на суму кредиту, що надана банком позичальнику і ще не повернута останнім і власність банку відповідно до умов договору.

Пунктом 8.1 кредитного договору обумовлено, що у випадку порушення зобов'язання позичальником в частині не сплати чергового ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому ніж передбачено цим договором на прострочену суму основного боргу банк нараховує підвищені проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу збільшеної на 16 %. Нарахування підвищеної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу - дня сплати ануїтетного платежу. На суму прострочених процентів банк може нараховувати пеню, починаючи з 32 календарного дня, якщо рахувати з дня виникнення прострочених процентів. Пеня нараховується в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості і розраховується за методом «факт/360».

Порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку визначено розділом 12 кредитного договору.

Так, пунктом 12.1 кредитного договору передбачено, що відповідно до ст. ст. 525, 611 Цивільного кодексу України сторони погодили, що у випадку настання обставин визначених у п. п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку.

Відповідно п. 12.2 кредитного договору, зазначене у п.12.1 договору повідомлення (вимога) банку направляється листом (цінний з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур'єром на адресу позичальника, що вказана у розділі 13 цього Договору.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 12.05.2015 року позивачем, відповідно до умов кредитного договору, нарахована заборгованість з достроковим повернення кредиту на загальну суму 29275,42 доларів США та пеня у розмірі 17 310,55 грн., з яких: 26203,49 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом за період з 10.06.2014 року по 12.05.2015 року у розмірі 2 018,70 дол. США; 3 071,93 дол. США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість за період з 10.06.2014 року по 12.05.2015 року у розмірі 2 780,36 дол. США; 7 058,21 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 12.07.2014 року по 12.05.2015 року та 10 252,34 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 12.07.2014 року по 12.05.2015 року, що підтверджується помісячною довідкою-розрахунком заборгованості з урахуванням курсу НБУ станом на 12.05.2015 року за 1 дол. США - 20,589862 грн. (а.с. 42-53).

У спростування вказаної суми заборгованості станом на час заявлених вимог відповідачкою ОСОБА_2 будь-яких доказів не надано, своїх розрахунків не складено та не наведено, клопотань щодо призначення судової експертизи для нарахування наявного боргу заявлено не було, тому суд приймає до уваги складену позивачем довідку-розрахунок заборгованості.

На підтвердження виконання умов кредитного договору щодо вимог дострокового повернення кредиту позивачем надано копії вимог, які надсилалися відповідачам із зазначенням наявної суми заборгованості по кредитному договору та пропозицією її погашення протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення. При цьому позивачем на адресу відповідачки ОСОБА_2 вказана вимога від 09.02.2015 року була направлена 12.02.2015 року та отримана останньою 14.02.2015 року, на адресу ОСОБА_2 вимога надсилалася 02.02.2015 року та отримана відповідачем 03.02.2015 року, що підтверджується списками згрупованих рекомендованих поштових відправлень, квитанціями Укрпошти та повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 24-37).

Представником відповідачки ОСОБА_2 не визнано факт отримання ОСОБА_2 вищевказаної вимоги банку від 09.02.2015 року, пояснивши при цьому, що позивач надсилав не вимогу, а іншу кореспонденцію, однак будь-яких доказів щодо цього суду надано не було, тому заперечення представника ОСОБА_2 про безпідставність заявлених вимог про дострокове повернення кредиту суд до уваги прийняти не може.

Відповідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Судом також встановлено, що відповідачкою ОСОБА_2 було здійснено погашення кредитної заборгованості 13.05.2015 року в сумі 100 дол. США та 12.06.2015 року в сумі 100 дол. США, що підтверджується квитанціями та виписками за особовим рахунком (а.с. 96, 97).

Відповідно пункту 1.6 кредитного договору сторони погодили наступну черговість погашення заборгованості позичальника за цим договором: 1) заборгованість за простроченими процентами (якщо буде мати місце прострочення); 2) строкова заборгованість за нарахованими до сплати процентами за кредитом; 3) прострочена заборгованість за сумою основного боргу (якщо буде мати місце прострочення); 4) строкова сума основного боргу; 5) сплата пені та штрафних санкцій за договором.

Отже, з урахуванням наведених умов кредитного договору сплачені відповідачкою кредитні кошти на загальну суму 200 дол. США підлягають зарахуванню для погашення заборгованості за простроченими процентами, тому заявлені вимоги у частині стягнення боргу по процентам у розмірі 3 071,93 дол. США слід задовольнити частково, а саме з відрахуванням 200 дол. США, при цьому залишок заборгованості по процентам становить 2 871,93 дол. США.

10 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 148839, за умовами якого останній зобов'язувався відповідати перед банком за виконання позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за вищевказаним кредитним договором № 0 від 10.10.2007 року (а.с. 23).

Згідно ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п. 1.3 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісії, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій передбачених умовами основного договору.

Пунктом 1.4 договору поруки передбачено, що відповідальність поручителя та боржника є солідарною.

Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Верховний Суд України 16.09.2015 року у справі № 6-190цс15 висловив правову позицію, відповідно якої: не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Судом встановлено, що на час укладення кредитного договору АКІБ «УкрСиббанк» мав банківську ліцензію видану Національним банком України № 75 від 24.12.2001 року на право здійснення банківських операцій, визначених частиною першою та пунктами 5-11 частини 2 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», дозвіл Національного банку України № 75-2 від 24.12.2001 року та додаток до дозволу № 75-2 від 19.11.2002 року (а.с. 12-15).

Отже, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають частковому задоволенню.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача також підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави, а саме по 1827 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 192, 525, 526, 530, 533, 554, 611, 629, 1050, 1054 ЦК України, правовою позицією Верховного Суду України від 16.09.2015 року у справі № 6-190цс15; ст. ст. 10, 11, 60, 74, 84, 88, 169, 208. 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 10.10.2007 року станом на 12.05.2015 року у розмірі 29 075 (двадцять дев'ять тисяч сімдесят п'ять) доларів США 42 центи та пеню у розмірі 17 310 (сімнадцять тисяч триста десять) грн. 55 коп.

В решті заявлених вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі по 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя