АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1592/16Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

29 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и л а :

17 березня 2016 р. ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 про розірвання договору довічного утримання.

В обґрунтування заявлених вимог вказав, що він являється інвалідом 2-ї загальної групи захворювання і в силу свого похилого віку йому важко ходити до магазину за продуктами, готувати та прибирати в квартирі, а тому 20 липня 2011 р. Між ним та ОСОБА_7М було укладено договір довічного утримання, який завірений нотаріусом Другої Черкаської державної нотаріальної контори.

Відповідно до вказаного договору ОСОБА_7 взяла на себе зобовязання довічно повністю його утримувати, висилати кошти по забезпечувати харчуванням, доглядом та необхідною допомогою, а в разі смерті здійснити поховання за власний рахунок.

Натомість ОСОБА_8 передав ОСОБА_9 у власність житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Ватутіна, 191 в м. Черкаси.

Вказує, що окрім висилання по пошті 500 грн., відповідач по справі більше ніяких, покладених на неї договором довічного утримання, обовязків не виконувала. Відповідачка не звертає увагу на його потреби та стан здоровя порушуючи при цьому на його думку умови вказаного договору, що стало підставою для звернення позивача до суду із зазначеним позовом.

ОСОБА_6 просив суд розірвати договір довічного утримання укладений між ним та ОСОБА_7 20 липня 2011 р.

Повернути сторони в первісний стан, визнавши за ним право власності на 33/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних спору, що знаходиться в м. Черкаси по вул. Ватутіна, 191.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2016 р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове яким розірвати договір довічного утримання від 20 липня 2011 р. укладений між ним та ОСОБА_7 Стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги.

При цьому вказав, що рішення в цілому ґрунтується на показах свідків, при цьому їх обєктивність судом не аналізувалася, їх пояснення суттєво відрізняються від міркувань суду, викладених у рішенні. Також відповідачем не спростовано пояснення свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11П, ОСОБА_12, ОСОБА_13 щодо неналежного та невиконання умов договору довічного утримання. Крім того в рішенні не аналізувалася його позиція стосовно відмови від послуг відповідача, адже пропозицію добровільно розірвати спірний договір з виплатою грошової компенсації понесених витрат остання відповіла категоричною відмовою.

В процесі розгляду апеляційної скарги, під час судового засідання 22 червня 2016 р., сторони виявили намір укласти мирову угоду, у зв'язку з чим судом було оголошено перерву в судовому засіданні та надано можливість оформити умови мирової угоди.

29 червня 2016 р. сторони подали суду, викладену в письмовій формі, мирову угоду та заяву про її визнання судом, в якій зазначили, що дійшли згоди в питанні вирішення цивільно-правового спору з врахуванням інтересів сторін на слідуючих умовах:

1. Договір довічного утримання від 01 липня 2011 р., який зареєстрований в реєстрі № 2-2125 та посвідчений державним нотаріусом Другою черкаською нотаріальною конторою, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - розривають, з визнанням за ОСОБА_6 права власності на 33/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в м. Черкаси по вул. Ватутіна, 191.

2. ОСОБА_6 за належне виконання умов договору Довічного утримання від 01 липня 2011 р. який зареєстрований в реєстрі № 2-2125 та посвідчений державним нотаріусом Другою черкаською нотаріальною конторою, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а саме п. 3 договору, який передбачає, що «я, ОСОБА_7, зобовязуюсь довічно повністю утримувати ОСОБА_6, забезпечувати її (його) харчуванням, доглядом, необхідною допомогою, в разі смерті відчужувача зобовязуюся її (його) поховати та п. 5 договору «щомісячна вартість матеріального забезпечення (харчування, догляду та необхідної допомоги) визначена сторонами в сумі 500,00 (пятсот) гривень» зобовязується повернути ОСОБА_7 під час підписання мирової угоди витрачені нею на ОСОБА_6 кошти у сумі 39 000 (тридцять девять тисяч) гривень 00 коп. Факт отримання грошових коштів підтверджуватиметься власноручно написаною розпискою ОСОБА_7

3. ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ніяких інших претензій матеріального та морального характеру один до одного не мають та не матимуть в майбутньому, а також підтверджують, що ця мирова угода відповідає їх дійсним намірам та не носить прихованого удаваного правочину, укладається ними у відповідності з їх справжньою волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для них умовах і не є результатом впливу тяжких обставин, угода укладається ними без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, вони однаково розуміють значення, умови угоди, її природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються даним договором, а також свідчать, що угодою визначені всі істотні умови, про що свідчать їхні особисті підписи на угоді.

4. Всі витрати по здійсненню реєстрації права власності на домоволодіння покладаються на ОСОБА_6

5. Ніяких інших претензій з приводу стягнення судових витрат та витрат на юридичну допомогу у позивача до відповідача, а у відповідача до позивача не має і не матимуть в подальшому відповідно до конкретного даного факту.

6. Сторони засвідчують, що після виконання мирової угоди, вони не будуть мати між собою неврегульованих майнових питань та претензій щодо Предмету мирової угоди.

7. Дана мирова угода складена українською мовою і підписана у трьох оригінальних примірниках один у справу № 711/2696/16-ц та по одному для кожної сторони і набуває чинності з моменту її підписання сторонами та затвердженням судом. Рішення Придніпровського районного суду від 19 травня 2016 року втрачає юридичної сили.

У зв'язку з тим, що спір урегульований мировою угодою, сторони просять мирову угоду визнати, а провадження по справі закрити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та подану сторонами мирову угоду, колегія суддів вважає, що вищезазначена заява підлягає до задоволення, а мирова угода до визнання, виходячи з наступного.

Відповідно до чинного законодавства України, одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди.

За положеннями ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Тобто мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду й під контролем суду, заснована на взаємних поступках угода, яка по-новому визначає їх суб'єктивні права й обов'язки та є двостороннім волевиявленням сторін. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета спору. Не може визнаватися судом мирова угода, яка порушує права, свободи й охоронювані законом інтереси інших осіб.

Предметом спору в даній справі є розірвання договору довічного утримання, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є сторонами даного договору.

Вирішуючи питання щодо визнання мирової угоди, суд з'ясовує чи не суперечать умови, укладеної між сторонами мирової угоди, вимогам закону, та чи не порушують права третіх осіб.

Положенням п. 4 ч. 1 ст. 205 та ч. 4-5 ст.175 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Укладена між сторонами мирова угода не суперечить закону, укладена в інтересах обох сторін, виконання сторонами умов мирової угоди не порушує інтересів інших осіб.

Виходячи з наведеного, рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відповідно до положень ч.1 ст.310 ЦПК України та визнання мирової угоди, укладеної між сторонами.

На підставі викладеного та керуючись 175, 303, 306, 307, 310, 315, 319 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання договору довічного утримання, скасувати.

Визнати мирову угоду, укладену між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до якої:

1. Договір довічного утримання від 01 липня 2011 р., який зареєстрований в реєстрі № 2-2125 та посвідчений державним нотаріусом Другої черкаської нотаріальної конторою, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - розірвати, визнати за ОСОБА_6 право власності на 33/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в м. Черкаси по вул. Ватутіна, 191.

2. ОСОБА_6 за належне виконання умов договору Довічного утримання від 01 липня 2011 р. який зареєстрований в реєстрі № 2-2125 та посвідчений державним нотаріусом Другої черкаської нотаріальної контори, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а саме п. 3 договору, який передбачає, що «я, ОСОБА_7, зобовязуюсь довічно повністю утримувати ОСОБА_6, забезпечувати її (його) харчуванням, доглядом, необхідною допомогою, в разі смерті відчужувача зобовязуюся її (його) поховати та п. 5 договору «щомісячна вартість матеріального забезпечення (харчування, догляду та необхідної допомоги) визначена сторонами в сумі 500,00 (пятсот) гривень» повернути ОСОБА_7 під час підписання мирової угоди витрачені нею на ОСОБА_6 кошти у сумі 39 000 (тридцять девять тисяч) гривень 00 коп. Факт отримання грошових коштів підтверджуватиметься власноручно написаною розпискою ОСОБА_7.

3. ОСОБА_14 та ОСОБА_7, ніяких інших претензій матеріального та морального характеру один до одного не мають та не матимуть в майбутньому, а також підтверджують, що ця мирова угода відповідає їхнім дійсним намірам та не носить прихованого удаваного правочину, укладається ними у відповідності зі справжньою їх волею, без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску та на вигідних для нах умовах і не є результатом впливу тяжких обставин, угода укладається ними без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, вони однаково розуміють значення, умови угоди, її природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються даним договором, а також свідчать, що угодою визначені всі істотні умови, про що свідчать їхні особисті підписи на угоді.

4. Всі витрати по здійсненню реєстрації права власності на домоволодіння покладаються на ОСОБА_6

5. Ніяких інших претензій з приводу стягнення судових витрат та витрат на юридичну допомогу у позивача до відповідача, а у відповідача до позивача не має і не матимуть в подальшому відповідно до конкретного даного факту.

6. Сторони засвідчують, що після виконання мирової угоди, вони не будуть мати між собою неврегульованих майнових питань та претензій щодо Предмету мирової угоди.

7. Дана мирова угода складена українською мовою і підписана у трьох оригінальних примірниках один у справу № 711/2696/16-ц та по одному для кожної сторони і набуває чинності з моменту її підписання сторонами та затвердженням судом. Рішення Придніпровського районного суду від 19 травня 2016 року втрачає юридичної сили.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання договору довічного утримання, закрити.

Розяснити сторонам наслідки передбачені ст. 206 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :