Справа № 760/9200/16-ц
Провадження № 4-с/760/124/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на дії та постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Шкрід С. О.,

в с т а н о в и в:

20.05.2016 заявник звернувся до суду із скаргою, у якій просив визнати постанови ВДВС Києво-Святошинського РУЮ № 50554652 від 18.03.2016 та № 50554769 від 18.03.2016 неправомірними та зобов'язати ВДВС Києво-Святошинського РУЮ відкрити виконавче провадження з приводу примусового виконання виконавчих листів у цивільній справі № 369/6495/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна» затрат по виплаті страхового відшкодування у розмірі 74 865,68 грн. та судовий збір у розмірі 748,66 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги, заявник зазначив, що відповідно до рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10.12.2015 у цивільній справі № 369/6495/15-ц, яке набрало законної сили 05.01.2016, з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна» було стягнуто затрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 74 865,68 грн. та судовий збір у розмірі 748,66 грн.

У зв'язку з невиконанням боржником вищезазначеного рішення суду в добровільному порядку, заявник був вимушений звернутися до Києво-Святошинського районного управління юстиції з заявою про відкриття виконавчих проваджень.

Однак, 18.03.2016 державний виконавець виніс постанови про відмову у відкритті виконавчих проваджень № 50554652 та № 50554769, оскільки виконавчі листи, які пред'явлені до виконання, не відповідають вимогам статті 18 Закону «Про виконавче провадження», а саме: не містять індивідуального ідентифікаційного номера боржника та/або серію і номер його паспорта.

Заявник стверджував, що таке рішення державного виконавця є протиправним, оскільки відомості щодо ідентифікаційного номеру боржника, його дати, місця народження, паспортні дані на момент видачі виконавчого листа не є обов'язковими у виконавчому документі та вказуються лише за наявності таких даних.

Крім цього, просив звернути увагу, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець з метою захисту інтересів стягувача має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну, проте таких дій не вчинив.

Враховуючи вищезазначені обставини в сукупності заявник стверджував, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника та/або серії і номеру його паспорта не є правовою підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження. Обґрунтовуючи свої доводи, заявник посилалася на постанову Верховного Суду України від 25.06.2014 у цивільній справі № 6-62цс14.

Представник заявника у судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, у якій просив здійснити розгляд скарги без його участі та задовольнити її вимоги у повному обсязі (а.с. 20).

Представник ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції у судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с. 18).

З'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги скарги належить задовольнити у повністю з таких підстав.

Суд встановив, що 08.02.2016 Солом'янський районний су м. Києва видав виконавчий лист у цивільній справі № 369/6495/15-ц (провадження № 2/760/7941/15) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна» затрати по виплаті страхового відшкодування у сумі 74 865,68 грн. (а.с. 5-6).

18.03.2016 державний виконавець виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № 50554652, оскільки виконавчий лист № 369/6495/15-ц не містить індивідуальний ідентифікаційний номера боржника та/або серію і номер його паспорта (а.с. 4).

08.02.2016 Солом'янський районний су м. Києва видав виконавчий лист у цивільній справі № 369/6495/15-ц (провадження № 2/760/7941/15) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна» судовий збір у розмірі 748,66 грн. (а.с. 9-10).

18.03.2016 державний виконавець виніс постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження № 50554752, оскільки виконавчий лист № 369/6495/15-ц не містить індивідуальний ідентифікаційний номера боржника та/або серію і номер його паспорта (а.с. 8).

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З матеріалів справи випливає, що на виконання рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10.12.2015 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яке набрало законної сили 05.01.2016 було видано виконавчі листи у цивільній справі № 369/6495/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна» затрат по виплаті страхового відшкодування у сумі 74 865,68 грн. та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна» судовий збір у розмірі 748,66 грн.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами статті 19 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи випливає, що строк пред'явлення до виконання виконавчих листів у цій справі не закінчився, а тому заявник у встановлений законом строк пред'явив до виконання виконавчі листи у цивільній справі № 369/6495/15-ц до ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції у м. Києві.

Однак, державний виконавець відмовив заявнику у відкритті виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна» затрат по виплаті страхового відшкодування у сумі 74 865,68 грн. та судового збору у розмірі 748,66 грн., оскільки виконавчі листи № 369/6495/15-ц не містять індивідуальний ідентифікаційний номер боржника та/або серію і номер його паспорта.

Проте, відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Отже, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника та/або серії і номера його паспорта не є правовою підставою для відмови у відкритті державним виконавцем виконавчого провадження.

Зазначений правовий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 25.06.2014 у цивільній справі № 6-62цс14 та відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК враховується судом при вирішенні цієї справи.

Враховуючи вищезазначені обставини в сукупності вимоги скарги належить задовольнити у повному обсязі, оскільки під час виконання судового рішення у цій справі діями та рішеннями державного виконавця було порушено права заявника.

Керуючись статтею 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 360-7, 385, 386, 387 ЦПК, суд

у х в а л и в:

Скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на дії та постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Шкрід С. О - задовольнити повністю.

Визнати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Шкрід С. О. про відмову у відкритті виконавчого провадження № 50554652 від 18 березня 2016 року неправомірною.

Визнати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Шкрід С. О. про відмову у відкритті виконавчого провадження № 50554752 від 18 березня 2016 року неправомірною.

Зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 369/6495/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» затрат по виплаті страхового відшкодування у розмірі 74 865,68 грн.

Зобов'язати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 369/6495/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» судового збору у розмірі 748,66 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. В. Шевченко