Справа № 454/1575/16 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/6096/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

19 жовтня 2016 року суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області Ніткевич А.В., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06 червня 2016 року у справі за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» до Вищого Адміністративного суду України та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 06 червня 2016 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» до Вищого Адміністративного суду України та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди в частині вимог до Вищого Адміністративного суду України.

Ухвалу суду оскаржив позивач ФГ «ОСОБА_2В.».

Перевіривши матеріали справи за апеляційною скаргою ФГ «ОСОБА_2В.» на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06 червня 2016 року, приходжу висновку, що таку необхідно визнати неподаною та повернути апеллянту виходячи з наступного.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Наслідком недотримання відповідних умови є залишення апеляційної скарги без руху, а у разі, якщо цей недолік не буде усунуто у визначений строк, апеляційна скарга повертається особі, яка її подала (ст. 121 ЦПК України).

З матеріалів справи встановлено, що подавши 21.07.2016 року апеляційну скаргу (а.с. 36-37) апелянт, покликаючись на п. 13 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», не сплатив судовий збір, оскільки вважає, що по даній категорії справ він звільнений від сплати судового збору..

При цьому, відповідно до п. 13 ч 2. ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

В свою чергу, згідно із п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 19.09.2016 року залишено без руху апеляційну скаргу ФГ «ОСОБА_2В.» на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06 червня 2016 року, апелянту запропоновано оплатити судовий збір відповідно до вимог п.п. 9 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», а також розяснено наслідки невиконання вимог ухвали. Також, звернуто увагу на те, що вказане положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню незалежно від того, чи передбачено Законом № 3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляться відповідні ухвали (п. 23 ППВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 р.).

Копія ухвали Апеляційного суду Львівської області від 19.09.2016 року надіслана апелянту за адресою, зазначеною ним в апеляційній скарзі, рекомендованою кореспонденцією, і як вбачається із матеріалів справи, отримана апелянтом 08.10.2016 року, що підтверджується розпискою (а.с. 47).

12.10.2016 року на адресу апеляційного суду надійшов лист представника апелянта на виконання вимог ухвали, зміст якого зводиться до того, що у позовній заяві у даній справі стоїть питання про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням, діями суду, тому на підставі п.13 ч. 2 ст 3 ЗУ «Про судовий збір» апелянт звільнений від сплати судового збору. Просить продовжити строк виконання ухвали від 19.09.2016 року, вказати норми конституції, якими суд керувався та уточнити суму судового збору.

Перевіривши доводи заяви вважаю, що підстави для задоволення такої відсутні, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Частиною 3 ст. 13 ЦК України встановлено, що зловживання правом не допускається.

Статтею 82 ЦПК України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов"язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Аналогічна за змістом норма міститься у ст. 8 ЗУ «Про судовий збір».

При цьому, пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз. 2 п. 29 Постанови від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз»яснив, що у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як роз»яснено у п. 23 цієї ж Постанови, Законом України "Про судовий збір" визначено розмір ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на будь-які ухвали суду, що підлягають оскарженню незалежно від того, чи передбачено Законом України "Про судовий збір" справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали.

Таким чином, апелянт не сплатив судовий збір у розмірі, який визначений Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3574-VІ, в редакції Закону України від 22 травня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності 01 вересня 2015 року, та не надав копій документів, які б свідчили про наявність у заявника пільг щодо оплати судового збору.

Крім цього, в ухвалі Апеляційного суду Львівської області від 19.09.2016 року з посиланням на норму закону чітко визначено суму судового збору 1378 грн., яку необхідно сплатити апелянту.

Наведені обставини в їх сукупності свідчать про необґрунтованість клопотання представника апелянта ОСОБА_2 та його безпідставність.

В свою чергу, статтями 121, 297 ЦПК України передбачено, що у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала, що не позбавляє апелянта можливості подати апеляційну скаргу повторно, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи, що станом на 19.10.2016 р. вимоги ухвали про залишення без руху апеляційної скарги Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06 червня 2016 року апелянтом не виконанні, є всі підстави для визнання скарги неподаною та повернення її апелянту.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Фермерському господарству «ОСОБА_2В.» в задоволенні клопотання від 12.10.2016 року про продовження строку виконання ухвали.

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «ОСОБА_2В.» на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 06 червня 2016 року визнати неподаною та повернути апелянту.

Роз»яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє апелянта можливості подати апеляційну скаргу повторно, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя А.В. Ніткевич