АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Борисової О.В., Гаращенка Д.Р.

секретар: Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Бежевець Алли Михайлівни в інтересах Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року у цивільній справі за позовом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/7109/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.
в с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року задоволено частково позов Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» (далі по тексту - НТУУ «КПІ») до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь НТУУ «КПІ» заборгованість по платі за утримання житла та плати за користування комунальними послугами, яка утворилась станом на 01 січня 2016 року в розмірі 15 730,42 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь НТУУ «КПІ» судовий збір в сумі 1 015,00 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду Бежевець А.М. в інтересах НТУУ «КПІ» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні 3 141,08 грн. скасувати та ухвалити нове про задоволення цих позовних вимог. Зазначає, що обов'язок вносити плату за житлово-комунальні послуги покладається на споживача-фізичну особу, яка їх фактично спожила та не залежить від частки у праві спільної часткової власності на приміщення, де було фактично спожито житлово-комунальні послуги.

В суді апеляційної інстанції Дубняк М.В. в інтересах НТУУ «КПІ» апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав, що НТУУ «КПІ» як балансоутримувач будинку взагалі не має права на отримання плати за надані житлово-комунальні послуги до укладення відповідного договору.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належний чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, будинок АДРЕСА_1 перебуває на балансі НТУУ «КПІ» (а.с.10).

ОСОБА_3 є власником 5/6 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 24 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. (а.с.27-28).

Відповідно до довідки форми № 3, виданої НТУУ «КПІ» від 28 жовтня 2015 року №37/911, у квартирі АДРЕСА_1, яка складається із чотирьох житлових кімнат, загальною площею 93,8 кв.м., зареєстрований та проживає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

В листопаді 2015 року НТУУ «КПІ»звернулось до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка відповідно до наданих позивачем розрахунків за період з січня 2014 року по грудень 2015 року, становить 18 871,50 грн. (а.с.32).

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог НТУУ «КПІ», стягнувши з ОСОБА_3 як співвласника квартири, якому належить 5/6 частин цієї квартири, заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з січня 2014 року по грудень 2015 року в сумі 15 730,42 грн. на підставі ст.360 ЦК України. Також суд дійшов висновку, що позовні вимоги до ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки він не є співвласником квартири.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Як було встановлено судом, власником 5/6 частин квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що власником іншої 1/6 частини вказаної квартири є брат його покійної дружини, який мешкає за кордоном.

Натомість, ОСОБА_2 взагалі не є співвласником квартири.

Враховуючи викладене, а також те, що позов було заявлено лише до ОСОБА_2, ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що з останнього підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги відповідно до його частки у праві спільної часткової власності (5/6 частин від загальної суми в розмірі 18 871,50 грн), що становить 15 730,42 грн. Враховуючи, що ОСОБА_2 не є співвласником квартири, він не повинен нести витрати по утриманню будинку.

В суді апеляційної інстанції Дубняк М.В. в інтересах НТУУ «КПІ» було повторно заявлено клопотання про направлення запиту до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна з метою встановлення всіх власників квартири АДРЕСА_1.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового розгляду, дійшла висновку, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки таке клопотання вже було заявлено в суді першої інстанції, судом було направлено відповідний запит до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна. Згідно відповіді Бюро було роз'яснено, що останнє не здійснює державну реєстрацію прав власності на об'єкти нерухомого майна, а держателем Реєстру речових прав на нерухоме майно є Міністерство юстиції України (а.с.44).

Крім того, відповідачами у даній справі є лише ОСОБА_2, ОСОБА_3, а цивільним процесуальним законодавством не передбачено можливості притягнення до участі у справі будь-яких осіб на стадії апеляційного провадження.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_3 15 730,42 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги сторонами не оскаржено, а тому, відповідно до положень ст. 303 ЦПК України у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для перевірки правильності висновків суду у цій частині.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Всі викладені у апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Бежевець Алли Михайлівни в інтересах Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: О.В. Борисова

Д.Р. Гаращенко