Справа № 203/4633/16-ц
Провадження № 2/0203/1483/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третіх осіб ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання Державної служби України з питань праці та державного підприємства «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці» про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 обласної державної адміністрації, треті особи Державна служба України з питань праці, державне підприємство «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці», про визнання дій незаконними, скасування погодження,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 пред?явила зазначений позов до ОСОБА_5 ОДА, Державної служби України з питань праці, який до початку розгляду справи по суті зменшила, предявивши вимоги лише до ОСОБА_5 ОДА, зазначивши третіми особами без самостійних вимог Державну службу України з питань праці, ДП «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці», та просила суд визнати незаконними дії ОСОБА_5 ОДА щодо прийняття 13 квітня 2016 року погодження звільнення ОСОБА_4 з посади директора ДП «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці» та скасувати погодження звільнення ОСОБА_4 з посади директора ДП «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці», прийняте 13 квітня 2016 року ОСОБА_5 ОДА, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що 29 квітня 2016 року Державна служба України з питань праці на підставі отриманого 18 квітня 2016 року погодження від 13 квітня 2016 року голови ОСОБА_5 ОДА щодо звільнення позивача з посади директора ДП «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці», з порушенням строків прийняла наказ про звільнення позивача датою 10 травня 2016 року, проте таке погодження, що стало підставою видання наказу, відбулось з грубим порушенням вимог ст. 36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Постанови Кабінету Міністрів України №203 від 19 березня 1991 року «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності», Порядку погодження з ОСОБА_6 міністрів АРК, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабміну № 818 від 09 жовтня 2013 року, п.6.2 Статуту ДП «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці», оскільки відбулося всупереч чіткому алгоритму дій зазначеному у вказаних нормативних актах та Порядку, у зв?язку з чим погодження не могло бути підставою звільнення.

В судовому засіданні представник третіх осіб Державної служби України з питань праці та ДП «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці» ОСОБА_3, думку якої підтримала представник відповідача ОСОБА_5 ОДА ОСОБА_2, заявила клопотання про закриття провадження у даній цивільній справі за п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, оскільки вказаний спір не є трудовим з огляду та не, що дії голови ОДА щодо погодження звільнення самі по собі не тягнуть будь-яких змін у правовому становищі працівника підприємства, а такі дії носять процесуальний характер та є похідними від здійснення адміністраціями виконавчої влади на місцях, тому даний спір є адміністративним та підлягає розгляду в порядку, визначеному КАС України.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечував тим, що вказаний спір є трудовим та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, про що також роз?яснено у п.21, 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

Суд, вислухавши думку представників сторін, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 3, ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Компетенція судів щодо розгляду цивільних справ визначена ст.15 ЦПК України, частиною першою якої передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як роз?яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз. 2 п. 21, п. 23 постанови №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» ураховуючи положення статті 1 ЦПК та статті 2 КАС, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

Діяльність особи, призначеної у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління на посаду керівника юридичної особи - суб'єкта господарської діяльності (наприклад, керівник житлово-експлуатаційної організації, призначений на цю посаду відповідним органом місцевого самоврядування), що функціонує на основі права господарського відання або права оперативного управління, або за рішенням органу місцевого самоврядування, не є публічною службою, передбаченою пунктом 15 статті 3 КАС. Трудові правовідносини таких осіб регулюються законодавством про працю, а спори із цих питань розглядаються у порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, виходячи з предмету спору та заявлених вимог, суд приходить до висновку, що спір у даній справі не є публічно-правовим і не має ознак публічно-правових відносин, а тому підстави для закриття провадження у даній справі за п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України відсутні, у зв?язку з чим клопотання представника третіх осіб задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.205, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Державній службі України з питань праці та Державному підприємству «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці» в задоволенні клопотання про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 обласної державної адміністрації, треті особи Державна служба України з питань праці, державне підприємство «Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці», про визнання дій незаконними, скасування погодження відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її оголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста ОСОБА_5. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко