Провадження №2/193/22/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

05 лютого 2016 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Мельниковій Т. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, 27 квітня 2006 року укладений шлюб з відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 25.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося, так як протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступово погіршувалось. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, пред'являє до позивача постійні необґрунтовані претензії, ображає, принижує її честь та гідність. Між ними виникають сварки ,під час яких відповідач часто завдає їй тілесних ушкоджень. Свідком таких сварок нерідко стає їх донька. Тепер у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага.

У зв'язку з чим, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим ,так як суперечить її інтересам та інтересам їх дитини.

Спір про місце проживання дитини, на час пред'явлення позову відсутній.

Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому змушена звернутись до суду і просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав заву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 суду надала: копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 27 квітня 2006 року, виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 25 (а.с. 7); копію свідоцтва про народження доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2 від 01 липня 2006 року виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровської області (а.с. 8).

Сторонам був наданий двомісячний термін для примирення, однак за вказаний термін сторони не примирились.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Крім того відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу.

Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем заявлено суду про намір залишити своє прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишити прізвище позивачу «ОСОБА_1 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 квітня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 25.

Позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 487,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя О. В. Шумська