АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3078/16 Справа № 209/3793/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Замкова Я. В. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд в зв'язку з нововиявленими обставинами рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпродзержинського державного технічного університету Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3, про визнання незаконними та скасування дисциплінарних стягнень, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд в зв'язку з нововиявленими обставинами рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпродзержинського державного технічного університету Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3, про визнання незаконними та скасування дисциплінарних стягнень, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу залишено без задоволення.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, заявник подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення норм процессуального та матеріального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанціїта постановлення нової ухвали.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування ухвали районного суду та задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

За положеннями ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововивленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необгрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановления ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

В п.3,4,6,7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин(частина 2 статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1,2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами є обставини, що обгрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 362, 364 ЦПК.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Дніпродзержинського державного технічного університету, третя особа - ОСОБА_3, про визнання незаконними та скасування дисциплінарних стягнень, наказу про звільнення; поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, яке було залишено без змін ухвалою колегiї суддiв судовоi палати з цивiльних справ Апеляцiйного суду Днiпропетровськоi областi від 19.06.2014 року і ухвалою колегії суддів палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.11.2014 року.

У серпні 2015 року заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд в зв'язку з нововиявленими обставинами рішення по цивільній справі за її позовом до Дніпродзержинського державного технічного університету Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3, про визнання незаконними та скасування дисциплінарних стягнень, наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу. Підставою для перегляду рішення суду заявник зазначає, що після постановлення рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2014 року та набрання ним чинності, нею під час ознайомлення 20.08.2015 р., 21.08.2015 р., 25.08.2015р., як потерпілої, з матеріалами кримінального провадження № 0002210 за ст. 172 ч. 1, ст. 366 ч. 1 КК України, за фактом незаконного звільнення з роботи та підробки службовими особами ДДТУ офіційних документів, на підставі яких було винесено накази про притягнення її до дисциплінарної відповідальності та звільнення; 20.08.2015 р., 21.08.2015 р., 25.08.2015 р., як заявника, з матеріалами наглядового провадження № 47-52-09, заведеного за її зверненнями до прокуратури Дніпровського району міста Дніпродзержинська; 30.07.2015 р. з листом вх. № 1111 від 07.07.2015 року про виконання постанови прокуратури Дніпровського району м. Дніпродзержинська та актом Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області № 04-01-1/29 від 17.06.2015 р. щодо додержання чинного законодавства про працю відносно неї посадовими особами Дніпродзержинського державного технічного університету, їй стали відомі, як вона вважає, нововиявлені обставини, які є істотними для справи, існували на час розгляду справи та, які не були і не могли бути їй відомі під час розгляду справи по суті. Зокрема, пояснення студентів групи ЕМ-13-1д ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 спростовують, як доказ по справі, службову записку першого проректора ДДТУ Гуляєва В.М., який сприйнятий судом як доказ порушення нею дисципліни, також цими поясненнями спростовується добровільне написання студентами заяв про зрив нею занять. Пояснення інших студентів та працівників університету, спростовують факт зриву нею занять студентів 19.09.2013 року. Крім того, графік навчального процесу на 2013/2014 роки був затверджений ректором ДДТУ лише 2 жовтня 2013 року, що спростовує факт невиконання нею індивідуального плану роботи. Крім того, табель обліку робочого часу та нарахування їй заробітної плати за дні, які вона була відсутня на робочому місці спростовують факт невиконання та непроведення нею занять 09.09.2013 року. Також пояснення працівника ДДТУ ОСОБА_19 щодо підписання акту про невиконання нею своїх посадових обов'язків 9 вересня 2013 року не в день зазначений в акті потребує нової оцінки судом. Крім того вказує, що наказ про звільнення як зазначено судом відповідає вимогам інструкції з діловодства Міністерства освіти та науки України, який не стосується державних навчальних закладів, зокрема ДДТУ, тому має місце фальшування доказів відповідачами по справі. Також, суд при розгляді її спору, на її думку, прийняв як докази копії документів які не стосуються питань складання індивідуального плану в ДДТУ, а стосуються інших навчальних закладів, що також вказує на фальшування доказів відповідачем по справі при розгляді її позову. Як на нововиявлені обставини, вона посилається, зокрема, на інформацію, що викладена у листі Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області №1111 від 07.07.2015 року, в акті Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області №04-01-1/29 від 17.06.2015р.; наказі № 424 від 09.04.2013 року про затвердження Інструкції з діловодства у Міністерстві освіти і науки України; Постанові КМУ від 30.11.2011 року №1242 про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах влади, наказі від 07.08.2002 року № 450 про затвердження норм часу для планування і обліку навчальної роботи та переліків основних видів методичної, наукової й організаційної роботи педагогічних і науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів; акті Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 02.10.2013 року; акті ДІНЗ від 17.04.2014 року; заходах з усунення недоліків і зауважень, виконання рекомендацій, сформульованих в акті про результати позапланової виїзної вибіркової перевірки комісією Державної інспекції навчальних закладів України від 25.04.2014 року № 268; наказі № 195-к від 15.05.2014 року про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_3 Вищевказані докази є, на її думку, нововиявленими обставинами та спростовують факти, що покладені в основу судового рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська № 209/5601/13-ц від 13.01.2014 року, є істотними для справи, існували на час розгляду справи та не були і не могли бути їй відомі під час розгляду справи по суті, а тому потребують перегляду рішення за нововиявленими обставинами. З цих підстав просилп скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.01.2014 року та призначити справу до нового розгляду.

Наведені заявником обставини не є підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з огляду на наступне.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що зазначені заявником істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі їй на час розгляду справи, а саме: лист Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області № 1111 від 07.07.2015 року; матеріали перевірки Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області щодо виконання постанови прокуратури Дніпровського району м. Дніпродзержинська та акт Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області №04-01-1/29 від 17.06.2015р.; акт ДІНЗ від 17.04.2014 року; заходи з усунення недоліків і зауважень, виконання рекомендацій, сформульованих в акті про результати позапланової виїзної вибіркової перевірки комісією Державної інспекції навчальних закладів України від 25.04.2014 року №268; наказ №195-к від 15.05.2014 року про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_3; лист відповідь ДДТУ № 107-01-23/10 від 27.01.2015 року, які на думку заявника спростовують встановленні рішенням суду від 13.01.2014 року обставини, не є нововиявленими, оскільки вказані заявником докази не існували на момент винесення рішення суду 13.01.2014 року, виникли набагато пізніше після ухвалення судового рішення, що переглядається, тобто є доказами, здобутими заявником після ухвалення рішення суду, у зв'язку з чим, обставини, які підтверджуються цими доказами є новими обставинами, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні рішення і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Представлені заявником ОСОБА_2 докази на підтвердження фальшування документів, зокрема, службової записки першого проректора ДДТУ Гуляєва В.М., заяв студентів про зрив занять, пояснення працівника ДДТУ ОСОБА_19 щодо порушення процедури підписання акту про невиконання заявником своїх посадових обов'язків 9 вересня 2013 року, фальшування інструкцій з діловодства, які містяться в матеріалах кримінального провадження № 0002210 та були покладені судом першої інстанції в обґрунтування винесеного судом рішення 13.01.2014 року, містяться в матеріалах кримінального провадження № 0002210, яке не закінчено на цей час, та факт фальшування не підтверджений вироком суду, що набрав законної сили, тому суд дійшов правильного висновку, що пояснення студентів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с. 41-46 т.1), пояснення декана ОСОБА_18 (а.с. 48-51 т.1); протоколи допиту свідків ОСОБА_12, ОСОБА_18, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 (а.с. 47, 52-55, 56-58, 81, 82-83 т.1), протоколи одночасного допиту ОСОБА_13 і ОСОБА_2, та ОСОБА_16 і ОСОБА_2 (а.с. 59-61, 62-66 т.1); протокол допиту головного державного інспектора ОСОБА_20 (а.с. 91-93 т.1) не є підставою для перегляду рішення у цивільній справі за ч. 1 ст. 361 ЦПК України.

Посилання заявника, як на докази в обґрунтування своїх вимог, на наказ № 424 від 09.04.2013 року про затвердження Інструкції з діловодства у Міністерстві освіти і науки України; Постанову КМУ від 30.11.2011 року №1242 про затвердження Типової інструкції з діловодства у центральних органах влади, наказу від 07.08.2002 року №450 про затвердження норм часу для планування і обліку навчальної роботи та переліків основних видів методичної, наукової й організаційної роботи педагогічних і науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів; акт Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 02.10.2013 року; табель обліку робочого часу (корегуючий) від 23.09.2013 року, - не є доказами, які підтверджують чи встановлюють нововиявлені істотні обставини, про які не було чи не могло бути відомо заявнику під час розгляду справи, та не могли вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Вимоги заявника про надання нової оцінки доказам, зокрема: журналам обліку роботи академічної групи ЕМ-13-1Д і ЕМ-13-2Д; табелю обліку (корегуючий) від 23.09.2013 року, Акт від 09.09.2013 року, які були раніше досліджені судом першої інстанції, і були предметом перевірки та оцінки апеляційним судом під час розгляду справи апеляційним судом, суд правильно вважав необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки доводи заявника, що стосуються незгоди з ухваленими судовими рішеннями по суті спору, не можуть бути предметом дослідження та оцінки при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно Пункту 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Отже, оцінивши в сукупності всі доводи заявника та надані нею докази на обґрунтування наявності істотних для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 361 ЦПК України, для перегляду рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 січня 2014 року за нововиявленими обставинами та прийняття нового рішення оскільки обставини, на які посилається заявник, не є істотними та не відносяться до нововиявлених. Доводи заявника про фальшивість доказів не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви. Крім того, вказані заявником нові обставини не могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і не спростувують факти, покладені в основу судового рішення, оскільки крім зазначених доказів, які намагається спростувати та переоцінити заявник, рішення суду було ухвалене на підставі також інших доказів, які досліджувалися в судовому засіданні за участі сторін, оцінені судом першої інстанції у своїй сукупності, та ця оцінка перевірена судами вищих інстанцій.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на незаконність ухвали суду першої інстанції не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не спростовують висновки суду про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Наведені в скарзі доводи фактично зводяться до незгоди з судовим рішенням і не містять нововиявлених обставин, наявність яких може бути підставою для перегляду судового рішення відповідно до положень ст.361 ЦПК України.

Підстав для скасування ухвали суду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова