Справа №694/1380/16-ц
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17.10.2016 року м. Звенигородка

Суддя Звенигородського районного суду Черкаської області Гончаренко Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ризинської сільської ради, ОСОБА_2 про захист права шляхом визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності,

в с т а н о в и л а :

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Ризинської сільської ради, ОСОБА_2 про захист права шляхом визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності.

Відповідно до ст. 122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом. Форма і зміст позовної заяви наведені у ст. 119 ЦПК України, де в п.6 ч.2 даної статті зазначено, що позовна заява повинна містити, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти діб з дня отримання позивачем ухвали.

Вважаю, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки, всупереч вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, вона не містить зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку позивач посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Позивачем не зазначено та не додано до матеріалів справи правовстановлюючі документи на нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в с. Ризине Звенигородського району Черкаської області на яке позивач просить визнати право власності за набувальною давністю. Окрім того в матеріалах справи відсутній висновок оціночної вартості вказаного майна та незазначена ціна позову.

До позовної заяви не додано доказів, якими позивач підтверджує обставини позову:

- документів, що підтверджують хто та коли, на якій підставі здобув спірний житловий будинок,

- на якій земельній ділянці розташований вказаний житловий будинок;

- за ким такий будинок зареєстровано у погосподарських книгах сільської ради за його місцем розташування, зважаючи на наявність технічного паспорту, що виготовлявся та видавався у 1987 році,

- договору купівлі-продажу про придбання у власність позивачем нерухомого майна у вигляді житлового будинку;

- не зазначено спадкоємців, які вступили у спадщину після смерті ОСОБА_3, чи відмовилися від її отримання у встановленому законом порядку.

Крім того, до матеріалів позову не надано витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Додані до позовної заяви копії документів належним чином не завірені, як того вимагає норма ЦПК, а тому не можуть братися судом як відповідний доказ при розгляді справи.

Оскільки позовна заява відноситься до позовних заяв майнового характеру і ціна позову відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України визначається дійсною вартістю нерухомого майна на сьогоднішній день, тому розмір судового збору згідно п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому позовна заява подається.

У позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю цього майна. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, звіт про оцінку майна (висновки суб'єкта оціночної діяльності), витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, що позивачем не зроблено.

За таких обставин позивач, ставлячи питання про визнання за ним у судовому порядку права власності на майно у порядку набувальної давності, має вказати на правові підстави його звернення саме до суду з подібною вимогою, - має надати до суду відомості про законність, добросовісність та безперервність, користування набутим майном.

Таким чином, позивач повинний усунути недоліки позовної заяви шляхом приведення її у відповідність до п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, а саме з викладенням обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги та зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, та особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язку (ч.3 ст.27 ЦПК України), і одним із них є подання до суду належно оформленої позовної заяви з додатками (яка б відповідала ст. ст. 119, 120 ЦПК України).

Отже, відсутність вищенаведеного, позбавляє можливості визначитись із підсудністю, вирішити питання про відкриття провадження у справі, розглянути справу в строки визначені діючим законодавством та здійснити захист прав у спосіб, визначений законами України.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и л а :

позовну заяву ОСОБА_1 до Ризинської сільської ради, ОСОБА_2 про захист права шляхом визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправлення недоліків позовної заяви, вказаних у мотивувальній частині даної ухвали і надання їх суду в строк, який не перевищує п`яти днів, з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання ухвали судді в зазначений строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Звенигородського

районного суду ОСОБА_4