АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи: Приватне підприємство "Білдгрупменеджмент", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Н.В. про розірвання договору купівлі-продажу корпоративних прав та визнання права власності на частку в статутному капіталі приватного підприємства,

в с т а н о в и л а

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до учасника приватного підприємства " Білдгрупменеджмент" ОСОБА_4, треті особи, ПП"Більдгрупменеджмент" , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Н.В. про розірвання договору купівлі-продажу корпоративних прав та визнання права власності на частку в статутному капіталі приватного підприємства.

Позивач зазначав, що відповідно до рішення власників ПП" Більдгрупменеджмент" від 22.07.2011 № 10 ним було відступлено право власника у підприємстві на користь відповідача.

22 липня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір про відступлення прав власника шляхом купівлі-продажу корпоративних прав у ПП"Білдгрупменеджмент"( далі - Приватне підприємство), посвідчений ПН КМНО Звєрьковою Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 4268( далі - Договір), за умовами якого він передав відповідачу належну йому частку у статутному ( складеному ) капіталі ПП" Білдгрупменеджмент" , яка становила 15 % та в грошовому виразі складала 150 000,00 грн. Право власності у відповідача на частку у статутному ( складеному) капіталі приватного підприємства виникло одразу після підписання вказаного договору , що передбачено п. 5 Договору.

За Договором відповідач як покупець зобов'язувався сплатити йому 150 000,00 грн. протягом 5 днів з дня укладення Договору , а також вчинити всі необхідні дії для проведення відповідної державної реєстрації Статуту підприємства у новій редакції у строки та порядку, встановлені чинним законодавством України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 обов'язки за Договором виконав в повному обсязі передав право власника на частку у підприємстві на користь відповідача, проте відповідач не здійснила оплату за отримане майнове право у строки визначені у п. 3 Договору та будь-яких дій, які б свідчили про намір відповідача здійснити розрахунок не вчинив.

Вважаючи, що порушення відповідачем договору є істотним, оскільки він позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору , а тому відповідно до вимог ч. 611 ЦК України та ч. 4 ст. 692 ЦК України позивач просив розірвати договір про відступлення прав власника шляхом купівлі - продажу корпоративних прав у ПП"Білдгрупменеджмент" від 22.07.2011, визнати за ним право власності на частку в статутному капіталі ПП"Білдгрупменеджмент" в розмірі 15 %, відновивши його становище, яке існувало до укладення спірного договору , припинити право власності відповідача на частку у статутному( складеному) капіталі , скасувати рішення власників ПП"Білдгрупменеджмент" від 22.07.2011, скасувати державну реєстрацію змін до статуту ПП"Білдгрупменеджмент", пов'язану із відступленням частки у статутному( складеному) капіталі ПП"Білдгрупменеджмент".

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Приватне підприємство "Білдгрупменеджмент", приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Н.В. про розірвання договору купівлі-продажу корпоративних прав та визнання права власності на частку в статутному капіталі приватного підприємства відмовлено.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 просить рішення скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі , оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Треті особи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду , але їх представники у судове засідання не з'явилися і причину неявки суду не повідомили , а тому колегія суддів , заслухавши думку осіб , які беруть участь у справі , дійшла висновку про слухання справи у відсутності третіх осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у ній, представника відповідача ОСОБА_7, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на те , що суд обгрунтовано відмовив у задоволені позову, оскільки відповідач розрахувався з позивачем про що свідчить надана позивачем державному реєстратору заява, в якій він стверджував , що майнових , фінансових та будь-яких інших претензій до приватного підприємства " Білдгрупменеджмент "та його власників не має, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким це договір, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За загальним правилом (частина перша статті 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно із частиною другою статті 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов'язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Однак, сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (частина друга статті 692 ЦК України).

У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором.

Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами(частина третя статті 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 ЦК України.

Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Частиною 1 статті 692 вказаного Кодексу встановлено, що оплата товару за договором купівлі - продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У випадку, якщо договором купівлі - продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором.

Судом встановлено, що 22 липня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено Договір про відступлення прав вимоги шляхом купівлі-продажу корпоративних прав у ПП" Білдгрупменеджмент", за умовами якого продавець продав та передав у власність покупцю, а покупець купив та прийняв від продавця права власника у ПП"Білдгрупменеджмент" ( ідентифікаційний код 35482152) та корпоративні права продавця у підприємстві , які становлять частку у Статутному ( Складеному) капіталі підприємства у розмірі 15 % від його загального розміру, сформовану повністю у сумі 150 000,00 грн. в порядку та на умовах, визначених цим договором, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрьковою Н.В. , зареєстрованого за № 4268 ( п. 1 Договору ) ( а.с. 32-33).

Відповідно до п. 3 Договору цей продаж корпоративних прав у підприємстві вчинено за 150 000,00 грн., які Покупець зобов'язаний сплатити продавцю протягом п'яти днів після укладення цього договору .

Частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно.

До того ж, вимагаючи розірвання договору, на підставі статті 652 ЦК України на позивача покладається, у відповідності до статті 60 ЦПК України, обов'язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Однак , позивачем не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання договору про відступлення прав власника шляхом купівлі-продажу корпоративних прав у ПП " Білдгрупменеджмент" від 22.07.2011 року укладеного з відповідачем.

Частина 1 статті 692 ЦК України встановлює загальне правило, за яким покупець зобов'язаний оплатити товар безпосередньо після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару . Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу( ч.2 ст. 692 ЦК України ).

Але з цього правила можуть існувати певні винятки: коли інший момент оплати товару визначається договором купівлі-продажу , тобто має місце відстрочка платежу. Під відстрочкою платежу необхідно розуміти оплату товару в повному обсязі через деякий час після передачі товару.

Отже, умовами договору встановлено , що оплата товару повинна бути здійсненна протягом п'яти днів після укладення договору.

При несплаті покупцем у встановлений строк товару , продавець має право вимагати його оплати ( ст. 692 ЦК України ) або вимагати повернення покупцем неоплаченого товару.

Однак , при реалізації цієї вимоги необхідно врахувати положення ст. 697 ЦК України , а також характер проданого товару і суть зобов'язання.

Частиною першою статті 697 ЦК України визначено , що договором може бути встановлено, що право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до оплати товару або настання інших обставин. У цьому разі покупець не має права до переходу до нього права власності розпоряджатися товаром, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із призначення та властивостей товару.

Якщо договором купівлі-продажу не передбачено , що право власності на товар зберігається за продавцем до оплати товару , він не має права вимагати повернення товару покупцем.

Згідно із п. 5 Договору право власності у покупця на корпоративні права у підприємстві виникає після підписання цього договору.

Відповідно до п. 6 Договору після підписання цього Договору продавець втрачає всі належній йому права та обов'язки власника підприємства, які пов'язані з корпоративними правами у підприємстві, а покупець набуває відповідних прав та обов'язків власника підприємства.

Отже, умовами договору передбачено , що право власності на корпоративні права у покупця виникає після підписання Договору.

А тому виходячи з положення ст. 297 ЦК України позивач не має права вимагати повернення частки у статутному капіталі покупцем.

Згідно із п. 12 Договору покупець зобов'язується вчинити всі необхідні дії для проведення відповідної державної реєстрації Статуту підприємства у новій редакції у строки та порядку, встановлені чинним законодавством України.

Як випливає з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на 25.06.2014 року засновниками ПП " Білдгрупменеджмент " були ОСОБА_8 розмір внеску до Статутного фонду - 1 000 000.00 грн. і ОСОБА_4 розмір внеску до статутного фонду - 1 500 000,00 грн.( т.1 а.с. 34)

Таким чином , відповідач виконав умови Договору встановлені п.12, оскільки відповідач здійснив всі необхідні дії для проведення відповідної державної реєстрації Статуту.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Державної реєстраційної служби України станом на 11.08.2014 до переліку засновників ( учасників) юридичної особи ПП" Білдгрупменеджмент" внесено відомості : ОСОБА_4, індекс 01024, АДРЕСА_1, розмір внеску до статутного фонду - 25 000,00 грн., Приватне підприємство Білгрупменеджмент" , індекс 08200, Київська обл., місто Ірпінь, вул. 3-го Інтернаціоналу , будинок 1 , корпус Б, 35482152, розмір внеску до статутного фонду - 750 000, 00 грн.; ОСОБА_9 , індекс 00000, АДРЕСА_1, розмір внеску до статутного фонду - 1 475 000,00 грн.(а.с. 63).

Відповідно до п.4.9 Статуту ПП " Білдгрупменеджмент" ( далі - Статут) Статутний ( Складений) капітал підприємства на 15 червня 2015 року складає 2 500 000,00 грн., який формується за рахунок грошових вкладів власників і ОСОБА_4 володіє корпоративними правами у підприємстві , які становлять частку у Статутному (Складеному ) капіталі підприємства у розмірі 1,00 % від загального розміру у сумі 25 000 .00 грн.( п.4.11 Статуту) ( т.1 а.с. 243).

За таких обставин , не підлягали до задоволення і вимоги позивача про визнання за ним права власності на частку в Статутному( Складеному ) капіталі ПП "Білдгрупменеджмент" в розмірі 15 відсотків та припинення право власності ОСОБА_4 на її частку в Статутному капіталі підприємства.

Крім того , в день укладення оспорюваного договору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Звєрькова Н.В. посвідчила заяву ОСОБА_1 до Державного реєстратора Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області , в якій ОСОБА_1 повідомив, всім , кого це стосується , що на підставі рішення Власників №10 від 22.07.2011 та на підставі Договору про відступлення прав власника шляхом купівлі-продажу корпоративних прав у ПП" Білдгрупменеджмент" , укладеного 22.07.2011 він передав всі належні йому права та обов'язки власника ПП "Білдгрупменеджмент" ( ідентифікаційний код 35482152) - ОСОБА_4, у зв'язку з продажем всіх належних йому корпоративних прав у підприємстві та перестав бути його власником .

Майнових, фінансових та будь-яких інших претензій до приватного підприємства "Білдгрупменеджмент" і його власників він не має ( а.с. 33).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд дійшов правильного висновку , що відсутні праві підстави до його задоволення.

У позовній заяві позивач ставив питання про скасування рішення власників Приватного підприємства від 22.07.2011 року та скасування державної реєстрації змін до статуту Приватного підприємства, яка пов'язана із відступленням частки у статутному(Складеному ) капіталі від нього на користь відповідача здійснене 22.07.2011 року, проте такі вимоги заявлені до неналежного відповідача, так як не входить до компетенції ОСОБА_4, як співвласника Приватного підприємства, скасування державної реєстрації змін до Статуту Приватного підприємства .

Не може відповідати відповідач і за вимогами про скасування рішення власників Приватного підприємства від 22.07.2011 року, оскільки Приватне підприємство є власником майна, переданого йому власниками у власність Підприємства, як вклад до Статутного ( Складеного) капіталу і вимоги щодо права власності на частку в статутному капіталі Приватного підприємства є такими, що пов'язані з реалізацією корпоративних прав за умови звернення до належного відповідача.

Крім того, суд за наявністю підстав може визнати незаконним рішення загальних зборів учасників Приватного підприємства, але не скасувати його .

Однак, такі вимоги знову ж за умови пред'явлення до належного відповідача є відповідно до п.4 ч.1 ст. 12 ГПК України спором, що виникає з корпоративних відносин.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом вимог матеріального та процесуального права, не заслуговують на увагу, оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень вимог матеріального та процесуального права, які б слугували підставою до скасування рішення суду, у зв'язку з неправильним вирішенням спору.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. 303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: