Справа № 192/254/15-ц
Провадження № 2-п/192/1/16
У Х В А Л А

"08" лютого 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Омелюх В.М.

за участю секретаря судового засідання - Савчукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Солоне заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі №192/254/15-ц провадження 2/192/200/15 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Солонянського районного суду Дніпропетровської області знаходилась цивільна справа №192/254/15-ц провадження 2/192/200/15 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2015 року частково задоволено позовні вимоги позивача та стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором №DNН4КР82090104 від 18 травня 2006 року заборгованість за кредитом в сумі 975 гривень 00 копійок, по процентам за користування кредитом - в сумі 6123 гривні 10 копійок, пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 7000 гривень 00 копійок та штраф у вигляді фіксованої частини в сумі 500 гривень та процентної складової в сумі 1075 гривень 45 копійок, а всього - в сумі 15673 гривні 55 копійок, в задоволенні решти позову відмовлено. Крім цього, стягнуто на користь позивача понесені ним при зверненні з позовом до суду судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок

Відповідач ОСОБА_1 з урахуванням уточнень від 20 січня 2016 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення з тих підстав, що про існування судового рішення йому стало відомо лише 16 грудня 2015 року, після отримання копії судового рішення через канцелярію суду у встановленому порядку. Судовий розгляд був проведений за його відсутності, при цьому про час та місце розгляду справи він належним чином повідомлений не був, так як повістки, які направлялися судом адресою його проживання, поверталися, тому він був позбавлений можливості прибути до суду та скористатися передбаченими ЦПК України своїми процесуальними правами: подати докази, які спростовують твердження позивача, наводити доводи та міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, заперечувати проти доводів позивача, внаслідок чого справу було розглянуто при неповному зясуванні всіх обставин, що призвело до неправильного вирішення спору, зокрема не перевірено правильність розрахунку боргу. З матеріалів справи вбачається, що 18 травня 2006 року по укладеному між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ним (ОСОБА_1В.) кредитним договором №DNН4КР82090104 він отримав кредит в розмірі 975 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 11 лютого 2015 року за даним кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 15673 гривні 55 копійок, при цьому зазначений у даному розрахунку розмір штрафних санкцій більш ніж у 15 разів перевищує розмір основного боргу. Крім того зазначає, що кредитний договір було укладено 18 травня 2006 року з терміном дії три місяці, тобто до 18 серпня 2006 року, що свідчить про те, що позивачем позов подано після спливу визначеного ст.257 ЦК України трьохрічного строку позовної давності, який може бути застосований судом як підстава відмови в задоволенні позову лише за заявою сторони у справі. Просив з посиланням на ст.72 ЦПК України поновити йому процесуальний строк для подання заяви про перегляд заочного рішення як пропущений з поважних причин, оскільки після отримання в суді копії судового рішення він знаходився у відрядженні, тому не міг своєчасно подати зазначену заяву, скасувати постановлене у цивільній справі заочне рішення, а призначити справу до розгляду в загальному порядку, надавши йому можливість захищати права при розгляді справи по суті позову шляхом застосування строків позовної давності, що є підставою для відмови в задоволені позову.

Заявник (відповідач) ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви (а.с.83), в судове засідання не зявився. Згідно поданої до суду письмової заяви підтримав заяву про скасування заочного рішення та прохав розглядати її у його відсутність (а.с.92).

Представник позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.79,82,91,93). Згідно наданих суду письмових заперечень на заяву про перегляд заочного рішення (а.с.78,93) прохали заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, оскільки вважали, що відповідності до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказах, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачеві, який не зявився в судове засідання, згідно положень ст.227 ЦПК України рекомендованим листом з повідомленням направляється копія заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення. В матеріалах справи містяться докази щодо належного повідомлення відповідача, а рішення суду набрало законної сили 02 липня 2015 року. Ніяких підтверджень того, що рішення було отримане пізніше, ніж вступило в законну силу, відповідач не надає, як не доводить і обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, а також не надає доказів про це, так як судом неодноразово направлялися повістки рекомендованим листом.

В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

У відповідності до ч.3 ст. 231, ст. 228, 229 ЦПК України суд за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення може своєю ухвалою залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку, а заява про скасування заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення, при цьому в заяві про скасування заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Судом встановлено, що у цивільній справі №192/254/15-ц провадження 2/192/200/15 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості заочним рішення Солонянського районного суду від 18 травня 2015 року позов було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором №DNН4КР82090104 від 18 травня 2006 року заборгованість за кредитом в сумі 975 гривень 00 копійок, по процентам за користування кредитом - в сумі 6123 гривні 10 копійок, пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 7000 гривень 00 копійок та штраф у вигляді фіксованої частини в сумі 500 гривень та процентної складової в сумі 1075 гривень 45 копійок, а всього - в сумі 15673 гривні 55 копійок, в задоволенні решти позову відмовлено. Крім цього, стягнуто на користь позивача понесені ним при зверненні з позовом до суду судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок (а.с.57-59).

Згідно матеріалів цивільної справи та повного тексту судового рішення вбачається, що заочне рішення суду було постановлено в судовому засіданні 01 квітня та 18 травня 2015 року без участі відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання (а.с.29) по вулиці Кірова,132 в селі Башмачка Солонянського району Дніпропетровської області, що вбачається з наявних у справі направлених рекомендованою кореспонденцією на його адресу повісток-викликів в судові засідання, які повернулися без вручення з відміткою «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.34,37-38,45,49-52), а зазначене свідчить про те, що він фактично був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права на подачу заперечень проти позову та доказів, які їх обґрунтовують, в тому числі і подавати заяву про застосування строків позовної давності, як підставу відмови в задоволені позову відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, про яку зазначає відповідач у заяві про перегляд заочного рішення та додає до поданої до суду заяви від 20 січня 2016 року (а.с.85-87).

Копія постановленого судом рішення від 18 травня 2015 року 21 травня 2015 року (а.с.60) було направлено відповідачеві відповідно до ст.227 ЦПК України рекомендованою кореспонденцією з повідомлення про вручення, але повернулось до суду без вручення (а.с.62-63) з відміткою «за зазначеною адресою не проживає», а зазначене вище свідчить про те, що фактично заочне рішення суду своєчасно відповідачем отримано не було.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи заочне рішення суду від 18 травня 2015 року було отримано відповідачем ОСОБА_1 за його письмовим зверненням лише 16 грудня 2015 року (а.с.66), а заява про перегляд заочного рішення була ним направлена до суду 25 грудня 2015 року поштою (а.с.74), що свідчить про те, що ним не пропущено встановлений ч.1 ст.228 ЦПК України строк на подачу письмової заяви про перегляд заочного рішення, а відповідно відсутні підстави для вирішення питання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що він не був обізнаний з тим, що в суді розглядалась дана цивільна справа, а також з прийнятим за результатами розгляду справи заочним рішенням суду, внаслідок чого не надав свої заперечення проти позову та докази, які їх обґрунтовують, а також не своєчасно отримав копію постановленого судом 18 травня 2015 року заочного рішення, яке було постановлено судом без врахування зазначених ним вище обставин, знайшло своє підтвердження при розгляду заяви про скасування заочного рішення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст. 232 ЦПК України заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі підлягає задоволенню, а постановлене судом заочне рішення скасуванню з призначенням справи до розгляду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210,229-232 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі №192/254/15-ц провадження 2/192/200/15 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Скасувати постановлене у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості заочне рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2015 року, а справу призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні у залі суду на 10 годину 30 хвилин 25 лютого 2016 року з викликом сторін.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя