АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2336/16Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

18 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівВасиленко Л. І., Карпенко О. В.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу ,-

в с т а н о в и л а :

19 липня 2016 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05 серпня 1989 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем ОСОБА_6 у Попівській сільській раді Смілянського району Черкаської області, актовий запис № 11.

Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Позивач ОСОБА_7 зазначає у позові, що сімейне життя з відповідачем ОСОБА_6 не склалося, оскільки часто виникали сварки сімейно-побутового характеру. Відповідач грубо до неї відносився, часто ображав в присутності сторонніх людей, чим принижував її честь та гідність, ображав її батьків, що проживають з ними разом, втручався в сімейне життя дочки.

За таких обставин вважає позивач ОСОБА_7 збереження сім'ї і подальше спільне життя з відповідачем ОСОБА_6 стало неможливим. Оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб в органах РАЦСу, тому вона змушена звернутись до суду та просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_6, зареєстрованим 05 серпня 1989 року Попівською сільською радою Смілянського району Черкаської області, актовий запис № 11.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2016 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_7) та ОСОБА_6, зареєстрований 05 серпня 1989 року Попівською сільською радою Смілянського району Черкаської області, актовий запис № 11, позивач залишила прізвище «ОСОБА_7».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку, подавши 26 вересня 2016 року апеляційну скаргу на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2016 року.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, так як судом не застосовано норми матеріального права, які суд мав би застосувати, порушено норми процесуального права, тому ухвалене судом рішення не відповідає чинному законодавству, вважає апелянт.

Апелянт ОСОБА_6 зазначає, що в судове засідання, призначене на 16 вересня 2016 року з'явилися він та його дружина ОСОБА_7 зі своїм адвокатом. Відповідач ОСОБА_6 відразу сказав, що не бажає розривати шлюб, і просив строк для примирення. Однак, дружина в цей час розплакалась, він розгубився , тому погодився на написання заяви, яку йому продиктували в судовому засіданні про те, що він покладається на розсуд суду при винесенні рішення, просить справу розглядати без його участі, так як не зможе з'явитися в судове засідання. Заяву забрали і після цього сказали, що він вільний. Вийшовши із зали суду, ОСОБА_6 зрозумів, що строк для примирення йому не надали, а шлюб вже розірвано, що не відповідало його волевиявленню, тому відразу в цей же день 16 вересня 2016 року, яким датовано і ухвалене рішення, відповідач написав іншу заяву від 16. 09. 2016 року, що він був у судовому засіданні та просив строк на примирення, тому не згоден з рішенням суду і буде його оскаржувати до суду апеляційної інстанції .

Апелянт ОСОБА_6 посилається, що суд першої інстанції, мав би надати строк для примирення подружжю, застосувавши вимоги ст. 111 СК України, чим допустив порушення, а також не проводилось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, хоча обидві сторони з'явилися, але чомусь судом було запропоновано написати заяви про розгляд справи без участі сторін. Тому, просить скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 16 вересня 2016 року та надати йому з дружиною строк для примирення з метою збереження сім'ї, зупинивши провадження у справі.

В судове засідання суду апеляційної інстанції позивач не з'явилася, надіславши заперечення на адресу суду, в якому просить залишити рішення суду без змін, оскільки вважає, що примирення між подружжям неможливе, відповідач ніяких заходів не вживає для примирення, він почав перевозити своє майно до його матері. Позивач ОСОБА_7 наполягає на розірванні шлюбу, вважає що збереження сім'ї суперечить її інтересам.

В суді апеляційної інстанції відповідач по справі ОСОБА_6 підтримав заявлене в апеляційній скарзі клопотання про надання йому строку для примирення з дружиною ОСОБА_7, оскільки він вважає, що можливо зберегти сім'ю, тому просить надати строк для примирення, бо наполягає на збереженні сім'ї, враховуючи, що суд першої інстанції такий захід щодо примирення не застосував.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення апелянта та його доводи щодо клопотання про надання строку для примирення, приймаючи до уваги і подані заперечення, надіслані позивачем, приходить до висновку про задоволення клопотання відповідача щодо надання строку для примирення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

З даної норми закону слідує, що вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, що також роз'яснено в абзаці другому п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу» Тому судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя.

Однак, слід зазначити, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов'язком, саме з врахуванням певних обставин у конкретній справі.

Згідно до ч. 5 ст. 191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців

Відповідно до ч. 7 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупиняє провадження по справі для надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

При вирішенні таких спорів, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З огляду на обставини справи, враховуючи, що судом ухвалено рішення про розірвання шлюбу без участі сторін, хоча як вбачається із матеріалів справи сторони приходили до суду в день судового засідання, ними подано заяви від 16.09. 2016 року про розгляд справи без їх участі саме в день ухвалення рішення суду, а відповідач наполягає, що обидві сторони були присутні в суді в дату і час, призначені для розгляду справи, тому колегія суддів вважає, що слід задовольнити клопотання на надати строк для примирення подружжя ОСОБА_7.

Виходячи із вимог закону та обставин даної справи, а також враховуючи, що судом першої інстанції не вичерпано всіх заходів для збереження сім'ї, оскільки відповідач категорично заперечує проти розірвання шлюбу, хоче зберегти сім'ю, судом не надавався строк на примирення подружжя, тому з метою надання можливості для примирення і збереження сім'ї. сторонам необхідно надати строк для примирення терміном два місяці до 18 грудня 2016 року

Отже, колегія суддів вважає, що клопотання відповідача ОСОБА_6 про надання строку подружжю для примирення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 191, 201. 304 ЦПК України, ст. 111 СК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Головуючий :

Судді :