Справа № 362/17/16-ц
Провадження № 2/362/697/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 12 291 гривня 25 копійок.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 17 жовтня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 4, відповідно до якого ТОВ «ПростоФінанс» надав останньому кредит в сумі 98 600 гривень 00 копійок строком до 10 жовтня 2013.

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» і ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю за яким право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено на користь останнього.

Оскільки відповідач взяті на себе зобовязання по погашенню кредиту та сплаті інших платежів за договором кредиту не виконав, у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі.

Представник позивача надав заяву у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, підтримав позовні вимоги та проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач в судовому засіданні частково заперечив щодо вимог позивача та визнав позов лише в частині основної суми боргу без урахування нарахованих відсотків і комісії. Пояснив, що він дійсно отримував кредитні кошти та з березня 2014 року припинив їх повернення, а тому визнає вимоги позивача в частині стягнення основної суми боргу. Не погодився із нарахованими відсотками і комісією.

Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

17 жовтня 2008 року між ТОВ «ПростоФінанс» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 98 600 гривень 00 копійок, який підлягав погашенню до 10.10.2013 року (а.с. 5 8).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується платіжним дорученням № НОМЕР_1 від 20.10.2008 року (а.с. 54).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3 кредитного договору погашення позичальником заборгованості здійснюється шляхом внесення готівкових грошових коштів у будь-яке відділення банківської установи на поточний рахунок кредитодавця; кожний щомісячний платіж повинен бути отриманий останнім протягом відповідного платіжного періоду не пізніше відповідної дати щомісячного платежу, зазначеної в графіку платежів не пізніше 10 числа місяця у відповідному платіжному періоді.

Пункти 2.1 і 2.3 кредитного договору передбачають, що за користування кредитними коштами позичальник сплачує кредитодавцю проценти за користування кредитом в розмірі 9,99 % процентів річних від непогашеної суми кредиту, а також комісію за управління кредитом в розмірі 0,26 % процентів від початкової суми кредиту.

Відповідно до пункту 5.1.2 кредитного договору, позичальник зобовязався повернути кредитодавцю суму кредиту, сплатити йому проценти за користування кредитом, комісію за управління кредитом та виконати інші грошові зобовязання, передбачені цим договором, в повному обсязі в строки та у порядку, що визначені цим кредитним договором.

Під час розгляду справи в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує свої зобовязання перед позивачем за кредитним договором № 4 від 17.10.2008 року.

За договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 травня 2012 року ТОВ «ПростоФінанс» відступило на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за кредитним договором № 4 від 17.10.2008 року (а.с. 12 21, 33).

Відповідно до вказаного договору, кредитний портфель це права вимоги до позичальників щодо погашення загальної суми заборгованості позичальників перед продавцем за кредитними договорами.

З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 07.12.2015 року відповідач має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 12 291 гривня 25 копійок, з яких: заборгованість за кредитом 4 319 гривень 26 копійок, заборгованість по відсотках 1 383 гривні 54 копійки та заборгованість за комісією 6 588 гривень 45 копійок (а.с. 34 35).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2).

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Таким чином, відповідач не виконав свої зобовязання з повернення кредитних коштів та сплатити інших платежів у строки передбачені кредитним договором № 4 від 17.10.2008 року, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 1 11, 57 62, 64, 88, 208, 209, 212 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» заборгованість в сумі 12 291 (дванадцять тисяч двісті девяносто одна) гривня 25 копійок та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий