Справа № 758/6018/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

10 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Подільської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року служба у справах дітей Подільської РДА в м. Києві в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що службі у справах дітей Подільської РДА в м. Києві стало відомо, що на території Подільського району м. Києва з самого народження проживає дитина, яка залишилася без батьківського піклування та не має свідоцтва про народження. Дівчинку називають ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначили, що дівчинка весь час мешкає з ОСОБА_3 за адресою - АДРЕСА_1. Мати дівчинки проживала у ОСОБА_4 та після пологів повернулася до неї разом з дитиною, потім почала часто пропадати.

Мати дитини ОСОБА_2 залишила доньку за вищевказаною адресою, про що було складено акт, при собі дівчинка мала медичне свідоцтво про народження від 27.08.2000 року № 1353, реєстрація народження ОСОБА_1 проводилась органом опіки та піклування відповідно до розпорядження Подільської РДА.

Вказали, що мати дитини була засуджена, до школи, де навчається дівчинка, не з»являється, матеріальної допомоги ОСОБА_4 на утримання доньки не надає.

Посилаючись на те, що відповідачка самоусунулася від виховання доньки, не дбає про її фізичний та розумовий розвиток, не приділяє увага дитині в частині лікування та медичного обстеження, повноцінного харчування, проведення дозвілля, позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, внести до актового запису про народження останньої відповідні зміни, стягнути з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/2 частки від усіх її видів заробітку (доходу).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітньої ОСОБА_1, не приділяє увагу стану її здоров'я та вихованню, матеріально не утримує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини поважності неявки, суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи.

Суд, вважає можливим розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що службі у справах дітей Подільської РДА в м. Києві стало відомо, що на території Подільського району м. Києва з самого народження проживає дитина, яка залишилася без батьківського піклування та не має свідоцтва про народження. Дівчинку називають ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача у судовому засіданні пояснила, що дівчинка весь час мешкає з ОСОБА_3 за адресою - АДРЕСА_1. Мати дівчинки проживала у ОСОБА_4 та після пологів повернулася до неї разом з дитиною, потім почала часто пропадати.

Мати дитини ОСОБА_2 залишила доньку за адресою АДРЕСА_1, про що було складено акт від 29.02.2016 року ( а.с. 6), при собі дівчинка мала медичне свідоцтво про народження від 27.08.2000 року № 1353.

Реєстрація народження ОСОБА_1 проводилась органом опіки та піклування відповідно до розпорядження Подільської РДА в м. Києві ( а. с. 4-5).

Відповідно до характеристики з спеціалізованої школи № 3, де навчається ОСОБА_1, встановлено, що мати до школи ніколи не з»являлася, не цікавилася навчанням, не відвідувала батьківські збори ( а.с. 9).

Згідно акту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» від 23.02.2016 року ОСОБА_1 дійсно проживає без реєстрації АДРЕСА_1 ( а.с. 8).

У медичній довідці «Центру первинної медико-санітарної допомоги №2» зазначено, що ОСОБА_1 перебуває під наглядом лікувального закладу ( а.с. 7).

З форми «А» (а.с. 13) вбачається, що ОСОБА_2, була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3, але 01.10.1991 року її було знято з обліку, у зв'язку з тим, що остання була засуджена Дарницьким районним народним судом м. Києва від 03.08.1990 року ( а.с. 11).

Відповідно до листа Служби у справах дітей Оболонської РДА в м. Києві від 01.06.2016 року, ОСОБА_2 на даний час проживає у свого співмешканця за адресою - АДРЕСА_1. В квартиру вона не впустила, пояснюючи, що її співмешканець проти обстеження. Також, остання надала пояснення, в якому зазначила, що вона залишила свою доньку у гр.. ОСОБА_6 та протягом одного року вихованням та утриманням доньки не займається, не цікавиться її здоров»ям, про що складено відповідний акт від 13.05.2016 року (а.с.24, 25, 31).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Невиконання та ухилення від покладених на батьків обов'язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків батьківських прав як це передбачено ст. 164 СК України.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно висновку від 06 червня 2016 року № 106-3438 орган опіки та піклування Подільської РДА в м. Києві вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_1 (а.с. 33-34).

Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом також прийнято до уваги наступні обставини: позбавлення батьківських прав - є крайнім заходом; характер винної поведінки відповідача по відношенню до своєї дитини, що виражається у неповному виконанні батьківських обов'язків; частку сплачених у добровільному порядку коштів на утримання дитини; його особу, бажання приймати активну участь у вихованні доньки, допомагати їй матеріально; його бажання бути батьком; мету позивача подання даного позову.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до вимог ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав є способом захисту прав і інтересів дитини.

Судом встановлені факти, які свідчать, що відповідачка не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, свої батьківські обов'язки відносно доньки не виконує.

Враховуючи, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дитини, не турбується про її стан здоров'я, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення її батьківських прав щодо доньки ОСОБА_1, а відтак і про задоволення позову в цій частині.

Статтею 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

З огляду на те, що дитина з матір'ю не проживає, а відповідачка не надає матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно, приймаючи до уваги матеріальне становище відповідача, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь державного закладу або фізичної особи, якому буде передана ОСОБА_1 на її утримання аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх її видів заробітку (доходу).

У ч. 1 ст. 191 СК України зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 11 травня 2016 року.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 164, 166, 176, 182, 183, 191 СК України, на підставі ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 56, 57, 58, 60, 79, 84, 88, 169, 209, 212-215, 224, 228, 233, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести до актового запису про народження ОСОБА_1 № 03 від 16 березня 2016 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві відповідні зміни.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (паспорт НОМЕР_1, виданий Дарницьким РВ ГУДМС м. Києва 29 травня 1990 р.) на користь державного закладу або фізичної особи, якому буде передана ОСОБА_1, аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки усіх видів її доходів або заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від 11 травня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок)

Рішення суду після набрання ним законної сили направити до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження ОСОБА_1, відповідно до вимог ч. 5 ст. 164 СК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя М. О. Шаховніна