РІШЕННЯ

Іменем України

"28" березня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Ігнатової Г.В.,

при секретарі Лежигубська О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Підгайці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_1» доОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» («Банк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_3 звернулося з позовом до ОСОБА_2 по стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 20. 06.2011 р. між ним та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №ВLаЖГА00044940 , відповідно до якого відповідач отримала кредит на придбання на поточні потреби в сумі 10500 грн строком до 20.06.2014 р.

В порушення умов договору, відповідач належним чином не виконує свої зобовязання щодо повернення відсотків за його користування, внаслідок чого у неї виникла прострочена заборгованість за кредитом , яка станом на 03 серпня 2015 року становить у розмірі 45980,66 грн. з них по поверненню кредиту- 0, по сплаті відсотків- 18, 86 грн., по сплаті комісії 0, штраф за несвоєчасне виконання зобовязань- 45961,80 грн., які позивач просив стягнути з відповідача , як заборгованість за кредитним договором та судові витрати

В судове засідання представник позивача не зявився, проте ним подано заяву про розгляд справи за його відсутності, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, позовні вимоги підтримує повністю, вважає, що на підставі наявних у справі доказів суд може постановити рішення

Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог, щодо вимоги в частині стягнення штрафу за несвоєчасне виконання зобовязання та застосувати до цієї вимоги строк спеціальної позовної давності. В решті позов щодо повернення відсотків по кредитній угоді в сумі- 18.86 грн. визнав. Згідний їх оплатити, однак за відсутності даних рахунку банку, неможе здійснити перерахунок цих коштів на користь позивача..

Згодом в наступне судове засідання 28.03.2016 р. від представника відповідача надійшло клопотання в якій зазначає про часткове визнання позову, зокрема в частині стягнення боргу по залишку відсотків- 18.86 грн., в частині стягнення штрафу на суму 2625 грн. та в частині стягнення штрафу в процентному співвідношенні 0,5% на суму 987 грн. і ці грошові суми вважає підлягають стягненню в межах спеціальної позовної давності, а щодо інших позовних вимог просив застосувати строк позовної давності. Також у даному клопотанні представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_4 просив провести розгляд справи за його відсутності.

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

Встановлено, що між сторонами 20.06.2011 року укладений кредитний договір № ВLаЖГА00044940відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 10 500 грн. на строк до 20.06.2014 року, зі сплатою за користування кредитом під 15% річних. Договір діє до повного його виконання сторонами. (а.с.5-12).

Згідно з умовами договору та графіку погашення заборгованості по кредиту та відсоткам (додаток №1 до договору) позичальник зобовязалася повертати кредит та вносити черговий мінімальний платіж щомісячно до дати встановленої у Графіку у сумах, визначених тим же Графіком.

Отже, сторони погодили рекомендований графік платежів, яким передбачено що відповідач мала сплачувати кредит щомісячними платежами у визначені строки та розмір таких платежів.

Також, відповідно до умов договору, укладеного між сторонами, (п.п. 4.3.) розмір пені за прострочення виконання грошового зобов'язання визначений у розмірі 0,50 % від суми простроченого платежу. Згідно п.п.4.2. Кредитного договору позичальник сплачує Банку штраф за прострочення виконання боргових зобовязань 25% від суми кредиту

Відтак, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 03серпня 2015 у відповідача ОСОБА_2 відсутня будь- яка заборгованість за тілом кредиту. За даним розрахунком позивач просить стягнути суму залишку по кредиту, яка складається залишку по процентах в розмір 18, 86 грн. та 45961,80 грн, штраф за несвоєчасне виконання зобовязань, а загальна сума заборгованості складає 45 980 грн. 66 коп.

Із довідки-розрахунку вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем станом на 03серпня 2015 року по нарахуванню штраф за несвоєчасне виконання зобовязань в сумі 45961,80 грн, проведена за весь період з починаючи з 21.08.2012 р. по 04.08.2015 р.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік, а згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представником відповідача було заявлено в суді до ухвалення судового рішення про застосування судом строку спеціальної позовної давності відповідно до вимог п.1 ч.2ст. 258 ЦК України до вимои про стягнення штрафу та пені за несвоєчасне виконання зобовязання.

Аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору

визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Зазначена правова позиція сформульована в постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року по справі № 6-116цс13.та № 6-120цс13.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13) перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентамист. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Відповідач ОСОБА_2 взяла на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, щомісячними платежами.

Досліджуючи обставини справи в межах позовних вимог суд встановив, що відповідач припинив погашення кредиту 17 серпня 2012 року , і саме з цього часу виникла заборгованість за кредитом. Таким чином , право вимоги у банку на пред'явлення позову щодо примусового стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором виникало з настанням часу сплати чергового платежу, тобто починаючи з наступного дня після настання строку платежу.

Право банку- позивача за кредитним договором порушено з дня коли позичальник не виконав зобов'язання, і в даному випадку після 20.08.2012 року, про що позивачу було відомо. Позивач - банк продовжував щомісячно нараховувати проценти та штрафні санкції за прострочення зобов'язання по поверненню кредитних коштів після припинення відповідачем здійснення операцій по кредиту, що свідчить про обізнаність позивача про порушення свого права.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто такий строк позовної давності по першому платежу розпочався з 20 серпня 2012 р. , та тривав, оскільки починаючи з 20 серпня 2012 року по 24 квітня 2015 року відповідачем заборгованість по кредиту не погашалася .

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню обставина визнана сторонами - 29 квітня 2015 року відповідач ОСОБА_2 здійснила останній платіж по погашенню кредиту, в звязку з чим сума заборгованості по тілу кредиту була погашена, повністю погашена заборгованість по комісії, частково сплачені відсотки, а також внесено незначну суму плати за пропуск платежів, що за правилами ч.1 ст.264 ЦК України свідчить про визнання нею свого боргу, і про переривання перебігу позовної давності. Отже, початком перебігу позовної давності є 30 квітня 2015 року

Факт внесення відповідачем посліднього платежу по кредитній угоді підтверджено представленою представником відповідача квитанцією, та відповідно до розрахунку погашення щомісячних платежів ця сума поступила 29.04.2015 р.

Таким чином, в разі пропущення річного строку неустойка може бути обрахована за останній рік невиконання основного зобов'язання, в межах строку позовної давності за основним зобов'язанням.

За наведених обставин, суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо застосування строку позовної давності до всієї суми штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобовязань, у звязку з закінченням строку позовної давності до основного зобоязання та приходить до висновку, що позивачу про порушення відповідачем його права стало відомо з 20 серпня 2012 року, а тому трирічний строк для звернення до суду з даним позовом з урахуванням його переривання 24 та 29 квітня 2015 року не закінчився 29 квітня 2015 року з погашенням заборгованості по кредиту встановленого щомісячними платежами , оскільки залишилось неповернуті частина відсотків за користування кредитом.

Передбачено, що при порушенні позичальником строку платежу по будь-якому із грошових зобов'язань більш як на 60 днів наступає обов'язок сплатити Банку штраф в розмірі зазначеному в п.8 спеціальної частини договору: штраф- 25% від суми кредиту і 0,5% пеня( передбачена п.4.3. загальної частини договору).

Враховуючи погоджений сторонами строк позовної давності, а також беручи до уваги що з вказаним позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернувся до суду 12.08.2015 року, слід дійти висновку про необхідність стягнення пені в межах строку спеціальної позовної давності.

Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України з відповідача слід стягнути пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання в розмірі 998,50 грн., виходячи з наступного розрахунку: 547,12 грн. (сума залишку боргу) х 0,5% (розмір пені згідно договору) х 360 (кількість днів прострочення платежу в період спеціального річного строку).

Передбачено, що при порушенні позичальником строку платежу по будь-якому із грошових зобов'язань більш як на 60 днів наступає обов'язок сплатити Банку штраф в розмірі 25% від суми кредиту. Отже, стягненню підлягає штраф в розмірі 2625 грн., виходячи з розрахунку передбаченого п.4.2 загальної частини кредитного договору : 10500 (сума кредиту) х 25% .

При цьому приймаючи до уваги зазначений вище правовий висновок Верховного Суду України, суд вважає, що решта заборгованості сформувалась за період, що виходить за межі строків спеціальної позовної давності.

Представник Банку підтвердила, наданими документами, що боржник зобов'язана була щомісячно погашати суму кредиту і про такий обов'язок Банку було відомо протягом всього періоду і щомісяця. Враховуючи, що з позовом до суду позивач звернувся 12 серпня 2015 року, тому в межах однорічного строку позовної давності заборгованість за сплатою штрафу за несвоєчасне виконання зобовязань повинна нараховуватися з серпня 2014 року.

З урахуванням викладеного, враховуючи відповідну заяву представника відповідача, суд приходить до висновків, що вимога про стягнення штрафу за несвоєчасне виконання зобовязань в розмірі 45961,80 грн. до задоволення не підлягає, оскільки вказана санкція нарахована станом на 03 серпня 2015 року, за період з 21.08.2012 р. по 04.08.2015 р. включно. При цьому на користь позивача пілягає стягненню 3623,50грн. штрафу за несвоєчасне виконання зобовязань за користування кредитом.в межах строку спеціальної позовної давності, тобто за один рік.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 3642,36 грн., з яких: залишок процентів 18.86 грн.; нараховані штрафні санкції (пеня) 998,50 грн.та штраф 2625 грн.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, про часткове задоволення позову ПАТ «ВіЕйБі Банк», в решті вимог слід відмовити за спливом строку спеціальної позовної давності.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 179, 208, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 261, ч.3, 4 ст. 267 ЦК України, ст.. 526, 549, 623, 631, 631, 1048-1052, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_3 доОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» 04119 м. Київ вул.Дегтярівська, 27Т код за ЄДРЮО та ФОП 19017842 заборгованість за кредитним договором № ВLаЖГА00044940 , у сумі 3642,36 грн., з яких: залишок процентів 18,86 грн.; нараховані штрафні санкції (пеня) 998,50 грн.та штраф 2625 грн.в решті відмовити за спливом строку спеціальної позовної давності.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір 551.60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільскої області через Підгаєцький районний суд шляхом подання 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_5