Справа №487/7596/14-ц 29.06.2016 29.06.2016 29.06.2016
Провадження №22-ц/784/1438/16
Справа номер 487/7596/14-ц
Провадження номер 22-ц/784/1438/16 Суддя суду 1-ї інстанції - Щербина С.В.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участю відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва

від 12 травня 2016 року

за позовом

публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - Банк або ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року Банк пред'явив зазначений позов, який обґрунтував наступним.

05 жовтня 2007 року між ОСОБА_4 та відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» був укладений кредитний договір №8_13/019/07-Z, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 15 000 доларів США зі сплатою 13,60% річних строком до 04 жовтня 2017 року.

Банк вказував, що 26 червня 2013 року між ним та публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», яке є правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, за яким позивачем було придбано право вимоги і за вищезазначеним кредитним договором.

ПАТ «Дельта Банк» зазначав, що ОСОБА_4 належним чином умов кредитного договору не виконував, внаслідок чого у нього станом на 20 травня 2014 року утворилась заборгованість в сумі 26 788 грн.23 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 26 241 грн.40 коп. та заборгованості за відсотками в сумі 546 грн.82 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, Банк просив стягнути з відповідача кредитну заборгованість.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 12 травня 2016 року позов Банку задоволено. З ОСОБА_3 на користь Банку стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 26 788 грн. 23 коп. та судовий збір в сумі 267 грн.88 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову Банку відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з того, що вони є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені ст.611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору.

Ст.ст.525, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи та таке встановлено судом, 05 жовтня 2007 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №8_13/019/07-Z, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 15 000 доларів США з оплатою 13,60 % річних строком до 04 жовтня 2017 року (а.с.5-11).

У п.3.1 вказаного договору відповідач зобов'язався погашати кредит щомісячно у сумі 125 доларів США, щоб станом на 11 число календарного місяця заборгованість за кредитом не перевищувала сум, зазначених у названому пункті договору.

Крім того, згідно з п.п.3.3, 3.8 договору ОСОБА_3 зобов'язався до 11 числа кожного календарного місяця включно сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом, а у випадку порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом - пеню за кожний день прострочки у розмірі подвійної ставки суми простроченого платежу.

Відповідно до п.4.6 договору у разі недотримання позичальником умов цього договору Банк наділений правом вимагати дострокового повернення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування ним.

26 червня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Кредитпромбанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, за яким ПАТ «Дельта Банк» набув право вимоги за вищезазначеним кредитним договором (а.с.19-25).

Розрахунок кредитної заборгованості відповідача, виписка по особовому рахунку та надані ним квитанції свідчать, що ним за період з 26 червня 2013 року по 20 травня 2014 року сплачено заборгованість за кредитом в сумі 15 доларів США 48 центів та заборгованість по сплаті відсотків в сумі 237 доларів США 52 центи (а.с.43-46, 113, 123-128).

Зазначене говорить про наявність порушень з боку ОСОБА_3 умов кредитного договору щодо щомісячної сплати кредитної заборгованості, вказаної у пункті 3.1 кредитного договору.

Станом на 20 травня 2014 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становить 26 788 грн.23 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 2 232 долари США 92 центи та заборгованості за відсотками у сумі 46 доларів США 53 центів (а.с.113).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для задоволення позову Банку є правильним, оскільки відповідає обставинам справи та вимогам вищевикладеного законодавства.

Оскільки відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та процентів за користування ним, у Банка виникло право достроково стягнути з нього заборгованість за кредитним договором.

Сума заборгованості, вказана у судовому рішенні, випливає з наданих позивачем доказів.

Докази, представлені відповідачем, її не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: