Єдиний унікальний номер 229/3110/15-ц Номер провадження 22-ц/775/453/2016
Єдиний унікальний номер 229/3110/15-ц
Номер провадження 22-ц/775/453/2015
Головуючий у 1 інстанції - Гонтар А.Л.. Доповідач - Жданова В.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Жданової В.С.

суддів : Санікової О.С., Халаджи О.В.,

за участю секретаря Чуряєва В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 21 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями Костянтинівського міськрайонного суду,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 21 грудня 2015 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області, Державної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями Костянтинівського міськрайонного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

З вказаною ухвалою суду не погодився позивач та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду справи до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що незаконність та необґрунтованість ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.08.2014 року встановлена Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 05.11.2014 року. Внаслідок незаконної ухвали суду першої інстанції йому спричинена матеріальна і моральна шкода, яку він просив стягнути з відповідачів солідарно. Закриття провадження по даній справі позбавляє його права звернення до суду для захисту своїх прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. В наданій апеляційному суду заяві ( вх..1008/18 від 04.02.2016 р ) просить розглянути справу без його участі .

Від Костянтинівського міського суду Донецької області надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника ( вх. 1145/16 від 09.02.2016 р. ).

Інші особи не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку, про що свідчать телефонограми, зареєстровані в журналі №1 від 04.02.2016 року за № №533,534 а.с. 156), що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі сторін.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі; оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим законом порядком у справі не допускається.

Висновок суду є законним та обґрунтованим.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» роз'яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Зазначені роз'яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування матеріальної, моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

У зв'язку із викладеним розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття, провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено. Таким чином, у відкритті провадження у такій справі слід відмовити на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України, а у разі відкриття провадження у справі його слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України.

При розгляді справи судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Дружківського міського суду від 01 жовтня 2015 року відкрито провадження по даній цивільній справі за позовом ОСОБА_1., предметом та підставою якого є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненою йому внаслідок винесення судом першої інстанції ухвали, скасованої апеляційним судом.

Відтак висновок суду про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, зроблений з додержанням вимог закону.

Що стосується застосування положень статей 1173, 1174 ЦК України, на які посилається ОСОБА_1 у позовній заяві та згідно з якими шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, посадової або службової особи органу державної влади, відшкодовується державою, слід зазначити таке.

Застосування цих законодавчих положень можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які не пов'язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади.

Тобто це інші дії суддів (суду) при здійсненні правосуддя, коли спір не вирішується по суті, у разі їх незаконних дій або бездіяльності і якщо вина судді встановлена не лише вироком суду, а й іншим відповідним рішенням суду.

Таке законодавче врегулювання відповідає вимогам статей 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що оскаржена ухвала позбавляє апелянта права звернення до суду для захисту своїх прав.

Ураховуючи викладене, колегія суддів на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст. 307 ч.2 п.1, ст.ст. 312-315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді