Справа № 505/5095/15-ц
Провадження по справі № 2/505/287/2016 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

"01" лютого 2016 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Фабіжевського С.А.

при секретарі - Бондаренко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Котовську Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, де наполягала на визнанні за нею, ОСОБА_1 право приватної власності на спадкове її батька, ОСОБА_3, померлого 01 травня 2012 року, в вигляді: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4491 га., яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області; земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3683 га., яка розташована за адресою: Одеська область, Котовський район, с. Чапаево, вул. Іванівська, 12; грошових коштів в розмірі 1636 грн. 95 коп., які знаходяться на компенсаційному рахунку № НОМЕР_1, відкритому в ТВБВ № 10015/0365 філії - Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», як за спадкоємицею за заповітом.

Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, де позовні вимоги підтримала та прохала про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач також в судове засідання не зявився, надав заяву, де позовні вимоги визнав та прохав про розгляд справи у його відсутності.

Суд дослідивши матеріали справи, вбачає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 01 травня 2012 року помер батько позивачки, ОСОБА_3, який на день смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з:

- земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4491 га., яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області, була передана йому у власність на підставі рішення VI сесії XXIII скликання Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області від 15 серпня 2001 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0551, державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №469200, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 02.09.2001 року за 10 №149-К/03;

- земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3683 га., яка розташована за адресою: Одеська область, Котовський район, с. Чапаєво, вул. Іванівська, 12, була передана йому у приватну власність на підставі рішення Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області від 26 квітня 1996 року № ІV-ХХІІ, від 11 вересня 2009 року № 189-V, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0045, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 570359, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 26 листопада 2010 року за № 20;

- грошових коштів в ТВБВ № 10015/0365 філії - Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на імя ОСОБА_3 відкритий компенсаційний рахунок № НОМЕР_1 з залишком - 1 636 грн. 95 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, єдиною спадкоємицею на спадкове майно ОСОБА_3, є позивачка по справі на підставі заповіту від 10 лютого 2009 року посвідченого секретарем Чапаєвської сільської Ради Котовського району та зареєстровано в реєстрі за №4.

Проте оформити спадщину на вказане спадкове майно ОСОБА_1 невзмозі через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу право на земельну ділянку. Крім цього, у позивачки виник спір з відповідачем щодо спадкового майна ОСОБА_3, оскільки останній заперечував дійсність заповіту померлого.

Що і спіткало позивачку звернутися до суду, надавши відповідні докази.

Це надає позивачці право вимагати, а суду визнати за нею право приватної власності на майно померлого ОСОБА_3, як за спадкоємицею за заповітом у розумінні положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, бо, позивачка фактично прийняла спадщину та за цей період не відмовилась від її прийняття, але з зазначених вище підстав позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 130, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1222, 1223, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємицею за заповітом право приватної власності на спадкове майно ОСОБА_3, померлого 01 травня 2012 року, в вигляді:

- земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4491 га., яка розташована на території Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області, передана у приватну власність на підставі рішення VI сесії XXIII скликання Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області від 15 серпня 2001 року, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0551, державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №469200, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 02 вересня 2001 року за 10 №149-К/03;

- земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,3683 га., яка розташована за адресою: Одеська область, Котовський район, с. Чапаево, вул. Іванівська, 12, передана у приватну власність на підставі рішення Чапаєвської сільської ради Котовського району Одеської області від 26 квітня 1996 року № ІV-ХХІІ, від 11 вересня 2009 року № 189-V, кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0045, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 570359, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та н; право постійного користування землею, договорів оренди землі 26 листопада 2010 року за № 20;

- грошових коштів в розмірі 1636 грн. 95 коп., які знаходяться на компенсаційному рахунку № НОМЕР_1, відкритому в ТВБВ № 10015/0365 філії - Одеського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

С у д д я -