РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4074/16-ц

пр. № 2/759/2834/16

16 травня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого- судді Петренко Н.О.

при секретарі Довгаленко К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

встановив:

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що згідно актового запису № 317 від 15.04.2010р. її шлюб з відповідачем було розірвано. Від шлюбу народилась дитина син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час шлюбу подружжям було набуто майно, а саме автомобіль Chery Amulet A15, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, приблизна ринкова вартість 70 000,00 грн. та будівельні матеріали для будівництва садового будинку.на загальну вартість 70 045,00 грн. Позивач просить визнати за нею право власності на будівельні матеріали для будівництва садового будинку, що знаходяться на земельній ділянці № НОМЕР_3 у садовому товаристві «Автомобіліст», що на території Соколівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, кадастровий номер НОМЕР_2. Визнати за відповідачем право власності на автомобіль Chery Amulet A15, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що з 01.09.2001р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 317 від 15.04.2010р.

Від шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Chery Amulet A15, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_1.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0800 га за адресою: Чернігівська область, Бобровицький район, Соколівська сільська рада, с/т Автомобіліст, ділянка № НОМЕР_3.

У відповідності до п. 24 Пленуму Верховного Суду України, затвердженого Постановою № 11 від 21.12.2007р. " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

У відповідності до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 69 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя частки майна є рівними якщо інше не визначено домовленістю між ними чи шлюбним контрактом. Жодних домовленостей чи шлюбного контракту між позивачем та відповідачкою не існує.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Дослідивши докази, долучені до матеріалів справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки у сторін відсутній спір, тобто сторони в усній формі між собою домовилися, що автомобіль, який зареєстрований за позивачкою, переходить у власність відповідача, а за позивачкою залишається право власності на будівельні матеріали для будівництва садового будинку за адресою: Чернігівська область, Бобровицький район, Соколівська сільська рада, с/т Автомобіліст, ділянка № НОМЕР_3. Документів, які б підтверджували наявність даних будівельних матеріалів, до суду не надано, а тому визнати право власності на дані будівельні матеріали не виявляється можливим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 69, 70 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,11,60,212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.ст. 368, 370, 372 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд-

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя: