Дата документу 30.06.2016
ЄУ № 420/3264/15-ц
Провадження №2/420/203/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Заботіна В.В.

за участю секретаря Котової О.Л.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Петрівської селищної ради, ОСОБА_3 про визнання незаконною приватизацію, третя особа - відділ Держгеокадастру у Станично-Луганському районі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить:

- визнати незаконною безоплатну передачу Петрівською селищною радою ОСОБА_3 у власність земельних ділянок, площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,1669 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою : АДРЕСА_9;

- визнати незаконним та скасувати рішення Петрівської селищної ради від 24.05.2011 р.№ 8/5 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельних ділянок площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,1669 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою : АДРЕСА_9;

- скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_3на земельні ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,1669 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою : АДРЕСА_9;

- зобов'язати Петрівську селищну раду прийняти рішення щодо надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,35 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, підтримла обставини, викладені в позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснила , що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

29.10.2009 року рішенням № 43/11 Петрівської селищної ради їй було надано дозвіл на розробку технічної документації з землеустрою , щодо складання документів , що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку обліковою площею 0,15 га. Наприкінці 2013 року їй стало відомо про те, що відповідачу ОСОБА_3 на підставі рішення Петрівської селищної ради від 24.05.2011 року були надані земельні ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,1669 га для ведення особистого селянського господарства, таким чином вона позбавилася права на приватизацію бажаної земельної ділянки у зв'язку з накладенням на неї межі земельної ділянки, приватизованої ОСОБА_3 Вважає, що Петрівською селищною радою було порушено її право на отримання у власність спірної земельної ділянки .

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позивача, вважав їх безпідставними . В обґрунтування заперечення зазначив, що земельні ділянки він отримав у передбачений законом спосіб. На підставі рішення Петрівської селищної ради від 24.05.2011 року № 8/5 йому були надані у власність земельні ділянки площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,1669 га для ведення особистого селянського господарства. Загальна площа отриманих ним земельних ділянок складає 0,3169 га, що підтверджено Державними актами на право власності на землю. Зазначені земельні ділянки мають межі, що не зменшують площу земельної ділянки навколо будинку АДРЕСА_1 тому вважає, що право позивача на отримання у власність земельної ділянки не порушено та немає підстав для задоволення вимог позивача.

Представник відповідача Петрівської селищної ради Станично-Луганського району в судове засідання не з'явився, надав заяву про розглдя справи без його участі, з вимогами позивача не згоден. В наданому до суду запереченні посилався на те, що відомості щодо земельних ділянок , викладені позивачем у позові не відповідають фактичним обставинам надання цих земельних ділянок сторонам. Так, ще у 1980 році батько позивача ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3 отримали земельні ділянки по 0,7 га згідно встановленої норми для будівництва будинків. Вказані земельні ділянки спільної межі не мали. У 2010 році ОСОБА_3 звернувся до селищної ради з заявою про дозвіл на приватизацію земельної ділянки для утримання будинку та ведення особистого господарства. Рішенням сесії Петрівської селищної ради від 24.05.2011 року № 8/5 ОСОБА_3 у власність були надані земельні ділянки, площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,1669 га для ведення особистого селянського господарства. Розмір даної земельної ділнки не зменшує площу земельної ділянки навколо будинку АДРЕСА_1, що належить позивачу ОСОБА_1 , тому її право у користуванні земельною ділянкою не обмежується та не порушено. Земельна ділянка на якій розташований будинок АДРЕСА_1, що належить позивачу складає 0,0872 га, та вільна земельна ділянка навколо зазначеного будинку складає 0,3255. Крім того, Петрівською селищною радою право на оформлення відповідної документації для позивача ОСОБА_1 не обмежувалося, вона може у будь який час закріпити це право шляхом звернення до селищної ради та оформлення документів на вищезазначені земельні ділянки. Вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки право позивача ОСОБА_1 на отримання у власність земельної ділянки не порушено.

Предтавник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1, що підтверджено договором дарування квартири від 11.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Галкіним А.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 1047.

Відповідно до рішення № 6 від 25.03.1980 року виконавчого комітету Петрвської селищної ради народних депутатів батьку позивача ОСОБА_4 була надана земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1, площею 0,07 га.

Відповідно до рішення № 24 від 27.04.1984 року виконавчого комітету Петрвської селщиної ради народних депутатів батьку позивача ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 була надана земельна ділянка під город, площею 0,08 га.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

29.10.2009 року рішенням № 43/11 Петрівської селищної ради позивачу було надано дозвіл на розробку технічної документації з землеустрою , щодо складання документів , що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку обліковою площею 0,1500 га. за адресою АДРЕСА_1

10.08.2010 року рішенням № 51/19 Петрівської селищної ради позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0600 га у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що 03.09.2010 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до Петрівської селищної ради про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_9.

Рішенням сесії Петрівської селищної ради від 24.05.2011 року № 8/5 відповідачу ОСОБА_3 у власність були передані земельні ділянки, площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,1669 га для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_9 та в подальшому відповідач отримав державні акти на право влсності на земельні ділянки серії НОМЕР_2, НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 12 Земельного кодексу України визначені повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належать розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Зазначені положення кореспондуються із ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно з якою до виключної компетенції сільських, селищних та міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно вимог ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно п. 34 ч. 1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"питання регулювання земельних відносин вирішуються відповідно до закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частиною 1 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"визначено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

У чинність ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 118 Земельного кодексу України ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядуваннярайонної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Згідно із ч. 2 цієї статті рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Частиною 6 зазначеної статті передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідно до ч.ч. 7-9 даної статті відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України по справі № 6-116 цс зазначено, що частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що отримання земельної ділянки у власність супроводжується діями зацікавленої особи (звернення з відповідною заявою до органу місцевого самоврядування), прийняттям відповідних рішень органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування (щодо дачі згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки, про затвердження проекту відведення та про надання земельної ділянки).

Як встановлено в судовому засіданні, та підтверджено дослідженими письмовими доказами відповідач ОСОБА_3 у передбачений законом спосіб та відповідно до норм чинного на момент виникнення спірних правовідносин земельного законодавства отримав земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_9 Станично-Луганського району, в зв'язку з чим відстуні підстави для, визнання незаконним та скасування рішення № 8/5 від 24.95.2011 р. Петрівської селищної ради та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки за ОСОБА_3

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 отримавши дозвіл на розробку технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку обліковою площею 0,1500 га. та земельну ділянку площею 0,0600 га у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1 в подальшому не скористалася своїм правом щодо виготовлення технічної документації та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку.

Посилання позивача ОСОБА_1 на той факт, що Петрівською селищною радою було порушено її право на отримання у власність спірної земельної ділянки, та саме ділянку, яку бажала вона оформти у власність нібито передано відповідачу ОСОБА_3 шляхом введення в оману позивачки , є безпідставними та спростовуються наступним.

Згідно висновку начальниа відділу Держкомзему у Станочно-Луганському районі від 31.03.2011 р., який міститься в технічній документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право приватної власності на земельну ділянку, розташовану за адерсою АДРЕСА_9 Станично-Луганського району, на земельній ділянці, яка передається у власність ОСОБА_3 відсутні обмеження на використання земельної ділянки.

Крім того, в запереченні проти позову представник відповідача зазначив, що земельна дліянка, яка надана у власність відповідачу ОСОБА_3 не зменшує площу земельної ділянки навколо будинку № 64-а по вул. Піщаній смт.Петрівка , що належить позивчау ОСОБА_1 Земельна ділянка, на якій розташований будинок позивача , складає 0,0872 га, та вільна земельна ділянка навколо будинку позивача складає 0,3255 га. Петрівською селищною радою право на оформлення відповідної документації для позивача не обмежувалося , вона може у будь який час закріпити своє право шляхом звернення до селищної ради для оформлення документів на передачу їй у власність земельної ділянки площею 0,4127 га.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи позивач не надала суду жодного доказу, який свідчив би про те, що порушено її право на отримання у власність земельної ділянки, та що саме в результаті незаконних дії Петрівської селищної ради було отримано у власність земельну ділянку відповідачем ОСОБА_6, а її (позивача) позбавили права на зазначену земельну ділянку.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасуваня рішення Петрівської селищної ради від 24.05.2011 р.№ 8/5 в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельних ділянок площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,1669 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою : АДРЕСА_9; скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3на земельні ділянки площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,1669 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою : АДРЕСА_9;

Суд відмовляє в задоволенні вимог позивача про визнання незаконною безоплатну передачу відповідачу ОСОБА_3 земельних ділянок та зобов'язання Петрівську селищну раду прийняти рішення щодо надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,35 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. в зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів, про що також зазначено і в ч.1 ст. 16 ЦК України.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначний законами України.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Вказаний позивачем спосіб захисту порушеного права, тобто визнання незаконною безоплатну передачу відповідачу ОСОБА_3 земельних ділянок та зобов'язання Петрівську селищну раду прийняти рішення щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,35 га позивачу ОСОБА_1 - не передбачений ч.2 ст. 16 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 12, 116, 118, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Петрівської селищної ради, ОСОБА_3 про визнання незаконною приватизацію, третя особа - відділ Держгеокадастру у Станично-Луганському районі, відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 05.07.2016 р.

Суддя: