РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/444/16-ц

15.09.16

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого судді Слободяного О.Є.

із секретарем Медик Л.О.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2. з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з погосподарськими будівлями, розташованого по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині Козятинського району Вінницької області(а.с.2-6, 60). Позивачка посилається на те, що 02.09.2011 року помер її чоловік ОСОБА_4. За життя він склав заповіт, посвідчений 25.08.2010 року секретарем виконкому Козятинської сільської ради, згідно якого усе своє майно він заповів їхній дочці ОСОБА_3, яка спадщину прийняла, звернувшись 10.12.2011 року до Козятинської державної нотаріальної контори з відповідною заявою. Позивачка 10.12.2011 року подала до Козятинської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті чоловіка. Житловий будинок з погосподарськими будівлями, що розташований по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині Козятинського району, був побудований нею та ОСОБА_4 під час перебування у шлюбі.

Позивачка звернулася до державного нотаріуса із письмовою заявою, в якій просила видати їй свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя після смерті її чоловіка ОСОБА_4, а саме на ? частку вищевказаного житлового будинку. Проте державний нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що із надісланих документів, а також матеріалів спадкової справи вбачається,що 10.12.2011 року позивачка відмовилася від одержання свідоцтва про право на спадщину згідно ст.1241 ЦК України та відмовилася від одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя згідно ст.60 СК України.

Позивачка повністю погодитися з такими висновками державного нотаріуса не може, виходячи з наступного.

Відповідно до записів в погосподарській книзі №5 (2011-2015 роки), особовий рахунок №0471-11, за покійним ОСОБА_4 рахується житловий будинок по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині Козятинського району. Відповідно до технічного паспорту від 26.12.2007 року, житловий будинок та господарські споруди, що по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині, були побудовані в період з 1980 по 1983 роки. Шлюб між позивачкою та ОСОБА_4 був зареєстрований 07.05.1968 року. Таким чином, житловий будинок та господарські споруди, що по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині, належали позивачці та її покійному чоловіку на праві спільної сумісної власності. Позивачка не подавала заяви про відмову від права власності від її частки у праві спільної сумісної власності на вказані обєкти нерухомості до органу державної реєстрації прав на нерухоме майно та відповідного запису до державного реєстру внесено не було, тому таке її право в порядку, встановленому ч.3 ст.347 ЦК України, припинено не було. При цьому позивачка посилається на п. 40 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 22.06.2011 року №703.

Подання позивачкою заяви до державного нотаріуса про відмову від одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя не може розцінюватися як її відмова від частки у праві спільної сумісної власності на вказані обєкти нерухомості. Так як позивачка та її покійний чоловік ОСОБА_4 не отримали правовстановлюючого документу на житловий будинок з погосподарськими будівлями, розташований по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині, то державний нотаріус в будь-якому випадку не може видати їй свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя.

Її право власності на ? частку у цьому житловому будинку та господарських спорудах оспорює та не визнає відповідачка, а тому позивачка змушена звернутись з даним позовом до суду за захистом свого права власності.

Представник позивачки адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив зазначені вище обставини, а також пояснив, що при поданні позивачкою 10.12.2011 року до нотаріальної контори заяви про те, що вона не претендує на спадкове майно, яке є власністю покійного чоловіка, позивачка мала на увазі не житловий будинок з погосподарськими будівлями, розташований по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині, ? частина якого належить їй, а інше майно належний лише її чоловікові жилий будинок з погосподарськими будівлями. розташований по вул. Вінницькій, 30 в с. Козятині, в якому в даний час проживає відповідачка, та інше спадкове майно.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні 11.05.2016 року позов не визнала та заявила клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для того, щоб вона могла підготуватись до розгляду справи. Клопотання судом було задоволено. В судові засідання 02.08.2016 року, 22.08.2016 року та 15.09.2016 року відповідачка ОСОБА_3 не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчать розписки (а.с.40, 54, 56, 61-62).

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Судом встановлено, що 07.05.1968 року був зареєстрований шлюб між позивачкою та ОСОБА_4 (а.с.9). 02.09.2011 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4 (а.с.20). За життя ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений 25.08.2010 року секретарем виконкому Козятинської сільської ради, згідно якого усе своє майно він заповів доньці ОСОБА_3 (а.с.19). Відповідачка ОСОБА_3 спадщину прийняла, звернувшись 10.12.2011 року до Козятинської державної нотаріальної контори з відповідною заявою (а.с.36 зворот). 10.12.2011 року позивачка подала до Козятинської державної нотаріальної контори заяву про відмову від обовязкової частки у спадщині після смерті чоловіка. У заяві позивачка також зазначила, що спадкове майно є власністю чоловіка, а тому на отримання свідоцтва про право власності згідно ст. 60 СК України вона не претендує.(а.с.37).

12.10.2015 року позивачка звернулася до державного нотаріуса із письмовою заявою, в якій просила видати їй свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя після смерті її чоловіка ОСОБА_4, а саме на ? частку житлового будинку з погосподарськими будівлями, розташованого по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині (а.с.21-22). Державний нотаріус відмовила позивачці у вчиненні нотаріальних дій з тих мотивів, що 10.12.2011 року позивачка відмовилася від одержання свідоцтва про право на спадщину згідно ст.1241 ЦК України та відмовилася від одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя згідно ст.60 СК України (а.с.27).

Судом встановлено, що житловий будинок з погосподарськими будівлями, розташований по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині Козятинського району, був побудований під час перебування позивачки у шлюбі з ОСОБА_4, що доведено копією свідоцтва про укладення шлюбу, технічним паспортом на будинок. згідно з яким будинок був побудований у 1980-1983 роках, листом Козятинської сільської ради від 07.10.2015 року №306/02-11, згідно з яким відповідно до запису в погосподарській книзі №5 (2011-2015 роки), особовий рахунок №0471-11, за покійним ОСОБА_4 рахується житловий будинок, розташований по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині (а.с. 9, 10-17, 18, 46-50).

Згідно з розясненнями ВСС України, які дані в Інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно з п. 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року №868, документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992 року, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку. що житловий будинок з погосподарськими будівлями, розташований по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині Козятинського району, був спільною сумісною власністю позивачки ОСОБА_2 та її покійного чоловіка ОСОБА_4

Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 3 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності; у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Житловий будинок з погосподарськими будівлями, розташований по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині, є майном, права на яке підлягають державній реєстрації.

Будь-які докази того, що позивачка відповідно до 3 ст. 347 ЦК України відмовилась від права власності на ? частину зазначеного будинку, в матеріалах справи відсутні.

Суд також вважає. що твердження представника позивачки про те, що при поданні позивачкою 10.12.2011 року до нотаріальної контори заяви про те, що вона не претендує на спадкове майно, яке є власністю покійного чоловіка, позивачка мала на увазі не житловий будинок з погосподарськими будівлями, розташований по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині, ? частина якого належить їй, а інше майно належний лише її чоловікові жилий будинок з погосподарськими будівлями. розташований по вул. Вінницькій, 30 в с. Козятині, та інше спадкове майно, ніякими доказами, що є в матеріалах справи, не спростовуються. Суд вважає, що ? ідеальна частка житлового будинку з погосподарськими будівлями, розташованого по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині, є власністю позивачки, а тому не входить у спадкове майно.

Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що права позивачки порушені, а тому підлягають захисту за судовим рішенням.

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ст.ст. 22, 28 КпШС України, згідно з якими майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною

сумісною власністю. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 28 КпШС України, ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

За ОСОБА_2 визнати право власності (в ідеальній долі) на 1/2 частку житлового будинку з погосподарськими будівлями, розташованого по вул. 8-го Березня, 1А в с. Козятині Козятинського р-ну Вінницької обл.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької обл. через Козятинський міськрайсуд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали учать у справі, однак не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляцію протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя - підпис

Згідно оригіналу:

Суддя

Секретар

Дата документу 15.09.16