Справа № 296/5920/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"12" серпня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаним позовом, де вказала, що АДРЕСА_2 помер ОСОБА_2. У зв'язку з цим відкрилася спадщина у вигляді належного йому майна, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на ? частку зазначеного нерухомого майна за заповітом, що 17 жовтня 2011 року було складено ОСОБА_2 та згідно якого останній все своє рухоме і нерухоме майно, що на день його смерті належатиме йому, заповів їй.

Позивач зазначає, що вона змушена у судовому порядку просить визнати за нею право власності частку вказаної квартири в порядку спадкування за заповітом, оскільки не може це зробити через нотаріальну контору. Для видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого вона не має правовстановлюючого документа про право власності його на спірне майно, оскільки ОСОБА_2 при житті не встиг зареєструвати це право в органах, які здійснюють державну його реєстрацію.

Сторони у судове засідання не з'явились.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона підтримала свої позовні вимоги та не заперечила проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав. За таких обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що АДРЕСА_2 ОСОБА_2, що підтвердилось копією свідоцтва про смерть (а. с. 2).

Після смерті ОСОБА_2, відкрилася спадщина на його майно, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_1.

Із свідоцтва про право власності на житло, що видане відділом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради від 13.01.1995, ОСОБА_2 разом із дружиною, ОСОБА_3 були власниками квартири АДРЕСА_1, по ? її частці.

Відповідно до свідоцтва про права на спадщину за законом від 14.12.2011, ОСОБА_2 оформив спадщину на ? частки зазначеної квартири після смерті своєї дружини ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, однак при житті не встиг зареєструвати право власності на неї в органах, які здійснюють державну його реєстрацію.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_2 при житті набув право власності на спірну частку зазначеної квартири, в якій, згідно копії довідки КП «ВЖРЕП № 9» Житомирської міської ради за № 203 від 25.05.2016 (а. с. 12), проживав і був зареєстрований по день своєї смерті.

17 жовтня 2011 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гуковою Н.Є. (реєстр № 2770), згідно якого належне своє рухоме і нерухоме майно він заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 4).

27.05.2016 приватним нотаріусом Катюхою О.В., ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири АДРЕСА_1 і постановою від 27.05.2016 відмовлено останній у видачі свідоцтва про право на спадщину за повітом на іншу 1/2 частку квартири так, як вона не має правовстановлюючого документа про право власності ОСОБА_2 на неї.

Таким чином, виникла ситуація при якій, через неможливість провести реєстрацію на померлу особу в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав до обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки встановити право власності на нерухоме майно через нотаріальну контору неможливо, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про визнання за нею права власності на спірну частку квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2

Такий спосіб захисту прав позивача відповідає вимогам статті 16 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16, 328, 1216, 1218, 1269 ЦК України, та ст.ст.3, 10, 16, 60, 208, 209, 212, 215, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Житомирської територіальної громади в особі Житомирської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, який помер АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. П. Сингаївський