АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/7919/2016 Доповідач: Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Відділу Державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_3, 3-я особа: ОСОБА_4 про визнання електронних торгів недійсними,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року ОСОБА_2, через свого представника ОСОБА_1 (довіреність від 24 січня 2013 року діяла до 24 січня 2016 року а.с.14) звернувся в суд з наведеним позовом і просив суд визнати електронні торги, проведені 17 серпня 2015 року (лот 86642) з реалізації кв. АДРЕСА_1, протокол № 109848 недійсними. Застосувати реституцію, повернути сторони до переднього стану.

Позивач зазначав, що електронні торги проведено з порушенням норм Законів України « Про іпотеку», «Про виконавче провадження», зокрема, у повідомленні про електроні торги не було зазначено, що нерухоме майно є предметом іпотеки; не узгоджено ціну продажу предмету іпотеки через відсутність інформації про проведення електронних торгів; до проведення торгів державного виконавця повідомлено, що сторони досягли домовленості при укладанні мирової угоди, просила зупинити виконавче провадження; позивача не було повідомлено про проведення електронних торгів.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року у позові відмовлено.

На рішення суду першої інстанції ОСОБА_1, діючи в інтересах позивача (довіреність від 14 березня 2016 року (а.с.157), подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Апелянт зазначає, що повідомлення про електронні торги (лот 86642) не містило інформації стосовно того, що квартира є предметом іпотеки та відомостей про заборону відчуження; організатором торгів письмово не було повідомлено державного виконавця, іпотекодержателя, іпотекодавця та інших осіб, що мають буди зареєстровані в установленому законом порядку, мають права вимоги на предмет іпотеки; до проведення торгів сторони повідомили державного виконавця про досягнення умов щодо мирової угоди і просили зупинити виконавче провадження; процедура підготовки до реалізації державним виконавцем здійснювалась як звичайне заарештоване майно, а не майно, яке було предметом іпотеки.

На думку апелянта, предмет іпотеки на цих торгів реалізовано не за правилами, встановленими для реалізації предмету іпотеки Законами України «Про іпотеку», «Про виконавче провадження».

В судовому представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 підтримала апеляційну скаргу, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 визнав апеляційну скаргу, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК України).

За змістом частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5.

Судом встановлено, що 11 липня 2014 р. старшим державним виконавцем відділу ДВС Деснянського районного управління юстиції (РУЮ) у м. Києві Черухою О.М. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2610/22901/2012 виданого 08 липня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 636 309 грн. 40 коп. (а.с.5-7 ).

17 серпня 2015 року відбулися електронні торги з продажу арештованого майна - квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер лота 86642).

З протоколу № 109848 проведення електронних торгів вбачається , що останні були розпочаті 17 серпня 2015 року о 09:00 год. та завершені 17 серпня 2015 року о 18:25 год. Переможцем торгів став учасник торгів під номером 12 - ОСОБА_3 ( а.с.29-30 ).

Відповідно до ч.І ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна , крім майна , вилученого з обігу згідно із законом , та майна , зазначеного в частині восьмій статті 57 цього закону , здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів здійснюється у відповідності до вимог Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів , затвердженого Мінюсту України від 16.04.2014 р. № 656/5 ( надалі - Тимчасовий порядок).

Відповідно до п. 5 розділ Ш Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів підготовка, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюється з урахуванням особливостей, визначених Законом України « Про іпотеку» .

З встановлених по справі обставин вбачається, що підготовка, організація та продаж квартири АДРЕСА_1 ( реєстраційний номер лота 86642) були здійсненні організатором електронних торгів за загальними правилами реалізації нерухомого майна боржника без урахування особливостей визначених Законом України« Про іпотеку», оскільки заявка на реалізацію арештованого майна та долучені до неї документи ( а.с.32 - 87 ) не містили жодної інформації про те, що арештоване майно є предметом іпотеки .

На час проведення державним виконавцем виконавчий дій по примусовому виконанню виконавчого листа № 2610/22901/2012 виданого 08 липня 2014 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 коштів у розмірі 636 309 грн. 40 коп., останнього до початку проведення електронних торгів, також не повідомлялось про те, що нерухоме майно боржника - квартира АДРЕСА_1 є предметом іпотеки .

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно містила інформацію про державну реєстрацію обтяження майна боржника ОСОБА_4, а саме квартири АДРЕСА_1 на підставі постанови ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві про арешт майна боржника та заборону на його відчуження, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень зареєстровано 05 вересня 2014 року (а.с.42-43 ) .

Проведення електронних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1 було призначено організатором торгів на 17 серпня 2015 року 09:00 год.

Доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення позивача про проведення торгів колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, як вбачається з заяви представника позивача ОСОБА_1 від 14 серпня 2015 року, останнім ставилось питання про зупинення торгів, призначених на 17 серпня 2015 року. Крім того, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що повідомлення про проведення торгів не містить певних даних.

Підстави зупинення електронних торгів визначені у п. 2 розд. X Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, в якому зазначено, що підставою для зупинення електронних торгів в цілому або по окремому лоту є :

- рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна;

- зупинення виконавчого провадження у випадках, визначених Законом України «Про виконавче провадження »;

- наявність технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи .

Обставини, що зумовлюють обов»язкове зупинення виконавчого провадження та право державного виконавця зупинити виконавче провадження визначені ст. ст. 37 , 38 Закону України «Про виконавче провадження» .

Згідно п.7 ч.І ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов»язковому зупиненню у разі зупинення судом реалізації арештованого майна .

На час звернення представника позивача 14 серпня 2015 року до державного виконавця та до організатора торгів будь-якого рішення суду про зупинення реалізації арештованого майна не існувало, інших підстав, які б були обов»язковими для державного виконавця або давали йому право для зупинення виконавчого провадження судом не встановлено.

Порядок укладення мирової угоди в процесі виконання визначений ст.. 372 ЦПК України, відповідно до якої мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання . Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання , якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб .

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що проведені 17 серпня 2015 року електронні торги відбулися з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку», п.3 розд. 2, 3 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Мінюстом України 16 квітня 2014 року за № 427/25204.

За матеріалами справи, згідно витягу про реєстрацію у державному реєстрі іпотек складеного 23 лютого 2010 року, зареєстровано іпотеку, як підставу обтяження кв. АДРЕСА_1 (а.с.158).

Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об*єктів нерухомого майна від 05 вересня 2014 року відсутні відомості з державного реєстру іпотек, довідку сформовано державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського РУЮ м.Києва Черухою О.М. (а.с.150,151).

Доводи апеляційної скарги стосовного обов*язку державного виконавця зупинити виконавчого провадження з підстав домовленості сторін щодо укладання мирового угоди не ґрунтуються на вимогах закону, зокрема положеннями ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» обов*язковість зупинення з таких підстав не передбачена.

За матеріалами справи заява про затвердження мирової угоди зареєстрована відділом державної виконавчої служби 17 серпня 2015 року в день проведення оспорюваних електронних торгів (без вказівки на час реєстрації). Початок торгів відбувся 17 серпня 2015 року о 09:00 год. (а.с.9,11).

Як зазначено вище, порядок визнання мировою угоди в процесі виконання вирішується судом відповідно до положення ст.ст. 372, 175 ЦПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, залишенню без змін оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги правильність висновку суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: