РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Вернік В.М.

із участю: секретаря Росовської О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 18.04.2016 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Пояснила, що з вини відповідача спільне життя не склалося й вже два місяці, як останній залишив сімю та пішов мешкати до своїх батьків за іншою адресою і з того часу вони проживають окремо. Наразі нею подано до Жмеринського міськрайонного суду позов про розірвання шлюбу. Зазначила, що вона працює у відділковій лікарні ст.Жмеринка на посаді маніпуляційної медичної сестри та згідно довідки про доходи, виданої медичним закладом за січень і лютий 2016 року їй нараховано відповідно 1865,08 грн. та 2086,48 грн., однак після обовязкових відрахувань вона фактично отримує мінімальний розмір заробітної плати та якихось інших доходів у неї не має. Вказала, що вона несе значні витрати на придбання для дитини продуктів харчування, одягу, взуття, предметів особистого вжитку, іграшок, також дитина відвідує молодшу групу дошкільного навчального закладу №5 "Джерельце" Жмеринського управління освіти, за що вона кожний місяць сплачує відповідну суму коштів, в тому числі вона витрачає кошти на квартиру, яку винаймає, оскільки власного житла не має, а тому її зарплати не вистачає на нормальний розвиток дитини, однак, незважаючи на те, що дитина потребує постійної уваги і допомоги, відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку по її утриманню і ніякої допомоги дитині не надає, усі обовязки щодо утримання та виховання сина вона несе самостійно. Зауважила, що угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач працює у Жмеринській дистанції сигналізації та звязку і має стабільний та регулярний дохід у вигляді заробітної плати та на місяць він отримує більше пяти тисяч гривень, інших утриманців у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами з нього не проводяться. Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились, подавши попередньо до суду письмові заяви щодо розгляду справи за їх відсутності, при цьому позивач вказала про зменшення нею заявлених вимог та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, а відповідач змінені позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.

Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ч.2 ст.3 Конвенції "Про права дитини" держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до вимог ст.180, 181, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у останнього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову; аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати; у цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог, так як він належно обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, безумовно визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, у тому числі й щодо стягнення аліментів за минулий від дня подачі позову період з заявленої дати 15.04.2016 року, заперечень щодо чого відповідачем не застережено.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню.

Згідно вимог ст.88 ЦПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору, від попередньої оплати якого в даній категорії справ звільнено позивача, з розрахунку його початкової ставки щодо заявлених вимог майнового характеру на час подачі позову до суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.3 Конвенції "Про права дитини", ст.5, 8, 10, 60, 88, 174, 209, 210, 212-214, 367 ЦПК України, ст.180, 181, 182, 183, 191 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.04.2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 17.08.2030 року, а також на користь держави 551 гривню 20 копійок судового збору (р/р 0006 в Банку ГУДКУ у Вінницькій області, МФО 802015, , рядок 1.1.2.).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, а саме: з 15.04.2016 року по 15.05.2016 року, - допустити до негайного виконання.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.