Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/699/16-ц

номер провадження 2/695/587/16

01 квітня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.

при секретарі Розпутній І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вознесенської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вознесенської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, посилаючись на те, що 24.07.2012 року помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 2/9 частин земельної ділянки площею 800м2 для ведення особистого підсобного господарства, що стверджується нотаріально завіреною копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2003 року номер в реєстрі 5328 виданого державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3, та яка знаходиться у віданні Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2003 року ОСОБА_2 дану земельну ділянку успадкував від своєї матері ОСОБА_4, але за час свого життя не отримав державного акта на право власності на земельну ділянку на своє імя та не провів її державної реєстрації. Вище зазначену земельну ділянку, що належала ОСОБА_2 позивач прийняв належним чином у відповідності до ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України. Оскільки після одержання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 не отримав державного акта на право власності на земельну ділянку на своє імя та не провів її державної реєстрації, у звязку з цим нотаріус виніс постанову про відмову у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, позивач не має можливості за допомогою нотаріуса успадкувати від свого батька 2/9 частин земельної ділянки площею 800 м2 для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться у віданні Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, отже звернення до суду являється єдиним способом захисту його прав.

У судове засідання представник позивача не зявився, але скерував до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але направив до суду лист, в якому зазначено, що він не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу у його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в справі є достатньо доказів для вирішення справи по суті та приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Згідно свідоцтва про смерть серії ІСР № 196901 від 24.07.2012 року, вбачається, що ОСОБА_2 помер 24.07.2012 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 39.

У відповідності до свідоцтва про народження серії І УР № 0957112 від 09.06.1966 року, вбачається, що ОСОБА_1 народився 28.05.1966 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 31, та його батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (обовязкова доля) від 19.12.2003р., виданого державним нотаріусом Золотоніської районної державної нотаріальної контори вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_4 є її син ОСОБА_2, спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з права власності на 2/9 частини земельної ділянки, площею 800 кв.м., що знаходиться в с. Каневщина Золотоніського району і розміщена на землях, що знаходиться у віданні Вознесенської сільської ради та надана для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 12.02.2016 року, вбачається, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки становить 17481,25 грн.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 02.12.2015 року, вбачається, що гр. ОСОБА_6 01.12.2015 року звернувся із заявою до Золотоніської районної державної нотаріальної контори про видачу на ім'я ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку площею 800 кв.м., надану для особистого підсобного господарства, що розташована на території Вознесенської сільської ради, Золотоніського району, Черкаської області, після померлого 24.07.2012 року його батька ОСОБА_2. Під час вивчення документів представлених ОСОБА_6 було встановлено, що вказану земельну ділянку ОСОБА_2 одержав по спадщині (обовязкова доля) після померлої 20.12.1998 року його матері ОСОБА_4. Оскільки після одержання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 не отримав державного акта на право власності на земельну ділянку на своє імя, та не провів її державну реєстрацію, він не набув права власності на успадковане майно, а тому не можливо видати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до довідки Золотоніської районної державної нотаріальної контори від 30.03.2016 р. № 277/01-16, після смерті ОСОБА_2, який помер 24.07.2012 р. заведена спадкова справа 27.12.2012р. за № 667/12. Підставою для її заведення були подані заяви про прийняття спадщини сина померлого ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та заяви про відмову від спадщини від сина померлого ОСОБА_7 та дружини ОСОБА_8, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, отже первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого. Оскільки власник будинку помер, а за життя право власності не було зареєстровано в належному порядку, то позивач не може отримати відповідні документи на право власності, а тому визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до повного задоволення, зважаючи на те, що спадкодавець ОСОБА_2 на момент смерті фактично був власником земельної ділянки.

Суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, враховуючи, що спадкодавець фактично був власником, але не зареєстрував своє право відповідно до вимог законодавства. У такому випадку в суду маються підстави для задоволення позову, а саме визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцем.

Керуючись ст.ст. 10,11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1258, 1259, 1261 ЦК України, ст..ст. 125, 125 ЗК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вознесенської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати право власності на 2/9 частини земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства площею 800 м 2, яка знаходиться у віданні Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та яка належала померлій 20.12.1998 року ОСОБА_4, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_2, який одержав свідоцтво про право на спадщину, але не провів державної реєстрації успадкованого майна і помер, за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після померлого 24 липня 2012 року її батька ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів.

Суддя М.Ю. Степченко