Справа № 523/9963/16-ц
Провадження №2/523/4099/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Шепітко І.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

«про забезпечення позову», -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду міста Одеси із вищеназваним позовом до відповідача, яким просила суд стягнути із відповідача ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 912 046,97 грн..

Спільно із позовною заявою позивачкою ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення вищеназваного позову на підставі положень ст.ст. 151, 152 ЦПК України, яким позивачка просила суд:

-накласти арешт на все майно яке є у власності ОСОБА_2.

У своїй заяві позивачка просить суд вжити заходи по забезпеченню вищеназваного позову, посилаючись на ту обставину, що відповідач з метою приховання майна може відчужити належне йому майно та невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до положень ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, яки беруть участь у справі, може вжити заходи по забезпеченню позову, ч. 3 цієї ж статті, передбачає, що забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 153 ЦПК України, передбачає, що заява про забезпечення позову, розглядається судом, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. У поданій до суду заяві, заявник просить суд накласти арешт на все майно яке є у власності ОСОБА_2 при цьому до заяви не додано жодного доказу на підтвердження реєстрації нерухомого або рухомого майна за даною особою.

Виходячи з положень ст. 137 ЦПК України у випадку, коли щодо сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати таки докази.

Постановою Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 року передбачено, що судам слід врахувати, що вжиті заходи забезпечення позову повинні бути обґрунтованими.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволені зазначеного клопотання у звязку із недоведеністю обставин, щодо реєстрації нерухомого або рухомого майна за відповідачем у справі.

При цьому судом враховується право позивача у справі на звернення до суду із відповідним клопотанням про витребування таких даних у порядку передбаченому положеннями ст.ст. 133-137 ЦПК України у випадку наявності складнощів у їх самостійному отриманні.

Керуючись ст.ст. 151 - 154, ст.ст. 208-210, 293 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію Ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-и днів з дня оголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: