_____________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/250/16-ц
Провадження № 2/520/1793/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Одеська товарна біржа, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, суд, -

встановив:

12.01.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу від 26.12.1994 року № 6186 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на Одеській товарній біржі. При цьому позивач посилається на те, що 26.12.1994 року було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 6186 на Одеській товарній біржі, який на цей час нотаріально не посвідчений, що позбавляє права позивача укласти договір купівлі-продажу та розпорядитися своєю власністю, у звязку з чим він змушений звернутись до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримав та просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовну заяву визнав та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Одеської товарної біржі до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 26.12.1994 року укладено біржовий договір № 6186 купівлі-продажу нерухомого майна квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На підставі вказаного договору власником квартири став позивач ОСОБА_1 Договір зареєстровано 02.01.1995 року в КП «ОМБТІ та РОН» кн. 14 к.стр.25-67 /а.с. 5-6/.

На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту.

Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

За таких обставин, та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 169, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, ст. ст. 209, 220 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморська / нині Люстдорфська/ дорога, 178АДРЕСА_2, укладений 26.12.1994 року за № 6186, - дійсним.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.