Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1620/16-ц Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 27 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді : Коломієць О.С.

суддів : Жигановської О.С., Якухно О.М.

при секретарі

судового засідання: Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2016 року

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому просив звільнити його від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та визнати недійсним кредитний договір № ZRZ0AE00003978 від 19 червня 2007 року, укладений між сторонами.

Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2016 року даний позов було залишено без руху з посиланням на те, що позивачем не сплачено судовий збір, а підстави, на які посилається ОСОБА_2 щодо наявності пільг при сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви, відсутні.

Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали від 21.10.2016 року.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу, а справу направити до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її ОСОБА_2, районний суд виходив із того, що позивач у наданий йому строк не усунув недоліки позовної зави, а саме: не сплатив судовий збір.

Проте такого висновку районний суд дійшов з порушенням норм процесуального закону.

Позовна заява за формою і змістом повинна відповідати вимогам ст.119 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 21 жовтня 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліку, а саме : сплати судового збору.

Ухвалою судді від 01 листопада 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали від 21.10.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві ОСОБА_2 зазначав, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» він звільнений від сплати судового збору, оскільки згідно із цією нормою споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Частиною 3 статті 22 вказаного Закону встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, які пов'язані з порушенням їх прав.

Закон України «Про захист прав споживачів» у цій частині у зв'язку із прийняттям Закону України «Про судовий збір» (у редакції від 08 липня 2011 року) не змінений, з нього не виключена вказівка про звільнення споживачів від сплати судового збору.

За таких обставин при чинності Закону України «Про захист прав споживачів», яким встановлені права споживача, визначені механізми їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, серед яких право на звернення до суду, складовою забезпечення якого є звільнення споживача від сплати судового збору, саме по собі не зазначення споживачів у переліку осіб, що згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» мають пільги щодо сплати судового збору, не може свідчити, що споживачі такої пільги, встановленої відносно них спеціальним Законом, який гарантує захист їх прав, не мають.

Крім того, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа у п.7 своєї Постанови № 5 від 30.03.2012 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив судам, що оскільки стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів», статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Таким чином, покладаючи на позивача обов'язок зі сплати судового збору, районний суд вказаних вимог закону не врахував, неправильно витлумачив закон та дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_2 у справі за його, як споживача, позовом, пов'язаним із захистом його порушених прав, має сплачувати судовий збір.

З огляду на викладене оскаржувана ухвала не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а питання про відкриття провадження у справі - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 01 листопада 2016 року скасувати, а матеріали позовної заяви повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: