15 лютого 2016 року м.Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області
у складі: головуючого - судді Пустовіт З.П.
при секретарі: Гоноболіній О.І.
з участю представника ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом Бердянського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення допомоги по безробіттю, отриманої незаконним шляхом,
У листопаді 2015 року Бердянський міський центр зайнятості звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь допомогу по безробіттю, отриману незаконним шляхом на загальну суму 4608,80 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач 03.09.2012 року звернулася до центру зайнятості з питання надання допомоги в працевлаштуванні, в той же час вона була зареєстрована як така, що шукає роботу. 10.09.2012 року їй було присвоєно статус безробітного і призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». При взятті на облік до центру зайнятості відповідач була ознайомлена з правами і обовязками безробітних, попереджалася про відповідальність за подання неправдивих відомостей. В період з 10.09.2012 року по 26.03.2013 року відповідач знаходилася на обліку в центрі зайнятості як безробітна, отримувала при цьому матеріальне забезпечення та соціальні послуги на період безробіття. Але в результаті проведеної перевірки обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до вказаного Закону та на підставі відомостей, наданих Державною податковою адміністрацією, центром зайнятості було виявлено, що відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості як безробітна, відносилася до категорії зайнятого населення, а саме: навчалася на денній формі навчання в Державному навчальному закладі «Бердянський професійний ліцей» за професією «Агент з організації туризму, адміністратор» в період з 12.09.2011 року по 30.11.2012 року. Тобто, своїми діями порушила вимоги ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» від 01.03.1991 року №803-ХІІ, яка діяла на той період, ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» щодо необхідності подання відомостей про обставини, які впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Тобто, відповідач приховала факт своєї зайнятості, який мав значення для виплати забезпечення на період безробіття та шляхом обману отримала матеріальне забезпечення на період безробіття та соціальні послуги за період з 10.09.2012 року по 26.03.2013 року в розмірі 4608,80 грн., а саме: 59,20 грн. - сума коштів на оплату заробітної плати за участь у громадських роботах, 44,40 грн. - сума коштів, витрачених на проходження медичної комісії, 1626,74 грн. допомога по безробіттю, 1474,06 матеріальна допомога на період перенавчання, 1404,40 грн. вартість професійного навчання. 26.03.2013 року відповідач була знята з обліку у звязку з виявленням факту подання недостовірних даних, та Бердянським міським центром зайнятості видано наказ від 17.04.2013 року №329 на підставі акту розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. Рекомендованим листом відповідача було повідомлено про необхідність протягом 15 днів з дня його отримання повернути незаконно виплачені кошти, яке відповідач отримала, однак боргу не сплатила.
У судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги із зазначених у позові підстав, доповів по його суті та просив задовольнити повністю.
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не зявилася, причину неявки не повідомила, тому суд на підставі ст.ст.169, 224-226 ЦПК України за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку.
Так в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами, що відповідач 03.09.2012 року звернулася до Бердянського міського центру зайнятості з питання надання допомоги в працевлаштуванні та 10.09.2012 року їй було присвоєно статус безробітного і призначено виплату допомоги по безробіттю відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».
При взятті на облік до центру зайнятості відповідач була ознайомлена з правами і обовязками безробітних, попереджалася про відповідальність за подання неправдивих відомостей. В період з 10.09.2012 року по 26.03.2013 року відповідач знаходилася на обліку в центрі зайнятості як безробітна та, згідно довідок позивача, за вказаний період отримала матеріальне забезпечення та соціальні послуги на період безробіття на загальну суму 4608,80 грн., з яких: 59,20 грн. - сума коштів на оплату заробітної плати за участь у громадських роботах, 44,40 грн. - сума коштів, витрачених на проходження медичної комісії, 1626,74 грн. допомога по безробіттю, 1474,06 матеріальна допомога на період перенавчання, 1404,40 грн. вартість професійного навчання.
Правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їх прав на соціальний захист від безробіття, основні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про зайнятість населення» та Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» в редакції від 05.07.2012 року безробітним визнається особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 цього Закону статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.
Згідно з пунктом е) ч.3. ст.1 Закону України «Про зайнятість населення» в редакції , яка була чинною на момент взяття відповідача на облік в центрі зайнятості, в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах, які проходять професійну підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації з відривом від виробництва; навчаються в денних загальноосвітніх школах і вищих навчальних закладах.
Судом з'ясовано, що відповідач була ознайомлена з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», про що свідчить особистий підпис відповідача у вищезазначеній заяві та у додатку № 1 до персональної картки.
Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, на підставі відомостей, наданих Бердянською ОДПІ, позивачем отримано інформацію про те, що в період перебування на обліку в центрі зайнятості, відповідач навчалася на денній формі навчання за державним замовленням в Державному навчальному закладі «Бердянський професійний ліцей» за професією «Агент з організації туризму, адміністратор» в період з 12.09.2011 року по 30.11.2012 року та отримувала стипендію, про що Бердянським міським центром зайнятості складено акт №114 від 25 березня 2013 року.
Тому, відповідно до п.20 Порядку реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 219, від 14.02.2007 року 26 березня 2013 року була знята з обліку в центрі зайнятості у звязку з отриманням допомоги по безробіттю обманним шляхом.
Відповідно до п.8 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №198 від 20.03.2013 року, особам, які навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних і вищих навчальних закладах, а також особам, у яких відсутній страховий стаж, крім тих, що зазначені у частині другій статті 6 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", не може бути надано статус безробітного.
Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено стягнення суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до ст. 39 вказаного Закону, спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.
Працівниками міського центру зайнятості були прийняті заходи щодо досудового врегулювання питання про добровільну сплату суми виплаченого забезпечення застрахованій особі, проте в ході розгляду справи відповідачем не надано суду доказів добровільного повернення коштів в розмірі 4608,80 грн. на рахунок Бердянського міського центру зайнятості. Крім цього відповідачем не направлено і до суду заперечень проти позову чи правильності нарахування сум, які підлягають поверненню.
З огляду на вищезазначене та беручи до уваги те, що відповідач не повідомила Бердянський міський центр зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення по безробіттю та надання соціальних послуг, а саме належність її до категорії зайнятого населення, суд вважає, що незаконно одержані кошти в сумі 4608,80 грн. підлягають поверненню шляхом їх стягнення з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача допомоги по безробіттю, отриманої незаконним шляхом, у розмірі 4608,80 грн., є законними, обґрунтованими, підтверджуються наявними в справі доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.3,10,11,57-60, 62,64, 88, 212,215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.1,4 Закону України, «Про зайнятість населення», ст.ст.36,39 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", суд
Позов Бердянського міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення допомоги по безробіттю, отриманої незаконним шляхом задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 551 грн. 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 10 днів після отримання копії цього рішення .
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_3