Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/484/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.10.2016смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

Головуючої- судді: ОСОБА_1.,

при секретареві : Маковецькій Л.А.,

за участю представників: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5

позивача: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка справу за позовом ОСОБА_6 до Доманівської районної державної адміністрації Миколаївської області, Царедарівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, третя особа: Відділ Держгеокадастру у Доманівському районі Миколаївської області про визнання права на земельну частку(пай) ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до Доманівської районної державної адміністрації, Царедарівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області, третя особа: Відділ Держгеокадастру у Доманівському районі Миколаївської області про визнання права на земельну частку(пай) , посилаючись на те, що з 01 січня 1990р. він став членом колгоспу ім..Щорса, Доманівського району, Миколаївської області, про що свідчить запис в його трудовій книжці. З 15.06.1990р. по 14.05.1992р. ОСОБА_6 перебував на службі в лавах ОСОБА_7. Після демобілізації, він повернувся на роботу в колгосп ім..Щорса, Доманівського району і продовжив членство в колгоспі. 10.10.1995р. він звільнився з роботи за угодою сторін. 21.02.1995р. КСП ім..Щорса зареєстрував Державний акт на право колективної власності на землю. Оскільки позивач на час розпаювання земель колгоспу працював в колгоспі, та був членом колгоспу, то відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995р. за № 720/95- він мав тоді та має на даний час право на земельну частку (пай). До правління КСП ім..Щорса ОСОБА_6 не звертався з питань отримання земельного паю, оскільки керівник підприємства йому повідомив, що він не має права на отримання земельного паю. В липні-серпні 2014р. позивачу стало відомо, що його прізвище міститься в документах на розпайовку землі і з цього часу він почав звертатися в різні інстанції з приводу визнання за ним права на земельну частку(пай). З відповідей відділу Держземагенства та Царедарівської сільської ради йому стало відомо, що право на земельну частку(пай) може бути визнано лише за рішенням суду, тому він і звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_6 та його представник за дорученням- Новак-Павлова Л.В. підтримали позовні вимоги і просили визнати за ОСОБА_6 право на земельну частку(пай) площею 6,29 умовних кадастрових га в межах території Царедарівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області.

Представник відповідача- Доманівської районної державної адміністрації ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог заперечував і вважав, що позивач пропустив строк позовної давності, а тому в задоволені позову просив відмовити.

Представник відповідача- сільський голова Царедарівської сільської ради- Шевченко Ж.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала і пояснила, що ОСОБА_6 не значився в списках осіб, маючих право на земельну частку(пай), а на даний час він пропустив строк позовної давності для захисту свого права на земельний пай, а тому в задоволені позову просить відмовити.

Представник третьої особи- начальник відділу Держгеокадастру у Доманівському районі ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що в списку членів КСП ім..Щорса Доманівського району до Державного акту про право колективної власності на землю позивач не значиться, а тому право на земельну частку(пай) він не має. Крім того, позивач пропустив строк позовної давності щодо захисту своїх прав на земельний пай, а тому в задоволені позову просить відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, свідка допитаного в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 працював в колгоспі ім..Щорса Доманівського району з 01.01.1990р. по 10.05.1990р.. З 01.01.1990р. він був прийнятий в члени колгоспу, а 10.05.1990р.- виключений із членів колгоспу. В період з 15.06.1990р. по 16.05.1992р. позивач перебував на службі в лавах ОСОБА_7. З 18.05.1992р. позивач знову був прийнятий в члени колгоспу ім..Щорса, де працював до 10.10.1995р. Зазначені відомості зафіксовані в трудовій книжці, виданій на імя ОСОБА_6 10.05.1990р., дослідженій в судовому засіданні.

Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім..Щорса Царедарівською сільською радою народних депутатів Доманівського району, Миколаївської області, судом встановлено, що землю площею 3385,5 га було передано у колективну власність для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення 2-ої сесії 22-го скликання сільської ради народних депутатів від 02.12.1994р. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 4. До Державного акту додано список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства.

Згідно довідки Відділу Держгеокадастру у Доманівському районі- середній розмір земельної частки (паю) в межах Царедарівської сільської ради ПСП ім.Щорса становить 6,29 умовних кадастрових га, середньою вартістю 136554,04 грн.

Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995р. за № 720/95- право на земельну частку(пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю.

Позивач ОСОБА_6 вважає, що у звязку з тим, що на момент розпаювання земель колгоспу ім..Щорса, Доманівського району він працював в колгоспі, був членом колгоспу і тому має право на земельну частку(пай). Однак, керівник КСП ім..Щорса, в період роздержавлення та приватизації земель колгоспу, повідомив позивачу, що він не має право на отримання земельного паю і повіривши керівнику підприємства ОСОБА_6 не звертався до правління господарства із офіційною заяву на визнання за ним права на земельну частку (пай).

Лише в 2014р. ОСОБА_6 звернувся до відділу Держземагенства у Доманівському району та Доманівської райдержадміністрації з питання отримання ним права на земельну частку(пай). У відповідях, на його звернення, державними установами було розяснено право на звернення до суду за захистом порушеного права.

Аналізуючи письмові докази по справі, суд приходить до висновку , що позивачем не надано достатніх доказів, які б давали підстави суду задовольнити вимоги..

Так, відповідно до вимог Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995р. за № 720/95-право на земельну частку(пай) мали тільки члени КСП, в тому числі і пенсіонери, які раніше працювали в господарстві і залишилися його членами, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю.

Із записів в трудовій книжці, виданій на імя ОСОБА_6 вбачається, що позивач був прийнятий в члени колгоспу ім..Щорса 01.01.1990р., потім звільнений із членів колгоспу 10.05.1990р., знову прийнятий в члени колгоспу 18.05.1992р., на підставі наказів №2 від 14.02.1990р., №6 від 25.05.1990р. та №4 від 28.05.1992р.

Аналізуючи дані записи трудової книжки, суд вважає, що ОСОБА_6 наказами по господарству приймався на роботу, а прийняття його в члени колгоспу повинно було посвідчуватися рішеннями загальних зборів підприємства як вимагало на той час діюче законодавства, а саме Статути колгоспу. За таких обставин, зазначені записи в трудовій книжці про прийняття особи в члени колгоспу, без підтвердження їх рішеннями загальних зборів, не можуть вважатися достатніми доказами щодо перебування позивача в членах колгоспу.

Відповідно до листа № 04-05/п-35 від 11.10.2016р.- архівний сектор Доманівської районної державної адміністрації не зміг підтвердити перебування ОСОБА_6 в членах КСП із-за відсутності списків пайщиків КСП ім..Щорса. Копія протоколу № 2 засідання правління КСП ім..Щорса від 11.02.1995р. свідчить про те, що питання щодо затвердження списку пайщиків КСП ім..Щорса на засіданні розглядалося, списки були затвердженні, але до протоколу не долучені. На час затвердження списку пайщиків, виходячи із запису у військовому квитку, виданого на імя ОСОБА_6, позивач перебував на службі в лавах ОСОБА_7, а тому малоймовірно, що він був зазначений саме в цьому списку.

Крім того, в дослідженому в судовому засіданні списку членів колективного сільськогосподарського підприємства ім..Щорса, Доманівського району, Миколаївської області, які мають право на земельну частку(пай), доданому до Державного акту на право колективної власності на землю серії МК №4 від 21.02.1995р. - ОСОБА_6 не значиться.

Хоча, у список членів КСП , до Проекту роздержавлення та приватизації земель колективного сільськогосподарського підприємства колгоспу ім..Щорса Доманівського району Миколаївської області під номером 275 внесений ОСОБА_6, однак у списку осіб, маючих право на земельну частку(пай), до Державного акту про право колективної власності на землю, як того вимагає Указ Президента України № 720/95 від 08.08.1995р. - позивач не внесений, що свідчить про відсутність у нього права на земельну частку(пай)..

Додаткові списки трудоспособних членів КСП ім..Щорса, яких не має в другому списку, де зазначене прізвище ОСОБА_6 офіційно не завірені, а саме: мокрої печатки та підпису уповноважених осіб- не містять, що дає підстави суду не вважати їх належним доказом .

За таких обставин, суд не знаходить підстав для визнання за ОСОБА_6 права на земельну частку (пай) площею 6,29 умовних кадастрових га, в межах території Царедарівської сільської ради Доманівського району.

Представники - Доманівської райдержадміністрації , Царедарівськоі сільської ради, відділу Держгеокадастру у Доманівському районі просили застосувати до даного спору строки позовної давності .

Позивач ОСОБА_6 вважає, що про порушене право на земельну частку(пай) він дізнався лише в серпні 2014р. зі слів ОСОБА_8, а тому строк звернення до суду у нього виник з моменту коли він дізнався про порушене право. Свідок ОСОБА_8, допитана в судовому засіданні підтвердила, що дійсно коли вона неодноразово протягом 2011, 2012-2014рр. зверталася у відділ земельних ресурсів Доманівського району , то бачила ОСОБА_6 у списках осіб, які мають право на земельний пай, про що повідомила позивача.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч 4 ст..267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст..256 ЦК України позовна давність- це строк, в межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом зазначеної норми та інших правил глави 19 ЦК України позовна давність є певним періодом часу, протягом якого особа може удаватись до заходів судової форми захисту свого порушеного права.

Отже правила позовної давності застосуються у разі доведеності факту порушення цивільного права(інтересу), а тому пропуск цих строків не може бути підставою для відмови у задоволені позову, необґрунтованого або недоведеного по суті.

Так, як позовні вимоги недоведені позивачем в судовому засіданні, пропуск строку позовної давності в даному випадку не може бути підставою для відмови у задоволені позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5,6,8,10,11,60,209, 212-215 ЦПК

України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_6 до Доманівської районної державної адміністрації Миколаївської області , Царедарівської сільської ради, Доманівського району, Миколаївської області, третя особа: Відділ Держгеокадастру у Доманівському районі Миколаївської області про визнання права на земельну частку(пай) - відмовити.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Апеляційне оскарження проводиться в порядку ст.294,295 ЦПК України.

Суддя : ОСОБА_1