Справа 688/1289/16-ц
№ 2/688/364/16
Рішення

Іменем України

16 березня 2016 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Козачук С.В.,

секретаря с/з - Гаврилової Н.К.,

з участю позивача -ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3 з 23.01.2000 року. Від шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки. З 2005 року між ними припиненні подружні відносини та спільне господарство не ведеться. А тому вважає, що примирення між ними не можливе та просить шлюб між ними розірвати. Неповнолітніх дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 залишити проживати з нею. Разом з тим, просить стягнути з відповідача судовий збір за подання до суду позовної заяви.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_3 розірвати, судові витрати залишити за нею. Крім того, суду пояснила, що з відповідачем разом не проживають з 2005 року, спільного господарства не ведуть. Відповідач пішов проживати до іншої жінки, з якою має спільну дитину. Разом з тим, вказала, що діти з 2005 року проживають з нею та знаходяться на її утриманні. А тому, вважає, що примирення між ними не можливе та просить шлюб між ними розірвати.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав. Крім того, підтвердив, що доньки з 2005 року проживають разом з позивачем, він проти цього не заперечує. Спору з приводу поділу майна між ними немає. Просив строк на примирення не надавати, оскільки вони з позивачем з 2005 року проживають окремо. Він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, має із нею спільну дитину, про що надав свідоцтво про її народження.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов підлягаючим задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружились 23 січня 2000 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 2. Прізвище після одруження чоловіка - ОСОБА_3, дружини - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, виданим 23.01.2000 року Городищенською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області.

Від спільного проживання у сторін є двоє неповнолітніх дітей: дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 виданого 21.07.2000 року Городищенською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, та дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_3, виданого 12.07.2005 року Городищенською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області.

Згідно довідки № 311 від 24.02.2016 року, виданої виконавчим комітетом Городищенської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8, проживають разом з позивачем ОСОБА_2 в АДРЕСА_1

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, з 2005 року разом не проживають, відповідач має іншу сім'ю. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Факт окремого проживання позивача та відповідача та відсутність спільного побуту понад 10 років суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення.

Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати.

Оскільки позивач ОСОБА_2 просила судові витрати, понесені нею та документально підтверджені, залишити за нею, то суд вважає за необхідне залишити їх за останньою.

Керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 23 січня 2000 року Городищенською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 2 - розірвати.

У задоволенні позовних вимог про місце проживання дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовити, у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя С.В. Козачук