Ухвала

іменем україни

14 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Леванчука А.О., Парінової І.К.,

Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», третя особа - відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції м. Києва, про визнання дій порушенням права власності та прав споживача, стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 01 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Визнано дії Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (далі - ПАТ «Сбербанк») щодо несвоєчасного зарахування коштів на поточний рахунок ОСОБА_3 порушенням права приватної власності позивача.

Стягнуто з ПАТ «Сбербанк» на користь ОСОБА_3 у зв'язку з несвоєчасним зарахуванням коштів на поточний рахунок пеню у сумі 195 грн 19 коп., інфляційні втрати у сумі 2 712 грн 16 коп. і 3 % річних у сумі 1 604 грн 31 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді апеляційного суду Рівненської області від 22 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою судді апеляційного суду Рівненської області від 01 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2016 року визнано неподаною та повернуто позивачу.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу судді апеляційного суду Рівненської області від 01 квітня 2016 року, справу направити до апеляційного суду для подальшого розгляду, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального та матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2016 року, суддя апеляційного суду виходив із того, що заявником не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги відповідно до Закону України «Про судовий збір».

При цьому суддя визнав безпідставним посилання заявника на те, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» він звільнений від сплати судового збору, зазначивши, що відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» саме цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, тобто він є спеціальним законом. Разом із тим із 01 вересня 2015 року набрали чинності зміни до Закону України «Про судовий збір» на підставі Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII, згідно з якими у ст. 5 вказаного Закону категорію споживачів не віднесено до осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Визнаючи неподаною та повертаючи вищевказану апеляційну скаргу, суддя апеляційного суду виходив із наявності підстав, передбачених ст. ст. 121, 297 ЦПК України, оскільки, отримавши копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, заявник не усунув недоліків апеляційної скарги.

На спростування доводів заяви позивача про те, що він відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору, суддя зазначив, що в даному випадку підлягає застосуванню Закон України «Про судовий збір» (в редакції, чинній з 01 вересня 2015 року), який прийнято пізніше та на відміну від Закону України «Про захист прав споживачів» є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини щодо сплати судового збору.

Однак із вказаними висновками погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року № 10), згідно зі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

При цьому позивачі, які звільнені від сплати судового збору при пред'явленні окремих позовів, і деякі категорії осіб незалежно від виду позову звільняються від сплати судового збору не лише при пред'явленні позову, а й при поданні апеляційних чи касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами та Верховним Судом України.

Разом із тим у п. 7 вищевказаної постанови зазначено, що оскільки ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94/ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», ст. 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 Закону України від 22 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».

Отже, покладаючи на позивача обов'язок зі сплати судового збору, апеляційний суд вказаних вимог закону не врахував, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку щодо неусунення ОСОБА_3 недоліків апеляційної скарги.

За таких обставин та відповідно до вимог ч. 2 ст. 342 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постановлена у справі ухвала апеляційного суду - скасуванню з передачею на новий розгляд до апеляційного суду питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду Рівненської області від 01 квітня 2016 року скасувати, питання про відкриття апеляційного провадження у справі передати на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: А.О. Леванчук

І.К.Парінова

О.М.Ситнік

О.В.Ступак