Справа № 502/1842/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу

за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області

до

ОСОБА_1

про

стягнення заборгованості по переплаті пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області 19.08.2015 року звернулось до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 з вимогою стягнути з відповідача заборгованість по переплаті пенсії по втраті годувальника в розмірі 1882 гривень.

Позивач зазначив, що ОСОБА_1 перебував на обліку в УПФУ в Кілійському районі Одеської області як пенсіонер та отримував пенсію по втраті годувальника. Після досягнення відповідачем повноліття, а саме 28.09.2011 року, виплату пенсії було продовжено у звязку зі вступом останнього до державного навчального закладу. Згідно довідки № 163 від 30.09.2011 року позивач дійсно навчається в Одеському професійному училищі залізничного транспорту та будівництва, термін навчання з 01.09.2011 року по 01.07.2013 року (зарахований наказом № 2-З-УДЗ від 31.08.2011 року на денну форму навчання). 06.10.2014 року УПФУ в Кілійському районі Одеської області стало відомо про те, що ОСОБА_1 було відраховано з училища відповідно до наказу № 4-В-УДЗ від 25.05.2012 року. У звязку з неповідомленням про відрахування з училища виникла переплата пенсії у сумі 1882 гривень за період з 01.06.2012 року по 31.07.2012 року. 02.04.2015 року та 25.05.2015 року відповідачу були направлені листи, в яких зазначалося про існування заборгованості по переплаті пенсії та необхідності її погашення. Однак, ОСОБА_1 зазначена заборгованість не була погашена в добровільному порядку. УПФУ в Кілійському районі Одеської області було прийнято рішення № 82 від 07.08.2015 року щодо повернення переплати в сумі 1882 гривень ОСОБА_2 Миколайовичем у звязку з неповідомленням про дострокове закінчення навчання. У звязку з проведеною безпідставною переплатою належних Пенсійному Фонду коштів порушуються інтереси держави, що призводить до дестабілізації фінансування на виплату пенсій і допомоги. Крім того, незаконне витрачання коштів Пенсійного фонду України тягне за собою дефіцит бюджету Пенсійного фонду. На підставі цього позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по переплаті пенсії в розмірі 1882 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про те, що він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав.

На підставі заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Перевіривши наявні докази, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, судом встановлено:

Матеріалами справи встановлено, що на обліку в УПФУ в Кілійському районі Одеської області перебуває громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який отримує пенсію по втраті годувальника. Зазначений факт також підтверджується заявою від 06.12.2011 року про призначення пенсії, відповідно до якої УПФУ в Кілійському районі Одеської області ОСОБА_1, 28.09.1993 року, була призначена пенсія по втраті годувальника.

Згідно довідки № 163 від 30.09.2011 року ОСОБА_1 був зарахований до Державного навчального закладу «Одеське професійне училище залізничного транспорту та будівництва» відповідно до наказу від 31.08.2010 року за № 2 «З-УДЗ» на денну форму навчання. термін навчання з 01.09.2011 року по 01.07.2012 року.

Відповідно до інформаційного листа № 176/02 від 08.09.2014 року, наданого ДНЗ «Одеське професійне училище залізничного транспорту та будівництва» на запит УПФУ в Кілійському районі Одеської області від 25.07.2014 року за № 2281/05, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно навчався в ДНЗ «Одеське професійне училище залізничного транспорту та будівництва» за професією «електромонтажник з освітлення та освітлювальних мереж; електромонтажник силових мереж та електроустаткування» з 01.09.2011 року та наказом № 4-В-УДЗ від 25.05.2012 року був відрахований у звязку з закінченням навчання.

УПФУ в Кілійському районі Одеської області було направлено ОСОБА_1 листи від 02.04.2015 року за № 929/05 та від 25.05.2015 року за № 1367/05 з повідомленням про добровільне відшкодування надмірно сплаченої пенсії по втраті годувальника, яка була утворена у звязку з неповідомленням ним про закінчення навчання в ДНЗ «Одеське професійне училище залізничного транспорту та будівництва».

Відповідно до довідки № 1297 від 17.08.2015 року, виданої УПФУ в Кілійському районі Одеської області, ОСОБА_1 отримував пенсію по втраті годувальника: за червень 2012 року - в розмірі 938 гривень; за липень 2012 року в розмірі 944 гривень.

Управлінням пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області було прийнято рішення № 82 від 07.08.2015 року про утримання суми пенсії по втраті годувальника, надміру виплаченої у звязку з неповідомленням про закінчення навчання, яка утворилась за період з 01.06.2012 року по 31.07.2012 рік у сумі 1882 гривень.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності.

Пунктом 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія призначається дітям, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти сироти до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Відповідно до п. 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобовязані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Абзацом 2 ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що у разі невиконання цього обовязку і одержання у звязку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачених надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відрахування з пенсії проводяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків, виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Станом на теперішній час переплата відповідачем в добровільному порядку не була виплачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно з ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи вищезазначене суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок на користь держави.

Керуючись ст.ст. 50,51,201 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.1212, 1213ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Управління пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області заборгованість по переплаті пенсії в розмірі 1882 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок в дохід держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_3