Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/9379/15 Головуючий у 1 інстанції: Пономаренко Л.Е.
Провадження № 22-ц/778/3704/16 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Кочеткової І.В., Пільщик Л.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А:

10 листопада 2015р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання права власності на автомобіль та його витребування із чужого незаконного володіння, в якому вказував, що в 2008 році за кредитні кошти, отримані за кредитним договором № 199-0111004/ФКВ-08, укладеним між ним та ТОВ «Укрпромбанк», ним був придбаний автомобіль Mitsubishi Pajero (колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5), який був переданий в заставу банку для забезпечення виконання зобов»язань за кредитом. Вказаний ТЗ був поставлений на облік із номерами НОМЕР_2, та йому було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 від 26.03.2008р. Під час дії кредитного договору та договору застави автомобіль вибув з його володіння поза його волею, як він вважає, ймовірно через шахрайські дії відповідача ОСОБА_5

З відповіді Мелітопольського МРЕВ ДАІ від 15.07.2014р. він дізнався про те, що його автомобіль 29.01.2014р. був знятий з обліку для реалізації, а в подальшому був проданий. Ним було подано до правоохоронних органів заяву про злочин, за якою було порушено кримінальне провадження та внесено відомості в ЄРДР, в межах якого його зниклий автомобіль було визнано речовим доказом, та було з»ясовано, що він зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 Посилаючись на те, що автомобіль вибув з його володіння без його волевиявлення, його право власності на цей автомобіль не визнається відповідачем ОСОБА_2, який на тепер зареєстрований власником автомобілю, просив в позові: визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Mitsubishi Pajero, кольору чорного, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 29.01.2014р.; визнати за ним право власності на цей автомобіль та витребувати у ОСОБА_2 на його користь автомобіль марки Mitsubishi Pajero, кольору чорного, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на автомобіль марки Mitsubishi Pajero, кольору чорного, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5.

Витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 автомобіль марки Mitsubishi Pajero, кольору чорного, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору в розмірі 487, 20 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішення суду, ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність у зв»язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в їх задоволенні.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.09.2008р. між ТОВ "Укрпромбанк" (в подальшому кредитор був змінений на ПАТ "Дельта Банк") та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір №199-0111004/ФКВ-08, відповідно до якого останній отримав кредит на придбання автотранспортного засобу марки Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_2, колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5.

Вказаний автомобіль був придбаний на імя ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 26.03.2008р. На автомобіль була накладена заборона на його відчуження як предмету застави, про що було зроблено запис до реєстру обтяжень та особливу відмітку до свідоцтва про реєстрацію ТЗ.

Як зазначав позивач в позові, він в період чинності кредитного договору передав в управління спірний автомобіль відповідачу ОСОБА_5, а останнім, як він вважає, і здійснено незаконне, без його згоди та волевиявлення, відчуження автомобілю, який перебував в заставі банку.

Зважаючи на це, позивач звернувся до Мелітопольського міського відділу УМВС України в Запорізькій області про внесення до ЄРДР інформації про злочин. Вказане правопорушення (злочин) внесено до ЄРДР за № 0004600 за ознаками, передбаченими ч. 1 ст. 190 КК України, та в межах цього кримінального провадження автомобіль позивача був знайдений за адресою АДРЕСА_1, а також встановлено, що на теперішній час він зареєстрований за ОСОБА_2 за реєстраційним номером - НОМЕР_3.

Постановою слідчого СВ Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області від 09 вересня 2015р. визнано автомобіль Mitsubishi Pajero, кольору чорного, реєстраційний номер НОМЕР_3, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5, речовим доказом та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 ( а.с. 74).

В ході розгляду цієї цивільної справи задля з»ясування обставин вибуття автомобілю з володіння позивача ухвалою суду першої інстанції за клопотанням сторони позивача було витребувано копії матеріалів з кримінального провадження № 0004600, витребувано інформацію від приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Грищенко В.В., інформацію про підстави виникнення права власності на автомобіль у ОСОБА_2 ( а.с. 105).

Із зібраних копій документів вбачається, що 17 жовтня 2013р. ОСОБА_8, діючи від імені ОСОБА_4 за довіреністю, посвідченою 17.10.2013р. приватним нотаріусом Броварівського міського нотаріального округу за реєстровим № 1779, в порядку передоручення уповноважила гр.. ОСОБА_9 розпоряджатись належним гр.. ОСОБА_4 автомобілем Mitsubishi Pajero, колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2, зокрема, зняти його з реєстраційного обліку та продати ( а.с. 143).

29.01.2014р. за заявою № 34638042, поданою ОСОБА_9 від імені ОСОБА_4 на підставі вказаної довіреності, автомобіль марки Mitsubishi Pajero було знято з обліку для реалізації. В заяві в розділі «особливі відмітки» зазначено, що кредит погашено, про що надано довідку № 177-12 від 27.12.2009р., та вказано, що ОСОБА_9 діє за дорученням № ВТМ239182 від 17.10.2013р. ( а.с. 141).

З доданої до зазначеної заяви довідки Начальника відділення (без вказівки якого саме) ТОВ "Укрпромбанк" Сапіги О.В. від 27.12.2013р. №177-12 вбачається, що ОСОБА_4 кредит за договором № 2029/08-К від 29.09.2008р., взятий на придбання автомобіля Mitsubishi Pajero, колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2, погашений в повному обсязі 26.09.2008р. ( а.с. 142). Тобто раніше, ніж він був отриманий.

Також до заяви долучено копію документа під назвою «кредитний договір та забезпечення № "2029/08-К", який начебто укладено між ТОВ "Укрпромбанк" та ОСОБА_4 29.09.2008р., зміст якого не містить умови кредитування, а лише регулює забезпечення зобовязань за договором кредиту № 2029/08-К в сумі 41350 доларів США шляхом передачі в заставу автомобілю марки Mitsubishi Pajero ( а.с. 145-146).

В той же час, з витребуваної з Мелітопольського районного суду Запорізької області цивільної справи № 320/7998/13-ц вбачається, що ПАТ «ДельтаБанк» як правонаступник ТОВ «Укрпромбанку» зверталося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за справжнім кредитним договором №199-0111004/ФКВ-08, та в цій справі мається копія цього договору, яка кардинально відрізняється від вищезазначеного документу під назвою «Кредитний договір та забезпечення «2029/08-К».

Отже з аналізу вказаних документів слідує, що приватним нотаріусом Грищенко В.В. в один день 17.10.2013р. було посвідчено дві довіреності на право розпорядження автомобілем Mitsubishi Pajero, колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2: за реєстровим № 1779, видану ОСОБА_4 на ім»я ОСОБА_11, та за реєстровим № 1781, видану ОСОБА_8 на ім»я ОСОБА_9

Але згідно з Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 25542171, сформованим вказаним приватним нотаріусом Грищенко В.В., 17.10.2013р. нею була посвідчена довіреність, видана ОСОБА_8 на розпорядження автомобілем легковим, серійний номер НОМЕР_5, номер державної реєстрації НОМЕР_8 на бланку НОМЕР_9, номер у реєстрі нотаріальних дій 1781, видана на імя ОСОБА_9 ( а.с. 159), в якій не зазначено про марку транспортного засобу та про видачу довіреності в порядку передоручення. Що, в свою чергу, спростовує доводи апелянта про достовірність цієї довіреності та підтвердження нею повноважень ОСОБА_9

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 37922011, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Я.В. на підставі заяви ОСОБА_4 від 28.01.2014р., в реєстрі інформація щодо обтяження автомобіля Mitsubishi Pajero, колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5, номер державної реєстрації НОМЕР_8, відсутня ( а.с. 160).

Разом з тим, наявність вказаних документів та достовірність зазначених в них відомостей спростовується наступним.

Так, приватним нотаріусом Грищенко В.В. була надана інформацію про те, що вона не посвідчувала 17.10.2013р. довіреностей: від імені ОСОБА_4 на імя ОСОБА_8 за № 1779 та в порядку передоручення ОСОБА_8 повноважень з розпорядження автомобілем Mitsubishi Pajero, колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_9 під № 1781 ( а.с. 120-122).

З повідомлень нотаріуса Грищенко В.В. слідує також, що за вказаним реєстровим №1779 було вчинено іншу нотаріальну дію, а за реєстровим № 1781 вона посвідчувала 17.10.2013р. довіреність від імені ОСОБА_8 на ім.»я ОСОБА_13 на розпорядження автомобілем марки VOLKSWAGEN, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 ( копія довіреності - а.с. 121).

Із сукупності проаналізованих документів випливає, що приватний нотаріус Грищенко В.В. 17.10.2013р. не посвідчувала жодної довіреності на розпорядження автомобілем Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_2, чорного кольору, 2008 року випуску, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5.

Отже, судом на підставі ретельного та всебічного аналізу отриманих за вимогою доказів встановлено, що довіреностей, виданих 17.03.2013р. від імені ОСОБА_4 на право розпорядження його автомобілем ОСОБА_8 та довіреності в порядку передоручення ОСОБА_8 права розпорядження спірним автомобілем ОСОБА_9 нотаріусом не видавалось і не посвідчувалось.

Вказане додатково підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. про те, що нею не посвідчувались фотокопії довіреності за реєстровим № 2843 від 22.01.2014р., посвідченої приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Грищенко В.В. за реєстровим №1781 від 17.10.2013р. Та 21.01.2014р. нею не вчинялось жодної нотаріальної дії від імені ОСОБА_8

Крім того, на час зняття спірного автомобілю з обліку він перебував у заставі, а кредит позивачем погашено не було, та отримання відомостей про виключення автомобілю з реєстру обтяжень та зняття його з обліку для подальшої реалізації відбулись на підставі недостовірних даних, сфальшованих «кредитного договору і забезпечення» та довіреностей.

За вказаних обставин, суд обґрунтовано визнав, що у ОСОБА_4 було відсутнє волевиявлення на відчуження автомобілю Mitsubishi Pajero, колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2. Крім того, вказане не було можливим без згоди банку як заставодержателя, оскільки кредит ОСОБА_4 погасив тільки в вересні 2014р., про що свідчать матеріали справи, тобто після відчуження його ТЗ 14.02.2014р.

З довідки-рахунку серії ВІА від 14.02.2014р. вбачається, що ОСОБА_2 купив автомобіль Mitsubishi Pajero, колір чорний, рік випуску 2008, номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_5, а також здійснив його реєстрацію за собою.

Проте, на цей час зазначений автомобіль продовжував перебувати у заставі, та його продаж здійснено внаслідок незаконних дій невстановлених осіб, які передували продажу: незаконному отриманню витягу про звільнення ТЗ із застави, недостовірній довідці про відсутність боргу за кредитним договором, розпорядження автомобілем за сфальшованими довіреностями, які насправді не видавались нотаріусом. Та за відсутності волевиявлення ОСОБА_4 на відчуження цього автомобілю, який правомірно вважав, що за фактом знаходження автомобілю у заставі його відчуження без його згоди та згоди заставодержателя є неможливим.

Відповідно до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, окрім іншого, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Захист права особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України.

Зважаючи на вказані обставини та вимоги наведених норм матеріального права, колегія вважає, що судом обґрунтовано захищено порушене право позивача як власника автомобілю, який вибув поза його волею та в незаконний спосіб, а відтак витребувано цей автомобіль у добросовісного набувача ОСОБА_2 у відповідності до ст. 388 ЦК України на його користь із поновленням його статусу власника, який на тепер не визнається відповідачем та не оформлений у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 як потерпілий в кримінальному провадженні надавав пояснення про те, що надав право керувати автомобілем ОСОБА_5, не спростовують висновків суду.

Насамперед, положення статті 388 ЦК України не забороняють власнику витребувати своє майно у випадку, якщо воно вибуло від іншої особи, якій він передав це майно у володіння, але не з їхньої волі.

Крім того, за змістом статей 59, 61, 62, 63 ЦПК України, покази процесуальних осіб, здобуті у межах кримінального провадження, не є доказами у цивільній справі, доки викладені в показах обставини не будуть встановлені судовим рішенням, постановленим за наслідками розгляду справи про кримінальне правопорушення, або доки ці процесуальні особи не будуть допитані як свідки у цій цивільній справі.

Проте, в ході розгляду цієї цивільної справи судом за наявними матеріалами не було встановлено будь-яких дій з боку відповідача ОСОБА_5, які б свідчили про його причетність до незаконного відчуження спірного автомобілю, у зв»язку з чим судом було відмовлено у позові до останнього.

З огляду на ці обставини, колегія визнає вказані доводи апеляційної скарги неспроможними.

Також апеляційна скарга містить посилання на те, що сам ОСОБА_4 за відомостями висновку експертного дослідження ТЗ від 29.01.2014р. надавав свій автомобіль на дослідження ( а.с. 144).

Однак ці ствердження не відповідають дійсності, тому не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на наступне.

Так, у цьому Висновку експертного дослідження зазначено, що воно проводиться на підставі заяви ОСОБА_4 від 29.01.2014р. на проведення зняття з обліку ТЗ. Але в самій заява, в якій у зверненні до Начальника ВРЕР-9 УДАЇ в м. Києва зазначається ОСОБА_4, в графі «особливі відмітки» зазначається, що заяву подано за дорученням ОСОБА_9, а до заяви додано доручення № НОМЕР_9 від 17.10.2013р., якого нотаріус не посвідчувала ( а.с. 141).

Беручи до уваги все вищенаведене, колегія вважає, що суд першої інстанції сприяв сторонам в ході розгляду справи у витребуванні документів, які мають значення для її розгляду, повно, всебічно та ретельно дослідив їх, зробив правильний аналіз здобутих у справі доказів, як кожного окремо, так і у їх сукупності, та на підставі цього правильно встановив обставини справи, визначив правовідносини сторін та норми матеріального права, якими вони врегульовані, а відтак на підґрунті цього дійшов вірного висновку про необхідність захисту порушених прав позивача в обраний ним спосіб.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, тому у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України вона підлягає відхиленню із залишенням без змін оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Пільщик Л.В.