Справа № 159/525/16-ц
Провадження № 2/159/334/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі : головуючого судді Миронюка М.Г.

з участю секретаря Посполітак Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської Ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на в порядку спадкування ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської Ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер 22.10.2014 року.

Обгрунтовуючи заявлену вимогу позивачка вказує , що їй у спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 перейшло спадкове майно, право власності на яке виникає з моменту державної реєстрації цього майна, і вона звернулася до нотаріуса з заявою, за якою була відкрита спадкова справа.

На її заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на успадковане

нею після смерті чоловіка майно, нотаріусом Ковельського районного нотаріального

округу була надана відповідь за № 216/02-14 від 17.12.2015 року, у якій вказано, що вона як спадкоємець не надала правовстановлюючих документів щодо належності

спадщини спадкодавцеві ОСОБА_4, тобто це вказує на те, що її чоловік ОСОБА_4 за життя не зареєстрував отриманим ним свідоцтво про право на спадщину у державному реєстрі.

Зазначена вище обставина позбавляє її, як спадкоємця можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилась після смерті чоловіка шляхом звернення до нотаріуса.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину, її чоловік успадкував 1/ 2 частку трьох земельних ділянок, які належали на праві власності його матері ОСОБА_5. Іншу 1/2 частку успадкувала сестра чоловіка ОСОБА_6

Згідно з витягом з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки, загальна площа трьох земельних ділянок, які належали ОСОБА_5 - 77400 кв.м, що відповідає 7.74 га для ведення особистого підсобного господарства, з них одна ділянка - площею 1,22 га для ріллі, друга - площею 4,13 га для ріллі та третя ділянка площею 2,39 га для пасовища.

Виходячи з того, що її чоловік успадкував 1/2 частку цих трьох ділянок, то це становить 0,61 га ріллі першої ділянки, 2,065 га ріллі другої ділянки, та 1,195 га пасовища третьої ділянки, що відповідає 3,87 га 1/2 від 7,74 га (1,22/2=0,61;4,13/2=2,065; 2,39/2=1,195; 0,61+2,065+1,195=3,87; 7,74/2=2,87).

Відповідно до ст. 1 та 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру справляється на території України у розмірі 1% ціни позову.

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки Управління держгеокадастру у Ковельському районі за № 76/86-15 від18.12.2015 року вартість земельних ділянок розміром 7,74 га становить 96610,35 грн.

Враховуючи, що її чоловік успадкував 1/2 частку цих трьох ділянок то відповідно вартість 1/ 2 частки цих земельних ділянок, які вона успадкувала після смерті чоловіка, в грошовій оцінці становить 48305,18 грн.(96 610,35:2=48 305,28).

Позивачка просить суд визнати за нею, ОСОБА_1, спадкоємцем за законом першої черги, право власності на земельні ділянки загальною площею 3,87 га для ведення особистого селянського господарства, з них - 0,61 га ріллі першої ділянки, 2,065 га ріллі другої ділянки, та 1,195 га пасовища третьої ділянки у с. Кругель ОСОБА_2 сільської ради, у порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_7, який помер 22 жовтня 2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 подала заяву в якій вказала, що заявлений нею позов підтримує повністю, з підстав, викладених у позовній заяві, прохає його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської Ради сільський голова ОСОБА_8 подала заяву в якій прохає розгляд справи проводити у її відсутності , позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_6 подала заяву в якій прохає розгляд справи проводити у її відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення частково.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2010 року вбачається, що спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5, яка померла 03 лютого 2005 року, є її дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка успадковує 1/2 частку спадкового майна та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який успадковує 1/2 частку спадкового майна. Спадщина, на яку в указаних частках видане свідоцтво складається з трьох земельних ділянок загальною площею 7,74 га, розташованих на території ОСОБА_2 сільської Ради Ковельського району Волинської області та переданих для ведення особистого підсобного господарства, в межах згідно плану меж земельних ділянок, належних спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на землю серії ВЛ № 06072, виданого Старокошаріською сільською Радою Ковельського району Волинської області 26 березня 2002 року на підставі рішення ОСОБА_2 сільської Ради Ковельського району від 17 серпня 2001 року 2001 року за № 20/6 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за Р №420.

З копії свідоцтва про шлюб слідує, що ОСОБА_4 і ОСОБА_9 23 квітня 1988 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Дубівської сільської Ради зроблено запис № 7, і після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Римарук»

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 162854, виданого виконкомом ОСОБА_2 сільської Ради Ковельського району 24.10.2014 року слідує, що ОСОБА_4 помер 22.10.2014 року.

Після його смерті відкрилась спадщина в порядку спадкування за законом на 1/2 частку трьох земельних ділянок загальною площею 7,74 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованих на території ОСОБА_2 сільської Ради Ковельського району Волинської області та переданих для ведення особистого підсобного господарства, в межах згідно плану меж земельних ділянок, яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2010 року спадкодавцю ОСОБА_4, який помер 22.10.2014 року та яку він отримав у спадок від ОСОБА_5 та які їй належали на підставі державного акта на право власності на землю серії ВЛ № 06072, виданого Старокошаріською сільською Радою Ковельського району Волинської області 26 березня 2002 року на підставі рішення ОСОБА_2 сільської Ради Ковельського району від 17 серпня 2001 року 2001 року за № 20/6 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за Р №420.

Позивачка є спадкоємицею першої черги, на час смерті перебувала із спадкодавцем в шлюбі , проживала з ним, а тому слід вважати , що вона прийняла спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, після смерті 22.10.2014 року ОСОБА_4 у позивачки ОСОБА_1 виникло право на спадщину, яку вона прийняла.

Задовольняючи позов частково суд виходить з того, що спадкодавець ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку трьох земельних ділянок загальною площею 7,74 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованих на території ОСОБА_2 сільської Ради Ковельського району Волинської області та переданих для ведення особистого підсобного господарства, в межах згідно плану меж земельних ділянок, яка належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2010 року та яку він отримав у спадок від своєї матері ОСОБА_5, якій ці земельні ділянки належали на підставі державного акта на право власності на землю серії ВЛ № 06072, виданого Старокошаріською сільською Радою Ковельського району Волинської області 26 березня 2002 року на підставі рішення ОСОБА_2 сільської Ради Ковельського району від 17 серпня 2001 року 2001 року за № 20/6 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за Р №420.

Доказів того, що за життя спадкодавець ОСОБА_4 і інший співвласник земельних ділянок ОСОБА_6 провели реальний поділ успадкованих ними ділянок суду не надано, а для проведення реального поділу необхідно проводити судово - технічну експертизу , про яку сторони не клопотали.

За таких обставин суд визначив ідеальну частку спадкового майна, яке успадкувала позивачка, і тому в даному випадку позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської Ради, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задоволено часково.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1223, 1233, 1235, 1268 ЦК України ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської Ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_10 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку трьох земельних ділянок загальною площею 7,74 га для ведення особистого підсобного господарства, розташованих на території ОСОБА_2 сільської Ради Ковельського району Волинської області та переданих для ведення особистого підсобного господарства, в межах згідно плану меж земельних ділянок, яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2010 року спадкодавцю ОСОБА_4, який помер 22.10.2014 року та яку він отримав у спадок від ОСОБА_5 та які їй належали на підставі державного акта на право власності на землю серії ВЛ № 06072, виданого Старокошаріською сільською Радою Ковельського району Волинської області 26 березня 2002 року на підставі рішення ОСОБА_2 сільської Ради Ковельського району від 17 серпня 2001 року 2001 року за № 20/6 та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за Р №420.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 17 лютого 2016 року.

Головуючий:ОСОБА_11