Справа № 373/840/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого-судді Залеської А.О.

за участі: секретарів Руденко О.М., Литвишко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить поділити в натурі між нею та колишнім чоловіком ОСОБА_2 рухоме майно, яке було набуте за час проживання в шлюбі та яке перебуває за місцем проживання відповідача у кв. 3. буд. 8 по вул. Гагаріна в с. Дівички, Переяслав-Хмельницького району Київської області . При цьому позивач просить виділити їй на праві власності майно, яке вона оцінює у сумі 56900 грн., а саме: меблеву стінку із 6 предметів,1998 р.в., вартістю 10000 грн.; мякий куточок з трьох предметів (диван та 2 крісла, вартістю 5000 грн.; телевізор кольоровий «Панасонік», вартістю 2500 грн.; люстру, вартістю 1500 грн.; набір кухонних меблів, вартістю 8500 грн.; холодильник, заявленою 7000 грн., два килими, вартістю по 700 грн. кожен; газову плиту, вартістю 3000 грн., набір меблів в кімнаті на другому поверсі квартири (ліжко, шафа та стіл), вартістю 15000 грн. та стаціонарний компютер, вартістю 3000 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав та пояснив, що доказів вартості майна він надати не може, тому майно оцінено зі слів позивача. Просив врахувати той факт, що меблі на другому поверсі квартири та компютер подружжя придбало в користування сину та відступити від ідеальної долі при поділі майна на користь позивачки, з якою син проживає до цього часу.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 позов визнали частково, вважають, що при поділі майна необхідно із спільної сумісної власності виділити речі не лише позивачу, а й відповідачу. При цьому просили виключити з переліченого позивачем нібито спільного майна подружжя речі, що були придбані відповідачем особисто після розірвання шлюбу, про що останній надав товарні чеки на придбання шафи-купе та ліжка. Відповідач просив виділити йому майно на суму 24400 грн., а саме: телевізор «Панасонік», за заявленою позивачем ціною 2500 грн.; набір кухонних меблів за заявленою позивачем ціною 8500 грн.; холодильник за заявленою позивачем ціною 7000 грн.; набір меблів з трьох предметів на другому поверсі квартири (ліжко шафа та стіл), вартістю згідно предявлених ним чеків на суму 6400 грн.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

09.03.1993 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Дівичківській сільській раді Переяслав-Хмельницького району.

17.01.1994 у подружжя народився син ОСОБА_5.

Всі члени сімї з 1996 року були зареєстрована та проживала в кв. 3 буд. 8 по вул Гагаріна в с. Дівички Переяслав-Хмельницького району.

З 2004 року позивач ОСОБА_1 та син ОСОБА_5 виїхали на проживання до м. Києва у звязку з роботою та навчанням. З цього часу подружжя фактично почало проживати окремо один від одного.

05.0З.2013 рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами було розірвано. Рішення набрало чинності 16.04.2013 (а.с.20).

Всі вищевказані обставини вказані позивачем у позові та визнаються відповідачем, узгоджуються з письмовими доказами по справі, а тому є доведеними за правилами ч.1, ч.3 ст. 61 ЦПК України.

Під час спільного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 сторони придбали майно на загальну суму 54800 гривень, а саме:

Меблева стінка із шести предметів, заявленою позивачем вартістю 10000 грн.,

Мякий куточок із трьох предметів (диван та 2 крісла), заявленою позивачем вартістю 5000 грн.,

Телевізор «Панасонік» - 1 шт., заявленою позивачем вартістю 2500 грн.,

Люстра 1 шт., заявленою позивачем вартістю 1500 грн.,

Комплект кухонних меблів, заявленою позивачем вартістю 8500 грн.,

Холодильник 1 шт., заявленою позивачем вартістю 7000 грн.,

Килими - 2 шт., , заявленою позивачем вартістю по 700 грн. кожен,

Газова плита 1 шт., заявленою позивачем вартістю 3000 грн.,

Набір меблів із трьох предметів (ліжко, шафа та стіл), на суму 6400 грн., згідно чеків наданих відповідачем (а.с.33,34),

Компютер стаціонарний 1 шт., заявленою позивачем вартістю 3000 грн.,

Прихожа для одягу 1 шт., заявленою позивачем вартістю 6500 грн.,

Відповідач ОСОБА_2 не оспорює найменування та вартість більшості речей, яку заявила позивач та фактично визнає їх, а тому ці обставини суд вважає доведеними в порядку ч.1 ст. 61 ЦПК України та бере за основу при вирішення спору сторін.

Окрім цього, до переліку спільного майна подружжя позивач також віднесла ліжко - 8000 грн. та шафу-купе - 6000 грн., які не враховуються судом, так як позивачем не надано відповідних доказів. На противагу цьому відповідачем надані товарні чеки, з яких слідує, що ліжко в комплекті з двома тумбами придбано 06.09.2013 за ціною 3580 грн., а шафа-купе придбана 28.04.2013 за ціною 3600 грн. (а.с.31,32). Тобто, ці речі придбані після розірвання шлюбу, а тому не є обєктом спільної сумісної власності подружжя в розумінні ст. 60 СК України.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За правилами ч.1 та ч.2 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів які вони одержують недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

За правилами ч.4, ч.5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України та за умови внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Отже, поділу між сторонами підлягають вищевказані рухомі речі на загальну суму 54800 гривень.

Позивачем та представником не наведено жодних правових підстав, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 70 СК України для відступу від засад рівності часток подружжя на користь ОСОБА_1 та не надано відповідних доказів.

Враховуючи позицію відповідача, який просив виділити йому речі, вартість яких є менше 1/2 частини вартості всього спільного майна, а також те, що позивач не обґрунтувала необхідність виділити їй у власність ту чи іншу річ, суд при поділі майна в натурі керується, власним переконанням з урахуванням принципів законності, розумності та справедливості.

Таким чином, суд дійшов висновку про виділ із спільної сумісної власності подружжя у власність ОСОБА_1 майна на суму 30400 гривень, з яких: меблева стінка із шести предметів, заявленою позивачем вартістю 10000 грн.; мякий куточок із трьох предметів (диван та 2 крісла), заявленою позивачем вартістю 5000 грн.; люстра 1 шт., заявленою позивачем вартістю 1500 грн.; килими - 2 шт. , заявленою позивачем вартістю по 700 грн. кожен; газова плита 1 шт., заявленою позивачем вартістю 3000 грн.; компютер стаціонарний 1 шт., заявленою позивачем вартістю 3000 грн.; прихожа для одягу 1 шт., заявленою позивачем вартістю 6500 грн.,

У власність ОСОБА_2 суд виділяє майна на суму 24400 гривень, з яких: телевізор «Панасонік» - 1 шт., заявленою позивачем вартістю 2500 грн.; комплект кухонних меблів, заявленою позивачем вартістю 8500 грн.; холодильник 1 шт., заявленою позивачем вартістю 7000 грн.; набір меблів із трьох предметів (ліжко, шафа та стіл), на суму 6400 грн., згідно чеків.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, керуючись ст. 88 ЦПК України стягує їх з відповідача на користь позивача, на підставі поданих квитанцій про сплату судового збору та пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60, 70, 71 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 та керуючись ст. 10, 11, 57-64, 79,84,88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя - задовольнити частково.

ОСОБА_1 виділити у власність наступне майно, яке перебуває у АДРЕСА_1:

Меблева стінка із шести предметів,

Мякий куточок із трьох предметів (диван та 2 крісла),

Люстра 1 шт.,

Килими - 2 шт.,

Газова плита 1 шт.,

Компютер 1 шт.,

Прихожа для одягу 1 шт.

ОСОБА_2 виділити у власність наступне майно, яке перебуває у АДРЕСА_1:

Телевізор «Панасонік» - 1 шт.,

Комплект кухонних меблів,

Холодильник 1 шт.,

Набір меблів із трьох предметів (ліжко, шафа та стіл).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 304,00 гривні судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Залеська