У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Ситнік О.М.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» про визнання дій щодо відключення від електричної мережі незаконними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційними скаргами ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» Арбузинського району Західного округу на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він проживає у АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, яку йому постачає Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі - ПАТ «Миколаївобленерго»).

25 серпня 2015 року представники відповідача здійснили відключення його житлового будинку від мережі електропостачання у зв'язку з тим, що він нібито має заборгованість за спожиту електричну енергію в загальному розмірі 134 грн 77 коп.

Вважав таке відключення незаконним та безпідставним, оскільки заборгованості зі оплати за спожиту електроенергію він не має та представники відповідача в порушення Правил користування електричною енергією для населення не склали акт на підтвердження порушення ним вищевказаних Правил.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати незаконною та скасувати відомість по нарядам на відключення від 24 серпня 2015 року за № 5563, визнати незаконними дії відповідача по відключенню будинку від електричної мережі та зобов'язати останнього відновити електропостачання у належному йому будинку, стягнути з відповідача 29 081 грн 70 коп. матеріальної шкоди, 33 826 грн 86 коп. двократної вартості недовідпущеної йому електроенергії, посилаючись на п. 44 Правил користування електричною енергією для населення, 20 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 28 березня 2016 року рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконними дії ПАТ «Миколаївобленерго» по відключенню 25 серпня 2015 року від електричної мережі житлового будинку АДРЕСА_1.

Зобов'язано ПАТ «Миколаївобленерго» протягом місяця за власний рахунок відновити електропостачання до житлового будинку АДРЕСА_1.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

У касаційній скарзі ПАТ «Миколаївобленерго» в особі філії ПАТ «Миколаївобленерго» Арбузинського району Західного округу просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційних скарг, вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у позовних вимогах позивачу, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до наданих відповідачем розрахунків вбачаються розбіжності щодо кількості спожитої електричної енергії та її вартості, а також те, що за всю використану електричну енергію споживач сплачував за найменшими тарифами, що призвело до помилкового розрахунку обсягу спожитої електроенергії.

Установлено, що особовий рахунок № НОМЕР_1 у зв'язку зі споживанням електричної енергії по АДРЕСА_1, відкрито на ім'я споживача ОСОБА_3 (а. с. 54, 55).

Між ОСОБА_3 та ПАТ «Миколаївобленерго» у простій письмові формі укладено договір про користування електричною енергією, за умовами якого енергопостачальник взяв на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності енергоустановок споживача, а споживач зобов'язався сплачувати одержану електричну енергію за чинними тарифами у терміни, передбачені договором (а. с. 15).

Відповідно до квитанцій, що знаходяться в матеріалах справи, за період з грудня 2014 року по серпень 2015 року позивач щомісячно сплачувавза спожиту електричну енергію (а. с. 16-21).

Згідно з актом технічної перевірки розрахункового засобу обліку у побутового споживача, схеми підключення електролічильника та акта про пломбування, складених 25 серпня 2015 року, позивачу 18 березня 2015 року був установлений прилад обліку електричної енергії № НОМЕР_2, тип НОМЕР_3 (а. с.22, 23).

За місцем проживання ОСОБА_3 неодноразово представниками енергопостачальника проводилися контрольні зняття показників електролічильника (а. с. 103-111).

Попередженням від 21 квітня 2015 року за № 12848 до відома позивача доведено, що станом на 21 квітня 2015 року заборгованість за його особовим рахунком № НОМЕР_1 становить 157 грн 41 коп. і попереджено про відключення будинку від електричної мережі, згідно із п. 27 Правил користування електричною енергією для населення (а. с. 133, 134).

Повідомлення про існування заборгованостіспоживачу ОСОБА_3 також було направлено у вигляді письмовоїпретензії з проханням сплатити суму боргу, однак претензія залишилась без задоволення.

14 липня 2015 року позивачу повторно було направлено попередження про відключення електричної енергії за № 13908, яке ОСОБА_3 отримав особисто 21 липня 2015 року, про що свідчить його підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення (а. с. 135-137).

25 серпня 2015 року будинок позивача було відключено від електромережі відповідно до відомості від 24 серпня 2015 року на проведення робіт по відключенню споживачів, що мають заборгованість за спожиту електроенергію (а. с. 24).

Порядок відключення споживачів від електропостачання за наявності заборгованості за електроенергію передбачений Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила).

Відповідно до п. 35 Правил енергопостачальник має право відключити споживача у разі: порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному п. 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості.

Згідно із п. 27 Правил, у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно наданих відповідачем розрахунків, існують розбіжності щодо кількості спожитої електричної енергії та її вартості, а також те, що за всю використану електричну енергію споживач сплачував за найменшими тарифами, що призвело до неправильного розрахунку обсягу спожитої електроенергії.

Апеляційним судом установлено, що заборгованість за спожиту електричну енергію за період з грудня 2014 року по серпень 2015 року була визначена відповідачем помилково та з порушенням вимог пунктів 19 та 38 Правил, оскільки на час відключення електричної енергії у будинку, заборгованості за спожиту електроенергію у споживача не було.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме абонентською книжкою споживача, яка узгоджується із даними, що зафіксовані контролерами у відомостях щодо зняття показів засобу обліку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Отже, апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи та надавши їм відповідну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки позивач перед відповідачем не має заборгованості за надані відповідачем послуги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційні скарги.

Керуючись ст. ст. 334, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_3 та Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» в особі філії Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» Арбузинського району Західного округу відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В.Маляренко

О.М.Ситнік

О.В.Ступак