1Справа № 335/8686/15-ц 2/335/181/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кравченко Л.Ю. при секретарі Огневюк Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору та зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУТРІАЛБАНК» про захист права споживачів, шляхом визнання кредитного договору та договору застави недійсним,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 18 липня 2007 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № KRІ/0197/53/07 (фізичних осіб на придбання нерухомості/на споживчі цілі під заставу нерухомості). Відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала 50 000,00 доларів США на придбання нерухомості, а саме: двокімнатної квартири за адресою: м.Запоріжжя, бул.ШевченкаАДРЕСА_1, під 12,5% відсотків, строком до 16 липня 2027 року. Для забезпечення виконання зобовязань кредитного договору в той же день між банком та ОСОБА_1 було укладено договір застави нерухомого майна (іпотеки) №KRІZ/0197/8/08, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрований в реєстрі за №195, предметом якого є двокімнатна квартира, розташована за адресою: м.Запоріжжя, бул.Шевченка, 20а, кВ.7. Починаючи з 01 травня 2014року боржник почала порушувати умови кредитного договору щодо своєчасної сплати кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, а також інші умови кредитного договору та договору застави, зокрема щодо укладання додаткових угод до договорів страхування внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Станом 28 серпня 2015 року заборгованість за кредитним договором № KRІ/0197/53/07 від 18.07.2007 року складає 39 554,28 доларів США та 657 295,37 грн. в тому числі: заборгованість за кредитом 33852,13 доларів США; сума своєчасно несплачених процентів за користування кредитом (з 01.01.2014р. по 28.08.2015 року включно) 5702,15 доларів США; сума пені за прострочення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в розмірі 606 795,37 грн., штраф за непродовження дії договору страхування майна у сумі 25 250,00 грн., штраф за непродовження дії договору страхування життя у сумі - 25 250,00 грн. Оскільки кредитний договір було укладено між АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та ОСОБА_1 в інтересах сім`ї, про що свідчить заява чоловіка позичальника про згоду на укладання кредитного договору, то на підставі ст.65 СК України, просить стягнути солідарно з відповідачів загальну заборгованість за кредитним договором в сумі 39 554,28 доларів США, 657 295,37 грн. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 подала зустрічний позов, в якому зазначила, що 18 липня 2007 року нею та банком укладено кредитний договір № KRІ/0197/53/07 (фізичних осіб на придбання нерухомості/на споживчі цілі під заставу нерухомості), за умовами якого вона отримала 50000 доларів США кредиту, під 12,5 відсотки строком до 16.07.2027 року. Кредитний договір не відповідає законодавству, оскільки кредит виданий в іноземній валюті. Пункт 3.1. договору обмежив її можливість здійснювати платежі у гривні. В кредитному договорі не зазначена обґрунтована вартість супутньої послуги, неправомірно включено в сукупну вартість кредиту одноразову комісію в розмірі 7000,00 грн. Крім того, умови договору несправедливі внаслідок істотного дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Тому, враховуючи ч.5 ст.11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», просить визнати несправедливими умови кредитного договору, визнати кредитний договір недійсним з моменту його укладання, визнати договір застави нерухомого майна не дійсним, застосувати наслідки недійсності правочину та застосувати односторонню реституцію а саме: зобовязати ПАТ КБ «ІНДУТРІАЛБАНК» повернути їй надлишково сплачені по кредитному договору кошти в розмірі 2694,41 доларів США, зобовязати ПАТ КБ «ІНДУТРІАЛБАНК» здійснити розрахунок сплачених на користь банка комісій, страхових платежів та послуг за період з 18.07.2007 року до дати винесення рішення по справі та виплатити їй надлишково сплачені кошти.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «ІНДУТРІАЛБАНК» на задоволені первісного позову наполягає з підстав, зазначених в ньому. Проти задоволення зустрічного позову заперечує. Пояснила, що зміни до ст. 1054 ЦК України та ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» щодо заборони надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України були внесені від 22 вересня 2011 року та не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності. Кредитний договір укладений 18.07.2007 р., тобто зазначені обмеження на нього не розповсюджуються. З метою видачі кредиту та зарахування обов'язкових платежів відповідно до умов кредитного договору відкрито рахунок в іноземній валюті, що повністю відповідає чинному законодавству та умовам кредитного договору. Операції з іноземною валютою на території України є правомірними. АКБ ІНДУСТРІАЛБАНК здійснює операції по залученню та розміщенню іноземної валюти на валютному ринку України на підставі банківської ліцензії. ОСОБА_1 звернулась до АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» з проханням укласти кредитний договір саме у валюті доларах США, тому на підставі законодавчих норм, повинна повернути саме зазначену іноземну валюту. При укладенні кредитного договору банк ознайомив боржника з усіма умовами кредитування фізичних осіб, що були чинними в АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», в тому числі в національній валюті України гривні. Проте, ОСОБА_1 за власним бажанням обрала кредит в іноземній валюті. Вся необхідна інформація, в тому числі обґрунтування вартості супутньої послуги, надана боржнику, що підтверджується додатком 2 до кредитного договору. Крім того, ОСОБА_1 пропустила три річний строк позовної давності із зверненням даного позову.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечує проти первісного позову, оскільки умови договору є несправедливими. На час укладання договору курс долара США був 5 гривень. На теперішній час курс долара по відношенню до гривні становить 25 гривень. Вона платила банку і переплатила зайві гроші. Також пояснила, що кредит був взятий на придбання квартири за адресою: м.Запоріжжя, бул.ШевченкаАДРЕСА_1. Вказана квартира використовувалася нею для здійснення підприємницької діяльності. Її колишній чоловік ОСОБА_2 ніколи не мешкав та не був зареєстрований за вищевказаною адресою.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечує проти задоволення зустрічного позову. Заявила про строк позовної давності один рік для стягнення пені та штрафу по кредитному договору та штрафу за не укладання договорів страхуванн. Зустрічний позов просить задовольнити, оскільки банком при укладанні договору кредиту порушені вимоги законодавства.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечує проти задоволення позову в частині стягнення боргу солідарно. Пояснила, що дійсно, під час укладення кредитного договору відповідачі перебували у зареєстровану шлюбі, у звязку з чим виникла необхідність надання ОСОБА_4 згоди на отримання кредиту. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2013 року, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, розірвано шлюб між подружжям, зареєстрований у 2006 року. При цьому, в рішенні суду вказано, що подружні відносини між сторонами фактично припинені з 2007 року. Крім того, в даній квартирі відповідачі як подружжя не проживали, оскільки як було зазначено, між ними вже припинилися фактичні шлюбні відносини. Крім того, ОСОБА_4 ніколи не був зареєстрованим у даній квартирі.

В судове засідання 22 лютого 2016 року ОСОБА_6 та її представник не зявилися. Представник останньої просив відкласти судове засідання через зайнятість в іншому процесі. В судове засідання 21.03.2016 року ОСОБА_6 та її представник не зявилися. Від ОСОБА_6 надійшла заява про відкладення судового засіданні через не можливість бути присутнім в судовому засіданні її представника.

Згідно з ч.1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Розгляд даної цивільної справи триває з 28.08.2015 року. Суд вважає, що відповідач зловживаючи своїми процесуальними правами, заважає розглянути справу в законні розумні строки. З урахуванням того, що відповідачем реалізовано своє право на захист шляхом подання зустрічного позову та надання заперечень щодо первісного позову, а у справі достатньо даних та доказів, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18 липня 2007 року між ПАТ КБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № KRІ/0197/53/07 (фізичних осіб на придбання нерухомості/на споживчі цілі під заставу нерухомості), за умовами якого ОСОБА_5 отримала кредитні кошти в сумі 50 000,00 доларів США на придбання нерухомості, а саме: двокімнатної квартири за адресою: м.Запоріжжя, бул.ШевченкаАДРЕСА_1, під 12,5% річних, строком до 16 липня 2027 року (п.п.1.1., 1.2., 5.2. договору). (т.1 арк..с.23-25)

Згідно з п. 8.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та процентів банк може нараховувати пеню в розмірі 1% від своєчасно несплаченої суми за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 5.9. кредитного договору також передбачено, що позичальник зобовязується належним чином виконувати взяті на себе за договором зобовязання, дотримуватись його положень, а також положень договорів, укладених в забезпечення виконання зобовязань за цим договором.

Відповідно до пункту 6.2 кредитного договору банк має право достроково стягнути суму заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків, штрафних санкцій, направивши відповідну письмову вимогу позичальнику, якщо з боку останнього має місце затримання сплати частини кредиту та/або відсотків за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць.

18.07.2007 року між ПАТ КБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та ОСОБА_5 був укладений договір застави нерухомого майна (іпотеки) №KRІZ/0197/8/08 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрований в реєстрі за №195, предметом якого є двокімнатна квартира, розташована за адресою: м.Запоріжжя, бул.Шевченка, 20а, кВ.7 (п.1.2. договору застави) (т.1 арк..с.26-28)

Згідно з п. 3.1.5. договору застави ОСОБА_5 зобовязувалася на весь строк дії договору укласти із страховою компанією договори страхування предмета іпотеки, життя позичальника та договір страхування втрати права власності на предмет іпотеки.

18.07.2007 року ОСОБА_2 подав заяву про згоду чоловіка на отримання кредиту ОСОБА_2. І.П.50000 доларів США, під 12,5 % річних( т.1 а.рк.с.32)

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2013 року розірвано шлюб між ОСОБА_5 до ОСОБА_2 Як вказано в рішенні суду вказано, що подружні відносини між сторонами фактично припинені з 2007 року.(т.2 арк.с.43)

Відповідно до свідоцтва про шлюб 1.07.2013 року ОСОБА_5 одружилася із ОСОБА_7 Прізвище дружини після одруження «Разінкіна». ( т.1.арк.с.44)

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 за договором кредитним (фізичних осіб на придбання нерухомості/на споживчі цілі під заставу нерухомості) № KRІ/0197/53/07 від 18.07.2007 року, станом на 28 серпня 2015 року заборгованість складає 39 554,28 доларів США та 657 295,37 грн. в тому числі:

1) заборгованість за кредитом 33852,13 доларів США;

2) сума своєчасно несплачених процентів за користування кредитом (з 01.01.2014р. по 28.08.2015 року включно) 5702,15 доларів США;

3) сума пені за прострочення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в розмірі 606 795,37 грн. (п.8.1 кредитного договору);

4) штраф за непродовження дії договору страхування майна у сумі 25 250,00 грн. (п.3.1.18 договору іпотеки);

8) штраф за непродовження дії договору страхування життя у сумі - 25 250,00 грн. (п.3.1.18 договору іпотеки) (т.1 арк.с.63)

Відповідно до розрахунку до додаткового договору добровільного страхування життя від 08.08.2011 року платіж повинен був сплачений ОСОБА_1 08 червня 2014 року. (Т.1арк.с.115)

Банк звернувся до суду із позовом 28.08.2015 року.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені);

Згідно з ч.3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки відповідач зробив заяву про застосування строку позовної давності, то суми пені та штрафу підлягають стягненню в межах річного строку позовної давності.

Пеня за прострочення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом підлягає стягненню в сумі 594959,08 грн.

Оскільки позивач звернувся із позовом до суду після спливу більше року з часу останнього платежу ОСОБА_1 за договором страхування життя, то в частині позову щодо стягнення штрафу в розмірі 25 250,00 грн. за непродовження дії договору страхування життя слід відмовити.

Щодо стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку, суд приходить до наступних висновків:

Згідно із ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Відповідно до довідки МКП "ОСНОВАНІЄ" №16798 від 07.10.2015 року за адресою м.Запоріжжя, бул.Шевченко, 20а, кв.7 зареєстровані з 09.08.2013 року ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_1

Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_2, останній за адресою: м.Запоріжжя, бул.Шевченка, 20а, кВ.7 зареєстрований не був.

Враховуючи те, що позивачем належних доказів використання ОСОБА_1 кредитних коштів в інтересах сім"ї, то підстав для стягнення заборгованості за кредитом в солідарному порядку з ОСОБА_2 не має.

Вирішуючи зустрічний позов суд виходить з наступного:

ОСОБА_6 посилається в зустрічному позові на ч. 3 ст. 1054 ЦК України, згідно якої особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом, та ч.1 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», згідно якої надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.

Зазначені зміни були внесені до ст. 1054 ЦК України та ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» від 22 вересня 2011 року N 3795-VI, який набрав чинності 16.10.2011 р. та який не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності (п. п. 1, 2. розділу ІІ Прикінцеві положення зазначеного закону).

Кредитний договір укладений 18.07.2007 р., тобто зазначені обмеження на нього не розповсюджуються.

Розділами 4, 5,6, 7кредитного договору передбачені права, обовязки та відповідальність сторін.

При укладенні договору позивач за зустрічним позовом отримала графік погашення заборгованості та інформацію про всі можливі платежі, що підтверджується її підписами.

Згідно з ч.1,2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 2, 4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», що діяла на день укладання договору, встановлено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: 1) особу та місцезнаходження кредитодавця; 2) кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. У разі ненадання зазначеної інформації суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов'язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця. Споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством.

Таки ж положення містяться в п.2,2.4,3.2,3.3 Постанови НБУ №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» від 10.05.2007 року.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Позивач посилається на ч. 1 ст. 203 ЦК України, якою передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Суд вважає, що при укладенні договору сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору і він за своїм змістом відповідає положенням Законодавства, що регулюють укладання договору про надання споживчого кредиту.

Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що у разі ненадання зазначеної вище інформації, суб'єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Відповідно до п.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті, підписуючи вищевказаний кредитний договір сторони визначили, що кредитні кошти надаються в іноземні валюті, а саме доларах США.

Суд не приймає доводи позову про незаконність договору через те, що банк не мав права укладати договір в валюті через наступне:

Згідно зі ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановленому законом, тобто обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Здійснення кредитних операцій в іноземній валюті регулюється наступними нормами законодавства: Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначає термін «кошти» - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Відповідно до положень ст.ст.47,49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківські установи мають право здійснювати кредитні операції, у тому числі розміщувати залучені кошти від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, на підставі банківської ліцензії.

Згідно ч.1 ст.19 та ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банк має право здійснювати банківську діяльністю тільки після отримання банківської ліцензії, операції з валютними цінностями здійснюється банками на підставі банківської ліцензії та дозволу на здійснення такого виду операції. Ст.1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» надання кредитів в іноземній валюті віднесене до валютних операції. Відповідно до п.1.2 «Положення про порядок видачі банком банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операції», затвердженого постановою НБУ №275 від 17 липня 2001 року письмовий дозвіл НБУ документ, який видає Національний банк у порядку і на умовах, визначених Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Положенням, на підставі якого банки мають право здійснювати окремі операції, передбачені ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». П.1.5 Положення визначено, що використання іноземної валюти, як засобу платежу на території України без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише операцій уповноваженого банку, на здійснення яких Національний банк видав банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями).

Відповідно до п. «в»п.4 ст.5 Декрету визначено, що наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, необхідна якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, однак на сьогоднішній день законодавець не визначив межі термінів і сум надання/одержання кредитів в іноземній валюті.

Виходячи з наведеного, надання та одержання кредиту в іноземній валюті та сплата процентів за цим кредитом не потребує наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти як засобу платежу на території України.

З ліцензії № 126, виданої Національним банком України 04.12.2001 року, та дозволу Національного банку України № 126-3 від 04.12.2001 року вбачається, що АКБ ІНДУСТРІАЛБАНК має право здійснювати операції по залученню та розміщенню іноземної валюти на валютному ринку України (т.1 арк.с.20-22)

Позивач не зазначає та не підтверджує, що відповідач перешкоджав укласти їй договір в гривні.

Тому суд приходить до висновку про те, що вимоги діючого законодавства банком при видачі кредиту в валюті позивачу порушені не були і у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.525, 526, 610,611, ЦК України, стст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, (28.09.20172 року народження, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою : 69037, м.Запоріжжя, бул.Шевченка, 20а, кВ.7) на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (69037, м.Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 39д, ЄРДПОУ 13857564) заборгованість за кредитним договором ( фізичних осбі на придбання нерухомості/на споживчі цілі під заставу нерухомості №KRI /0197/53/07 від 18.07.2007 року в сумі 39554,28 доларів США та 620209,08 грн., в тому числі:

-Заборгованість за кредитом 33852,13 доларів США,

-Суми своєчасно несплачених процентів за користування кредитом 5702,15 доларів США ( з 01.05.2014 по 28.08.2015 року включно);

-Суми пені за прострочення повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом в розмірі 594959,08 грн.;

-штраф за порушення умов договору застави щодо продовження дії договорів страхування майна в сумі 25250 грн.

- 3775,80 грн. судового збору.

В решті задоволення позову відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства акціонерний комерційний банк «ІНДУТРІАЛБАНК» про захист права споживачів, шляхом визнання кредитного договору та договору застави недійсним залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.Ю.Кравченко