У Х В А Л А

21 жовтня 2016року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглядаючи питання про прийняття касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2015 року заяву ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавча листа у справі № 2-3806/2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 14 серпня 2007 року в сумі 685 611 грн 70 коп.

Видано дублікат виконавчого листа у справі № 2-3806/2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 14 серпня 2007 року в сумі 685 611 грн 70 коп.

Поновлено ПАТ «Дельта Банк» пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавча листа у справі № 2-3806/2010 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 14 серпня 2007 року в сумі 685 611 грн 70 коп.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій і закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У прийнятті касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року в частині заявлених вимог щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання слід відмовити з таких підстав.

Ухвала суду щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання може бути оскаржена в апеляційному порядку (п. 19 ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Водночас стаття 324 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 24, 25, 26, 27, 28, 29 частини першої ст. 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку і ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскарження ухвал суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, після їх перегляду в апеляційному суді, у статті 324 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1482цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Враховуючи наведене, касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року в частині заявлених вимог щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання не може бути прийнята до провадження, оскільки зазначені ухвали у вказаній частині не підлягають касаційному оскарженню у зв'язку з відсутністю п. 19 ч. 1 ст. 293 ЦПК України у переліку оскаржуваних ухвал за п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України.

Керуючись ст. 324 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У прийнятті касаційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2016 року в частині заявлених вимог щодо поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, відмовити.

Додані до скарги матеріали в частині поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур