Справа № 317/3169/16-ц
№/п 2/317/1160/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2016 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гончаренко П.П.

при секретарі Ігнатченко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, Запорізька районна державна адміністрація про визнання недійсним свідоцтва на право власності, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на обєкт нерухомого майна, суд

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, Запорізька районна державна адміністрація про визнання недійсним свідоцтва на право власності, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на обєкт нерухомого майна.

В обґрунтування свої позовних вимог позивач зазначив, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_4 померлої 23 квітня 2015 року, та який згідно до ОСОБА_5 про право на спадщину за заповітом від 30.01.2016 року виданого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за р. № 364 став власником 2/5 частин житлового будинку № 32 по вул. Талаліхіна м. Запоріжжя, які належали матері на праві власності на підставі договору дарування від 11.02.1975 року та згідно ОСОБА_5 про право на спадщину за заповітом від 30.01.2016 року виданого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу за р. № 368 став власником земельної ділянки площею 0,1638 га., кадастровий номер :10:003:2022, яка розташована за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Сонячна сільська рада, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) та належала матері на праві власності на підставі ОСОБА_5 про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції 19.03.2014 року.

Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2, є його співвласником по будинку та якій належить право власності на 3/5 частки житлового будинку № 32 по вул. Талаліхіна м. Запоріжжя.

Також позивач зазначає, що до теперішнього часу він володіє, користується своєю часткою в будинку, укладає договори на постачання електроенергії, води, газу, але на сьогодні зясувалось, що право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1638 га. на якій розташовано вказаний житловий будинок є в цілому його власністю, натомість як зясувалось, на тепер відповідач є власником 3/5 частин у вигляді 0,0995 га., що підтверджується Державним актом на право власності на землю виданого 24.06.1999 року головою Сонячної сільської ради народних депутатів за № 65-П

Натомість, як вбачається з Рішення Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області № 24 від 02.12.2010 року про безоплатну передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, вирішено передати у власність ОСОБА_4 земельну ділянку 2/5 частин від загальної площі 0,1638 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, яка перебувала в її користуванні.

Таким чином, вже після смерті матері позивача та після отримання позивачем ОСОБА_5 по право на спадщину за заповітом від 30.01.2016 року було виявлено, що мати позивача коли звалась до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за реєстрацією права власності на земельну ділянку отримала ОСОБА_5 про право власності на нерухоме майно від 19.03.2014 року з помилкою, а саме замість її частки 0,0643 га. на 2/5 видано на всю загальну площу на 0,1638 га., тобто з часткою яка належить відповідачу, а тому позивач вважає вказане свідоцтво недійсним, а в єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про паво власності, які фактично не відповідають дійсності.

Позивач зазначає, що для вирішення спірного питання, лише його мати могла звернутись до Відділу державної реєстрації права власності із заявою по припинення права власності, однак внаслідок її смерті виправити вказану помилку є неможливим, оскільки цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Також позивач вказує, що беручи до уваги, той факт, що він вже після смерті матері отримав правовий документ на спірну земельну ділянку через нотаріальну контору, а саме ОСОБА_5 по право на спадщину за заповітом від 30.01.2016 року за р. № 368, тому при визнанні недійсним ОСОБА_5 про право власності на нерухоме майно від 19.03.2014 року на спірну земельну ділянку також підлягає визнанню недійсним ОСОБА_5 про право на спадщину за заповітом від 30.01.2016 року за р. № 368.

У звязку з вищевикладеним позивач змушений був звернутись до суду з даною позовною заявою.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, але надала до суду нотаріально завірену заяву, в якій зазначила, що проти позову ОСОБА_1 не заперечує, просить суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округув судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надала.

Представник третьої особи Запорізької районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надали.

Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час розгляд справи тому підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно по реєстрацію права власності, від 19.03.2014 року Реєстраційною службою Запорізького районного управління юстиції Запорізької області на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер 195247975 від 19.03.2014 року зареєстровано паво власності ОСОБА_4 на земельну ділянку, розташовану за адресою Запорізька область Запорізький район, Сонячна сільська рада, кадастровий номер :10:003:2022, для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1638 га.

У відповідності до Рішення № 24 від 02.12.2010 року Сонячної сілкої ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_4 безоплатно передано у власність земельну ділянку 2/5 часини від загальної площі 0,1638 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка перебуває в її користуванні.

23 квітня 2015 року ОСОБА_4 пома, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС № 326732, актовий запис № 3070.

30.01.2016 року позивач ОСОБА_1 отримав ОСОБА_5 про право на спадщину за заповітом № 364, згідно якого ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_4 2/5 частки житлового будинку № 32, що знаходиться по вулиці Талаліхіна в м. Запоріжжя.

Також 30.01.2016 року ОСОБА_1 отримав ОСОБА_5 про право на спадщину за заповітом № 368, згідно якого ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,1638 га., кадастровий номер :10:003:2022, що знаходиться за адресою: Запорізька область Запорізький район, Сонячна сільська рада, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) та належала матері на праві власності на підставі ОСОБА_5 про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції 19.03.2014 року

ОСОБА_2, є його співвласником по будинку та якій належить право власності на 3/5 частки житлового будинку № 32 по вул. Талаліхіна м. Запоріжжя.

Земельна ділянка площею 0,0995 га. на території Сонячної сільської ради м. Запоріжжя, вул. Талаліхіна, 32, для ведення особистого підсобного господарства передана у власність ОСОБА_2 згідно Державного акту серія І-ЗП № 025187

Таким чином, вже після смерті ОСОБА_4 та після отримання ОСОБА_1 ОСОБА_5 по право на спадщину за заповітом від 30.01.2016 року було виявлено, що ОСОБА_4 коли звернулась до Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції за реєстрацією права власності на земельну ділянку отримала ОСОБА_5 про право власності на нерухоме майно від 19.03.2014 року з помилкою, а саме замість її частки 0,0643 га. на 2/5 видано на всю загальну площу на 0,1638 га., тобто з часткою яка належить ОСОБА_2, тому вказане свідоцтво є недійсним, а в єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про паво власності, які фактично не відповідають дійсності.

Отже, для вирішення спірного питання, лише ОСОБА_4 могла звернутись до Відділу державної реєстрації права власності із заявою по припинення права власності, однак внаслідок її смерті виправити вказану помилку є неможливим, оскільки відповідно до ч 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Беручи до уваги, той факт, що ОСОБА_1 вже після смерті матері отримав правовий документ на спірну земельну ділянку через нотаріальну контору, а саме ОСОБА_5 по право на спадщину за заповітом від 30.01.2016 року за р. № 368, тому при визнанні недійсним ОСОБА_5 про право власності на нерухоме майно від 19.03.2014 року на спірну земельну ділянку також підлягає визнанню недійсним ОСОБА_5 про право на спадщину за заповітом від 30.01.2016 року за р. № 368.

ОСОБА_1 являється власником 2/5 частки житлового будинку № 32 по вул. Талаліхіна м. Запоріжжя, тому відповідно він являється власником після смерті матері ОСОБА_4 саме такої ж частки у вигляді 2/5 частки земельної ділянки, що складає 0,0643га.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частина 1 статті 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

У відповідності до ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими Законами України.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належної їй земельною ділянкою, такий акт згідно з ч. 1 ст. 155 ЗК України визнається недійсним.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦПК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з вимогами ст. 392 ЦК країни власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію пав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

У відповідності до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе постановити рішення по справі, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 182, 319, 321, 391 ЦК України,ст. 152, 153 ЗКУ, ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу, Запорізька районна державна адміністрація про визнання недійсним свідоцтва на право власності, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на обєкт нерухомого майна задовольнити.

Визнати недійсним ОСОБА_5 про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Запорізького міського управління юстиції 19.03.2014 року на земельну ділянку площею 0,1638 га., кадастровий номер :10:003:2022 яка розташована за адресою Запорізька область, Запорізький район, Сонячна сільська рада, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) на імя ОСОБА_4.

Визнати недійсним ОСОБА_5 про право на спадщину за заповітом від 30.01.2016 року виданого ОСОБА_3 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу р. № 368 на земельну ділянку площею 0,1638 га., кадастровий номер :10:003:2022 яка розташована за адресою Запорізька область, Запорізький район, Сонячна сільська рада, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) на імяОСОБА_1.

Скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, Сонячна сільська рада, а саме на земельну ділянку площею 0,1638 га., кадастровий номер :10:003:2022.

Скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, Сонячна сільська рада, а саме на земельну ділянку площею 0,1638 га., кадастровий номер :10:003:2022.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку на 2/5 частки що складає 0,0643 га. кадастровий номер :10:003:2022, яка розташована за адресою Запорізька область, Запорізький район, Сонячна сільська рада, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель споруд (присадибна ділянка) в порядку спадкування за заповітом після померлої 23.04.2015 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Запорізький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: П.П. Гончаренко