Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/496/15-ц
№ провадження 2/624/18/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Кегичівка 16 лютого 2016 року

Кегичівський районний суд Харківської області в особі головуючої судді Куст Н.М., за участю секретаря Лебідь Л.В., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» (далі ТОВ «Аграрний дім ім. Горького») про зміну розміру орендної плати по договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою про зміну розміру орендної плати по договору оренди землі, що укладений між ним та ТОВ «Аграрний дім ім. Горького». Просить суд внести зміни до п.9 договору оренди земельної ділянки № 1392 від 03 січня 2008 року, зареєстрованого у Харківській регіональній філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 липня 2008 року № 49, виклавши його в наступній редакції: «п.9 Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: у натуральній формі: зерно 7496,12 кг, цукор 271,88 кг, що складає 7535,16 грн., тобто не менше 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на один рік».

Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, та пояснень представника позивача ОСОБА_1 наданих у судовому засіданні 29 липня 2015 року, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю III-ХР №023302, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №87 від 14 червня 2002 року, ОСОБА_3Г є власником земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,11 га, що розташована на території Бесарабівської сільської ради Кегичівського району Харківської області.

Вказана земельна ділянка знаходиться у оренді ТОВ «Аграрний дім ім. Горького», згідно договору оренди земельної ділянки № 1392 від 03 січня 2008 року, зареєстрованого у Харківській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсам України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30 липня 2008 року № 49. Договір укладений на строк 10 років.

Відповідно до п.9 вказаного договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: у натуральній формі зерно 1400 кг, цукор 50 кг, що складає 1408,08 грн., тобто не менше 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за 1 рік.

Відповідно до п.13 договору, розмір орендної плати переглядається один раз у три роки у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розміру земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів інфляції, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами; в інших випадках, передбачених законом.

У вересні 2008 року розмір орендної плати за користування земельною ділянкою був збільшений ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» до 3% від нормативної оцінки земельної ділянки, виходячи із приписів Указу Президента України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02 лютого 2002 року № 92/2002.

Таким чином, зміна розміру орендної плати за вказаним договором оренди земельної ділянки відбувалася у бік її збільшення один раз у 2008 році, і на цей час, період отримання позивачем орендної плати на незмінному рівні у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить шість років.

16 травня 2015 року позивачем направлено на адресу відповідача пропозицію про зміну розміру орендної плати за вищевказаним договором оренди земельної ділянки, встановивши її у формі та розмірі: зерно 7496,12 кг, цукор 271,88 кг, що складає 7535,16 грн., тобто не менше 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік та запропонував внести відповідні зміни до договору оренди земельні.

На цю пропозицію ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» відповіді не надало.

Позивач зазначає, що він є учасником господарсько-правових відносин по використанню ТОВ «Аграрний дім ім. Горького» належної йому земельної ділянки, і відповідно до п.13 вказаного договору, є всі підстави для зміни розміру орендної плати внаслідок підвищення цін та тарифів. Одночасно відбулося зростання обсягу сільськогосподарського виробництва, зростання рівня середніх цін реалізації продукції сільського господарства та урожайності. Крім того, впродовж останніх чотирьох років, відповідач сплачує частині орендодавців власників земельних ділянок орендну плату у розмірі 5 % та 6,5 % від нормативної грошової оцінки землі та надає оголошення у місцевій газеті інформацію про те, що він укладає договори оренди землі з орендною платою у розмірі 6,5 % від нормативно грошової оцінки землі.

Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились, натомість надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача надав заперечення, та пояснення у судовому засіданні 29 липня 2015 року, вказує, що вимоги позивача є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Дійсно, між сторонами був укладений договір оренди земельної ділянки, сторони погодили розмір, порядок, строки та умови сплати орендної плати за використання земельною ділянкою. У п.13 договору зазначено, що розмір орендної плати переглядається один раз у три роки за відповідних умов (викладено вище). Таким чином положення, що викладені, закріплюють не обовязок, а лише право сторін за певних обставин переглядати умови договору та за взаємною згодою вносити зміни, щодо розміру орендної плати. Таким чином, ні приписами діючого законодавства, ні умовами укладеного договору не передбачено обов'язку орендаря погоджуватися з пропозицією орендодавця щодо змін розміру орендної плати за землю, на якій наполягає позивач.

У судовому засіданні досліджені: копія пропозиції про зміну розміру орендної плати по договору оренди земельної ділянки з додатками (а.с.10-16), копія договору оренди землі № 1392 від 03 січня 2008 року (а.с.17-18), копії актів визначення меж земельної ділянки в натурі та прийому передачі земельної ділянки (а.с.19 та зворотна сторінка), копія Державного акту на право приватної власності на землю III-ХР №023302 (а.с.20), копія витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.21), копія паспорта позивача та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера (а.с.22), копії листів Головного управління статистики у Харківській області про розрахунок цін товарів з додатками (а.с.23-27,28-29,30-38) та інше.

Зясовані у судовому засіданні обставини дають підстави для висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,11 га, з кадастровим номером :01:00:043, що розташована на території Бесарабівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, згідно Державного акту право власності на землю III-ХР №023301, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №87 від 14 червня 2002 року.

Між позивачем та відповідачем 03 січня 2008 укладено договір оренди земельної ділянки, що зареєстровані у Харківській регіональній філії ДП Центр ДЗК 30 липня 2008 року за № 49.

Земельна ділянка передана в користування відповідачеві згідно акту прийому-передачі земельної ділянки.

Відповідно до ст.ст. 638 - 640 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду. Договір, який підлягає державній реєстрації є укладеним з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. ст. 13, 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Істотною умовою договору оренди землі є в тому числі орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом статей 759 та 762 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору найму (оренди), і договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Пунктом 13 договору оренди передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз у три роки у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін та тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках передбачених законом.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оренду землі», п.34 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди, щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

З позовної заяви вбачається, що вимоги про внесення змін до договору оренди землі, пов'язані із збільшенням цін та тарифів, зростання обсягу сільськогосподарського виробництва, збільшення урожайності.

За загальними правилами, передбаченими ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

За правилами ч. 4 ст. 652 ЦК України зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Тобто, зміна умов договору у судовому порядку є винятковим випадком, можливим лише у разі наявності одночасно всіх умов, передбачених ч.2 ст. 652 ЦК України:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Вимогу позивача про внесення судом змін до п. 9 договору, вказавши його у запропонованій позивачем редакції, не можна вважати таким способом судового захисту, який ґрунтується на вимогах закону і передбачений умовами договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. А тому у разі відмови у задоволенні позову судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись ст. ст. 11,60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний дім ім. Горького» про зміну розміру орендної плати по договорах оренди землі - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.М. Куст