Справа № 308/9032/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

19 грудня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і ОСОБА_1Г,

при секретарі: Кухта М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог на боці відповідача: Сюртівська сільська рада Ужгородського району Закарпатської області та Ужгородська районна державна нотаріальна контора, про тлумачення заповіту і визнання права власності в порядку спадкування, і зустрічним позовом ОСОБА_3 до Сюртівської сільської ради Ужгородського району, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, треті особи: Державна нотаріальна контора Ужгородського району та управління Держземагенства в Ужгородському районі Закарпатської області, про визнання протиправним і скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю і визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 27 вересня 2016 року первісний позов ОСОБА_2 задоволено частково, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив скасувати це рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити повністю. Доводить про незаконність і необґрунтованість рішення. Указує про порушення його права власності на частину колгоспного двору. Так, рішенням Сюртівської сільської ради рекомендовано визнати право власності за дворогосподарством № 31 по вул. Ратівецькій у с. Сюрте Ужгородського району за його батьком ОСОБА_7, хоча членами колгоспного двору згідно з витягом із погосподарської книги були він і його мати ОСОБА_8 Зазначає, що ні про приватизацію землі його батьком, ні про складений заповіт не знав.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила скасувати рішення у частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання права власності на будинок та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги щодо визнання за нею як спадкоємицею за заповітом права власності на ? та 1/10 (3/5) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сюрте, вул. Ратівецька, 31; решту рішення залишити без змін. Доводить про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права. Указує, що нею були подані до суду першої інстанції докази в підтвердження права власності батька на будинок, проте суд першої інстанції не взяв їх до уваги.

У письмових запереченнях ОСОБА_2 просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_3 як безпідставну, а рішення суду залишити без змін.

Суд першої інстанції у частині задоволення первісного позову частково виходив із того, що відповідно до змісту складеного спадкодавцем заповіту від 08.07.1997 р. належить визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,53 га, яка знаходиться за адресою: с. Сюрте, вул. Ратівецька, 31, Ужгородського району, оскільки саме на заповідання такого складу майна була спрямована воля спадкодавця. Вимога ОСОБА_2 про визнання ? та 1/10 (3/5) частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами не підлягає задоволенню, оскільки первісним позивачем не надано суду докази про надання відповідного дозволу на будівництво, затверджений проект будівництва, доказ про прийняття будинку в експлуатацію, висновок спеціалістів щодо технічного стану будинку, дотримання санітарних протипожежних вимог тощо.

У частині відмови в задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції виходив із того, що позивачем по зустрічному позову було пропущено строк позовної давності для звернення до суду, а його посилання на відсутність потреб до моменту звернення до суду оскаржувати рішення та акт не є поважними причинами пропуску строку. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог.

У процесі апеляційного розгляду справи сторони подали до суду заяву про укладення мирової угоди та заяву про затвердження такої від 19.12.2016 р.

Мирова угода підлягає визнанню, рішення скасуванню, а провадження у справі закриттю, із таких мотивів.

За загальним процесуальним правилом (ст.ст. 31 ч.3, 175, 306 ЦПК України) сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу та повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. В апеляційному суді сторони також мають право укласти мирову угоду відповідно до вказаних загальних правил про цю процесуальну дію незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Згідно з вимогами ст. 310 ч.1 ЦПК рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 цього Кодексу, зокрема, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом (ч.1 п.4 ст. 205 ЦПК).

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Оскільки умови мирової угоди не суперечать закону й не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, то колегія суддів вважає необхідним цю угоду визнати, рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 205 ч.1 п.4 ЦПК.

Процесуальні наслідки укладення і визнання мирової угоди та закриття провадження у справі сторонам розяснено.

Керуючись ст.ст. 31, 175, 205 ч.1 п.4, 206, 306, 310 ч.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1.Визнати укладену між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 мирову угоду від 19.12.2016 р., згідно з якою:

-ОСОБА_3 набуває право власності в порядку спадкування на 50% частини будинку, в якій він проживає зі своєю сімєю і якою він користуються на час підписання мирової угоди, тобто будинку № 31 по вул. Ратівецькій у с. Сюрте Ужгородського району Закарпатської області, що складається (згідно з технічним паспортом), а саме: кімната під № 8 площею 15,8 кв. м, кімната під № 9 площею 19.6 кв. м, кухні під № 7 площею 14,0 кв. м, і частини закритої веранди під № 6 площею 5,8 кв. м;

-ОСОБА_3 передається у приватну власність у порядку спадкування 0,02 га земельної ділянки городу, яку він обробляє у с. Сюрте Ужгородського району згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії Ш-ЗК №005795 від 20.08.1996 року;

-ОСОБА_2 набуває право власності в порядку спадкування на 40% житлового будинку, що розташований у с. Сюрте, вул. Ратівецькій № 31, Ужгородського району Закарпатської області, що складається із частини загальної веранди під № 1 площею 4,5 кв. м, коридору під № 2 площею 11.9 кв. м, ванної під № 3 площею 3.7 кв. м, житлової кімнати під № 4 площею 16,9 кв. м, кладової під № 5 площею 7,2 кв. м;

-ОСОБА_2 набуває права власності в порядку спадкування на частину земельної ділянки площею 0,51 га, що розташована на території Сюртівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії Ш-ЗК №005795, виданим 20.08.1996 року, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сюрте, вул. Ратівецька, 31;

-ОСОБА_4 та ОСОБА_6 набувають право власності в порядку спадкування на решту будинку, який розташований за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сюрте, вул. Ратівецька, № 31, у розмірі по 5% кожна;

-Господарські будівлі, споруди, які згідно з технічним паспортом розташовані за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сюрте, вул. Ратівецька, № 31, та позначені як літня кухня під літерою Б, сарай під літерою В та сіновал під літерою Г, знаходяться у спільному користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6;

-Прохід до земельної ділянки (городу), що розташована за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сюрте, вул. Ратівецька № 31, у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2;

-Двір та решта господарських будівель, споруд, приміщень, що розташовані за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сюрте, вул. Ратівецька, № 31, знаходяться у спільному користуванні ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_6;

-ОСОБА_5 жодних майнових претензій стосовно спадщини за батьком ОСОБА_9 не має.

2. Рішення Тячівського районного суду від 27 вересня 2016 року скасувати, а провадження у справі закрити.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: