АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/2042/15-ц
Провадження № 2-др/774/3/16
У Х В А Л А

22 вересня 2016 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Митрофанова Л.В., розглянувши заяву Нікопольської місцевої прокуратури про ухвалення додаткового рішення до рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року за результатами розгляду апеляційної скарги Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відкритого акціонерного товариства будівельно-монтажної фірми «Дніпроважбуд» про визнання договору дійсним, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення заборгованості з орендної плати,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року задоволено апеляційну скаргу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Регіонального відділення Фонду державного майна України у Дніпропетровській області задоволено.

Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог до ОСОБА_2, Відкритого акціонерного товариства будівельно-монтажної фірми «Дніпроважбуд» про визнання договору недійсним, визнання права власності на нерухоме майно та стягнення заборгованості з орендної плати.

03 серпня 2016 року Нікопольська місцева прокуратура звернулась до апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення до рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року з підстав, передбачених ст. 220 ЦПК України, мотивуючи тим, що колегією суддів апеляційного суду не було вирішено питання про розподіл судових витрат за розгляд апеляційної скарги.

Вважаю, що в прийнятті заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити з наступних підстав.

У частині 1 статті 220 ЦК України зазначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

У пункті 20 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах.

Аналіз зазначених норм права та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що додаткове рішення може бути ухвалено лише тим складом суду, що ухвалив рішення в даній справі.

Як убачається із матеріалів справи рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року ухвалено в складі колегії суддів судді-доповідача Ляховської І.Є., суддів Барильської А.П., Михайлів Л.В.

Суддя-доповідач по справі Ляховська І.Є. звільнена з займаної посади Постановою ВРУ від 08 вересня 2016 року, а тому не вбачається підстав для розгляду заяви Нікопольської місцевої прокуратури про ухвалення додаткового рішення у звязку з відсутністю складу колегії суддів, якою було ухвалено рішення по даній справі.

Застосовуючи положення ст. ст. 121, 297 ЦПК України, вважаю, що в прийнятті заяви Нікопольської місцевої прокуратури про ухвалення додаткового рішення до рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року слід відмовити, роз'яснивши заявнику право звернення до суду із позовними вимогами на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Нікопольської місцевої прокуратури в прийнятті заяви про ухвалення додаткового рішення до рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 червня 2016 року.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Л.В.Митрофанова.