Справа № 495/2801/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

за участю представників сторін:

від позивачів: не з ?явилися

від відповідачів: ОСОБА_1 (довіреність № 53 від 12.05.2015 року)

від третіх осіб: не з ?явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/2801/15-ц

за позовом:

- ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3

- ОСОБА_4

до:

- ОСОБА_5

- ОСОБА_6

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

- ОСОБА_7

- ОСОБА_8

про визнання права власності на спільне майно подружжя та на спадкове майно за законом

В С Т А Н О В И В :

24.04.2015 року ОСОБА_2(далі по тексту позивач-1), яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 (далі по тексту позивач-2) та ОСОБА_4(далі по тексту позивач-3) звернулися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою (з урахуванням поданих 12.05.2015 року, 17.06.2015 року та 23.06.2015 року уточнень) до ОСОБА_5(далі по тексту відповідач-1) та ОСОБА_6(далі по тексту відповідач-2) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 (далі по тексту третя особа-1) та ОСОБА_8 (далі по тексту третя особа-1)про визнання права власності на спільне майно подружжя та на спадкове майно за законом (т.1 а.с.2-4, 59-61, 85-89, 105-109).

Так, згідно остаточно поданих до суду уточнень, позивачі просять суд:

1) визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- 6/12 часток квартири АДРЕСА_1;

- 6/12 часток автівки «Ніссан-Премєра», д/н НОМЕР_1;

- 6/12 часток прогулянкового судна «Космонавт» на імя ОСОБА_9;

- 6/12 часток катера № 6916, УОА 6316К, на імя ОСОБА_9, судновий білет № 007096;

- 6/12 часток рятувального боту на імя ОСОБА_9, судновий білет №005315;

- частину майна ПП «Бріз-6» у грошовій формі пропорційно 6/12 часток у спадщині;

2) визнати за ОСОБА_3 право власності на:

- 1/24 частку квартири АДРЕСА_2;

- 1/12 часток квартири АДРЕСА_1;

- 1/12 часток автівки «Ніссан-Премєра», д/н НОМЕР_1;

- 1/12 часток прогулянкового судна «Космонавт» на імя ОСОБА_9;

- 1/12 часток катера № 6916, УОА 6316К, на імя ОСОБА_9, судновий білет № 007096;

- 6/12 часток рятувального боту на імя ОСОБА_9, судновий білет №005315;

- частину майна ПП «Баргузін» у грошовій формі пропорційно 1/6 частки у спадщині;

- частину майна ПП «Бріз-6» у грошовій формі пропорційно 1/12 частки у спадщині;

- стягнути з ОСОБА_5та ОСОБА_6 у рівних частках на користь ОСОБА_3 12 296,32 грн. заборгованості за аліментами;

3) визнати за ОСОБА_4 право власності на:

- 1/24 частку квартири АДРЕСА_2;

- 1/12 часток квартири АДРЕСА_1;

- 1/12 часток автівки «Ніссан-Премєра», д/н НОМЕР_1;

- 1/12 часток прогулянкового судна «Космонавт» на імя ОСОБА_9;

- 1/12 часток катера № 6916, УОА 6316К, на імя ОСОБА_9, судновий білет № 007096;

- 6/12 часток рятувального боту на імя ОСОБА_9, судновий білет №005315;

- частину майна ПП «Баргузін» у грошовій формі пропорційно 1/6 частки у спадщині;

- частину майна ПП «Бріз-6» у грошовій формі пропорційно 1/12 частки у спадщині;

- стягнути з ОСОБА_5та ОСОБА_6 у рівних частках на користь ОСОБА_3 12 296,33 грн. заборгованості за аліментами.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (суддя Чебан Н.В.) від 27.04.2015 року відкрито провадження по цивільній справі № 495/2801/15-ц. Справу призначено до розгляду (т.1 а.с.11).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (суддя Чебан Н.В.) від 24.06.2015 року заборонено Білгород-Дністровській міській державній нотаріальній конторі до розгляду справи за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за участю третіх осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8про визнання права власності на спільне майно подружжя та на спадкове майно за законом вчиняти дії щодо оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті 16.11.2014 року ОСОБА_9(т.1 а.с.112).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (суддя Мишко В.В.) від 15.07.2015 року цивільну справу № 495/2801/15-ц за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за участю третіх осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8про визнання права власності на спільне майно подружжя та на спадкове майно за законом прийнято до свого провадження. Справу призначено до розгляду (т.1 а.с.129).

Позивач-1 ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього позивача-2 ОСОБА_3, її представник ОСОБА_10, та позивач-3 ОСОБА_4, заявлені (та остаточно уточнені 23.06.2015 року) позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

В судове засідання 22.02.2016 року Позивач-1 ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього позивача-2 ОСОБА_3, її представник ОСОБА_10, та позивач-3 ОСОБА_4, не зявилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином (т.2 а.с.56). У свою чергу, позивачем-3 ОСОБА_4, було подано до суду заяву, згідно якої вона просила суд розглядати справу за її відсутності у звязку із навчанням та неможливістю зявлятись до суду (т.1 а.с.161). Крім того, 11.02.2016 року представником ОСОБА_2 ОСОБА_10, було подано до суду заяву, згідно якої він просить провести судове засідання 22.02.2016 року у його відсутність, уточненні позовні вимоги (остаточні) підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (т.2 а.с.60).

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в судове засідання 22.02.2016 року не зявилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином (т.2 а.с.56), але їх представник ОСОБА_1, у промові в судових дебатах просив суд:

- позовну заяву ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково;

- в частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовтити в повному обсязі;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно за законом на: 1/24 частку квартири АДРЕСА_2; 1/6 частку прогулянкового судна «Космонавт»; 1/6 частку рятувального боту, реєстраційний номер УОА 6593к, реєстраційний запис під № 6593; 1/6 частку в статутному капіталі ПП «Бріз-6», яка належить спадкодавцю ОСОБА_9; 1/6 частку в статутному капіталі ПП «Баргузін», яка належить спадкодавцю ОСОБА_9;

- в задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 відмовити;

- визнати за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно за законом на: 1/24 частку квартири АДРЕСА_2; 1/6 частку прогулянкового судна «Космонавт»; 1/6 частку рятувального боту, реєстраційний номер УОА 6593к, реєстраційний запис під № 6593; 1/6 частку в статутному капіталі ПП «Бріз-6», яка належить спадкодавцю ОСОБА_9; 1/6 частку в статутному капіталі ПП «Баргузін», яка належить спадкодавцю ОСОБА_9;

- в задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_4 відмовити;

- ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.2015 року про заборону Білгород-Дністровській міській державній нотаріальній конторі вчиняти дії щодо оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті 16.11.2014 року ОСОБА_9 скасувати.

Треті особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в судові засідання не зявилися, але 07.10.2015 року подали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги не підтримують та просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності (т.1 а.с.183-184).

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши в судових засіданнях пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 16.11.2014 року помер ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 396723, виданим 19.11.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, про що складено відповідний актовий запис за №1365 (т.1 а.с.6, 39, 65).

Після смерті 16.11.2014 року ОСОБА_9 відкрилась спадщина, у вигляді:

- ? частки квартири АДРЕСА_3, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на неруоме майно № 38607562 від 05.06.2015 року, складеним 02.03.2004 року технічним паспортом (інвентаризаційна справа № 3, реєстраційний № 1-1), свідоцтвом про право власності на житло від 07.07.2004 року, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4432006 від 12.08.2004 року, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на неруоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 49535396 від 10.12.2015 року (т.1 а.с.73-75, 96-98, т.2 а.с.24-25);

- прогулянкового судна «Космонавт», 1973 року побудови, зареєстрованого під Державним прапором України у Державному судновому реєстрі України за реєстраційним номером 73 від 30.05.2003 року, що підтверджується листом Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті № 1237-06/1/2-13 від 09.11.2013 року, листом Державної служби України з безпеки на транспорті № 95/20/15-16 від 14.01.2016 року (т.1 а.с.101, т.2 а.с.50);

- прогулянкового судна, 1989 року побудови, зареєстрованого в Судновій книзі України серії СК № 039 під номером 6916 від 29.07.2002 року, присвоєний реєстраційний номер УОА-6916-К, що підтверджується Судновим білетом серії МС № 007096 від 29.07.2002 року, листом Державної служби України з безпеки на транспорті № 95/20/15-16 від 14.01.2016 року (т.1 а.с.100, т.2 а.с.50);

- прогулянкового судна, 1987 року побудови, зареєстрованого в Судновій книзі України серії СК № 013 під номером 6593 від 10.06.2002 року, присвоєний реєстраційний номер УОА-6593-К, що підтверджується Судновим білетом серії МС № 005315 від 10.06.2002 року, листом Державної служби України з безпеки на транспорті № 95/20/15-16 від 14.01.2016 року (т.1 а.с.99, т.2 а.с.50);

- частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Баргузін» (ідентифікаційний код 37784309), що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20560339 від 14.05.2015 року (т.1 а.с.93-94);

- частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Бріз-6» (ідентифікаційний код 35051169), що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20560339 від 14.05.2015 року (т.1 а.с.93-94).

Як вбачається з позовних вимог ОСОБА_2, остання просить визнати спільним майном подружжя (ОСОБА_9 та ОСОБА_2Ф.): квартиру АДРЕСА_1; автівку «Ніссан-Премєра», д/н НОМЕР_1; прогулянкове судно «Космонавт» на імя ОСОБА_9; катер № 6916, УОА 6316К, на імя ОСОБА_9, судновий білет № 007096; рятувальний бот на імя ОСОБА_9, судновий білет № 005315; частину майна ПП «Бріз-6» та визнати за нею право власності на частку від цього майна.

Обґрунтовуючи такі вимоги, ОСОБА_2 посилається на ст.60 Сімейного кодексу України та зазначає, що усе це майно було придбано подружжям (ОСОБА_9 та ОСОБА_2Ф.) разом у період їх перебування у зареєстрованому шлюбі.

Між тим, суд за такими доводами та вимогами ОСОБА_2 погодитися не може, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Так, дійсно ОСОБА_9 та ОСОБА_2 у період з 06.11.1993 року по 02.07.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія паспорта ОСОБА_2 серії КК № 418614 виданого 03.02.2000 року та копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-ЖД № 057215 виданого 10.09.2008 року (т.1 а.с.5об, 7, 64, 102об).

Будь-які відомості про належність ОСОБА_9 квартири АДРЕСА_4 та автівки «Ніссан-Премєра», д/н НОМЕР_1 в матеріалах справи відсутні.

Так, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на х майно № 38607562 від 05.06.2015 року та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на неруоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №49535396 від 10.12.2015 року (т.1 а.с.73-75, т.2 а.с.24-25) ОСОБА_9 був лише власником ? частки квартири АДРЕСА_5.

Крім того, згідно із листом Центру надання послуг повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Білгород-Дністровський та Білгород-Дністровського район № 7/4-735 від 23.05.2015 року, згідно бази даних компютерного обліку на імя ОСОБА_9 в зареєстрованих транспортні засоби не значаться (т.1 а.с.71).

Прогулянкове судно «Космонавт», 1973 року побудови, зареєстровано за ОСОБА_9 30.05.2003 року; прогулянкове судно, 1989 року побудови, реєстраційний номер УОА-6916-К зареєстровано за ОСОБА_9 29.07.2002 року; прогулянкове судно, 1987 року побудови, реєстраційний номер УОА-6593-К зареєстровано за ОСОБА_9 10.06.2002 року (т.2 а.с.50).

Приватне підприємство «Бріз-6» (ідентифікаційний код 35051169) було засновано ОСОБА_9 24.05.2007 року (т.1 а.с.93-94).

Отже, судна були зареєстровані та підприємство було засновано ОСОБА_9 дійсно у період його перебування у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

У відповідності до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хворобою, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно ж до п.3 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями:

1) час набуття майна;

2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття);

3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Тільки в разі встановлення цих фактів, визначення критеріїв та якщо набуття майна відповідає цим чинникам, норма статті 60 Сімейного кодексу України вважається застосованою правильно.

У звязку з викладеним, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 03.06.2015 року по справі № 6-38цс15 та від 16.12.2015 року по справі № 6-2641цс15, за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 Цивільного процесуального кодексу України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Між тим, в матеріалах справи відсутні та позивачем-1 ОСОБА_2, не представлено до суду доказів, які б свідчили, що прогулянкове судно «Космонавт», 1973 року побудови, прогулянкове судно, 1989 року побудови, реєстраційний номер УОА-6916-К та прогулянкове судно, 1987 року побудови, реєстраційний номер УОА-6593-К були придбані, а приватне підприємство «Бріз-6» було засновано не ОСОБА_9 самостійно, а за спільні сумісні кошти або спільну працю подружжя (ОСОБА_9 та ОСОБА_2Ф.), а тому вказане майно не є спільною сумісною власністю подружжя та не підлягає поділу між ОСОБА_9 та ОСОБА_2

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання за ними права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_9, суд вважає зазначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та було вище зазначено, 16.11.2014 року помер ОСОБА_9, спадкоємцями якого першої черги є:

- донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії І-ЖД № 039115 виданим 18.04.1995 року (т.1 а.с.48, 62);

- син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується його свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 401315 виданим 01.02.2003 року, відповідний актовий запис за № 05 (т.1 а.с.8, 50);

- донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії 1-ЖД № 245853 виданим 02.12.2010 року (т.1 а.с.44);

- дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб між нею та ОСОБА_9 серії 1-ЖД № 122748 виданим 18.05.2010 року (т.1 а.с.46)

- батько ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_9 серії І-ЖД № 257184 виданим 26.09.1971 року (т.1 а.с.43).

- мати ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_9 серії І-ЖД № 257184 виданим 26.09.1971 року (т.1 а.с.43).

Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, після смерті 16.11.2014 року ОСОБА_9 відкрилась спадщина, у вигляді: ? частки квартири АДРЕСА_3, прогулянкового судна «Космонавт», 1973 року побудови, прогулянкового судна, 1989 року побудови, зареєстрованого під номером 6916 від 29.07.2002 року, прогулянкового судна, 1987 року побудови, зареєстрованого під номером 6593 від 10.06.2002 року, частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Баргузін» (ідентифікаційний код 37784309) та частки в статутному капіталі Приватного підприємства «Бріз-6» (ідентифікаційний код 35051169).

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки.

Як вбачається з матеріалів справи та було вище зазначено, спадкоємцями ОСОБА_9 (померлого 16.11.2014 року) за законом, є його: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, батько ОСОБА_7 та мати ОСОБА_8

Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

В даній справі вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_9, заявлені лише його донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з урахуванням часток, що належать іншим спадкоємцям його донці ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, дружині ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьку ОСОБА_7 та матері ОСОБА_8

За таких обставин, суд вважає, що:

- за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, слід визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3, на: 1/24 частку квартири АДРЕСА_3; 1/6 частку прогулянкового судна «Космонавт», 1973 року побудови, 1/6 частку прогулянкового судна, 1989 року побудови, зареєстрованого під номером 6916 від 29.07.2002 року; 1/6 частку прогулянкового судна, 1987 року побудови, зареєстрованого під номером 6593 від 10.06.2002 року; частину майна Приватного підприємства «Баргузін» (ідентифікаційний код 37784309) у грошовій формі пропорційно 1/6 частки у спадщині; частину майна Приватного підприємства «Бріз-6» (ідентифікаційний код 35051169) у грошовій формі пропорційно 1/6 частки у спадщині;

- за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3, на: 1/24 частку квартири АДРЕСА_3; 1/6 частку прогулянкового судна «Космонавт», 1973 року побудови, 1/6 частку прогулянкового судна, 1989 року побудови, зареєстрованого під номером 6916 від 29.07.2002 року; 1/6 частку прогулянкового судна, 1987 року побудови, зареєстрованого під номером 6593 від 10.06.2002 року; частину майна Приватного підприємства «Баргузін» (ідентифікаційний код 37784309) у грошовій формі пропорційно 1/6 частки у спадщині; частину майна Приватного підприємства «Бріз-6» (ідентифікаційний код 35051169) у грошовій формі пропорційно 1/6 частки у спадщині.

Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, будь-які відомості про належність ОСОБА_9 квартири АДРЕСА_1 та автівки «Ніссан-Премєра», д/н НОМЕР_1 відсутні.

Крім того, згідно остаточно уточнених 23.06.2015 року позовних вимог, позивачі просять суд:

- стягнути з ОСОБА_5та ОСОБА_6 у рівних частках на користь ОСОБА_3 12 296,32 грн. заборгованості за аліментами;

- стягнути з ОСОБА_5та ОСОБА_6 у рівних частках на користь ОСОБА_3 12 296,33 грн. заборгованості за аліментами.

Такі вимоги позивачів мотивовані тим, що на час смерті ОСОБА_9 мав платити аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, однак в нього сталася заборгованість (т.1 а.с.90-91), а тому його борги входять у спадкову масу і їх сплата у рівних частках повинна покладатися виключно на відповідачів ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Між тим, суд за такими доводами та вимогами позивачів погодитися не може, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.608 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно із ст.1219 Цивільного кодексу України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК.

Частиною предмету розгляду даної справи є стягнення з відповідачів на користь позивачів заборгованості по аліментам, що утворилася внаслідок невчасної та неповної їх сплати померлим ОСОБА_9, що свідчить про той факт, що виниклі спірні правовідносин стосуються саме сплати аліментів.

За таких обставин, суд вважає, що заборгованість по аліментам, як і права на аліменти, згідно із ст.1219 Цивільного кодексу України, не входять до складу спадщини, оскільки такі права та обов'язки нерозривно пов'язані з особою спадкодавця.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст.213 ЦПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про часткову законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за участю третіх осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8про визнання права власності на спільне майно подружжя та на спадкове майно за законом, у зв'язку з чим такий позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, як було вище зазначено, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.2015 року заборонено Білгород-Дністровській міській державній нотаріальній конторі до розгляду справи за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за участю третіх осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8про визнання права власності на спільне майно подружжя та на спадкове майно за законом вчиняти дії щодо оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті 16.11.2014 року ОСОБА_9 (т.1 а.с.112).

Відповідно до ч.6 ст.154 Цивільного процесуального кодексу України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за доцільне заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.2015 року, скасувати.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 368, 608, 1216, 1217, 1219, 1233, 1234, 1236, 1261 Цивільного кодексу України, п.3 ч.1 ст.57, ст.60 Сімейного кодексу України ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 154, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 360-7 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 та ОСОБА_8про визнання права власності на спільне майно подружжя та на спадкове майно за законом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_9, померлого 16.11.2014 року, на:

- 1/24 частку квартири АДРЕСА_3;

- 1/6 частку прогулянкового судна «Космонавт», 1973 року побудови, зареєстрованого під Державним прапором України у Державному судновому реєстрі України за реєстраційним номером 73 від 30.05.2003 року;

- 1/6 частку прогулянкового судна, 1989 року побудови, зареєстрованого в Судновій книзі України серії СК № 039 під номером 6916 від 29.07.2002 року, присвоєний реєстраційний номер УОА-6916-К;

- 1/6 частку прогулянкового судна, 1987 року побудови, зареєстрованого в Судновій книзі України серії СК № 013 під номером 6593 від 10.06.2002 року, присвоєний реєстраційний номер УОА-6593-К;

- частину майна Приватного підприємства «Баргузін» (ідентифікаційний код 37784309) у грошовій формі пропорційно 1/6 частки у спадщині;

- частину майна Приватного підприємства «Бріз-6» (ідентифікаційний код 35051169) у грошовій формі пропорційно 1/6 частки у спадщині.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_9, померлого 16.11.2014 року, на:

- 1/24 частку квартири АДРЕСА_3;

- 1/6 частку прогулянкового судна «Космонавт», 1973 року побудови, зареєстрованого під Державним прапором України у Державному судновому реєстрі України за реєстраційним номером 73 від 30.05.2003 року;

- 1/6 частку прогулянкового судна, 1989 року побудови, зареєстрованого в Судновій книзі України серії СК № 039 під номером 6916 від 29.07.2002 року, присвоєний реєстраційний номер УОА-6916-К;

- 1/6 частку прогулянкового судна, 1987 року побудови, зареєстрованого в Судновій книзі України серії СК № 013 під номером 6593 від 10.06.2002 року, присвоєний реєстраційний номер УОА-6593-К;

- частину майна Приватного підприємства «Баргузін» (ідентифікаційний код 37784309) у грошовій формі пропорційно 1/6 частки у спадщині;

- частину майна Приватного підприємства «Бріз-6» (ідентифікаційний код 35051169) у грошовій формі пропорційно 1/6 частки у спадщині.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.06.205 року, щодо заборони Білгород-Дністровській міській державній нотаріальній конторі вчиняти дії щодо оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті 16.11.2014 року ОСОБА_9 скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко