АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Куркіній І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року про визнання неподаною та повернення заявнику заяви про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Траст» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 травня 2016 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Траст» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідач подав заяву про його перегляд, яка ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року залишена без руху, а скаржнику надано строк 5 днів для усунення недоліків в частині несплати судового збору за подання відповідної заяви.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року, у зв'язку з неусуненням відповідачем недоліків, заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення визнано неподаною та повернуто заявнику.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що заявником надано копію квитанції про сплату судового збору, яке не є документом, що належним чином підтверджує сплату судового збору.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувану ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою зобов'язати суд першої інстанції прийняти до розгляду заяву про перегляд заочного рішення. Посилається на те, що в силу ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд самостійно зобов'язаний перевіритизарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися, а тому колегія суддів в силу положень ст. 305 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи заяву про перегляд заочного рішення заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не надано належних документів на підтвердження сплати останнім судового збору за подання відповідної заяви.

Між тим, колегія суддів повністю з таким висновком погодитися не може.

Так, згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За змістом п. 26 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Отже, у випадку, якщо у суду виникли сумніви щодо надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суд зобов'язаний витребувати відповідну інформацію з Державної казначейської служби України.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, отримавши від заявника копію квитанції про сплату судового збору, суд указаних дій не вчинив та об'єктивно не встановив, чи дійсно ОСОБА_2 належним чином сплачено судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення.

Крім того, суд не позбавлений можливості в подальшому витребувати від учасника процесу оригінал документу про сплату судового збору в ході розгляду справи по суті.

Таким чином, суд першої інстанції передчасно та без всебічного встановлення обставин справи дійшов висновку про несплату заявником судового збору, чим порушив порядок вирішення питання про прийняття заяви щодо перегляду заочного рішення, що у відповідності з п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та передання даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15 червня 2016 року, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді