УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Астахової О.О.,

при секретарі: Швидкій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2016 року, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить переглянути заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від від 08.07.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, поданої в особі представника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів. Мотивуючи вимоги тим, що нею було подано заяву про розгляд справи за її відсутності та зустрічний позов у якому було викладено думку і доводи стосовно первісного позову. Проте судом в порушення вимог закону не взято до уваги заяву та проігноровано вимоги за зустрічним позовом, що призвело до ухвалення неправомірного заочного рішення.

У судове засідання сторони не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Направили до суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність.

Згідно зі ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутність нез'явившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням (заочним) Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2016 року позов ОСОБА_2, поданий в особі представника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, визначений за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 липня 2006 року щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.06.2006 року та до досягнення дитиною повноліття.

Визначено розмір аліментів, що підлягає стягненню з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Новоград-Волинський, українця, громадянина України, перебуваючого у відпустці по догляду за дітьми, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_4 повноліття (до ІНФОРМАЦІЯ_1)(а.с. 78-80).

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для вирішення справи.

Отже, підставою для скасування рішення суду являється наявність одночасно двох підстав: відсутність відповідача з поважних причин і посилання на докази, які мають істотне значення для вирішення справи.

Посилання відповідача ОСОБА_1 на ту обставину, що нею було подано заяву про розгляд справи у її відсутність не заслуговують на увагу оскільки спростовуються матеріалами справи. Як убачається зі змісту заяви поданої 23.03.2016 року ОСОБА_1 просить суд про відкладення розгляду справи, яке відбудеться 24.03.2016 року на іншу дату за станом здоров»я. (а.с.30). Дане клопотання було задоволено судом і розгляд справи відкладено на 19.04.2016 року.

Відносно доводів заявника про ігнорування судом поданої нею зустрічної позовної заяви, то дані твердження також спростовуються матеріалами справи ( а.с.71). А відтак, посилання на доводи стосовно первісного позову, які містяться у зустрічній позовній заяві, як підстави для перегляду заочного рішення суду від 08.07.2016 року не можуть бути прийняті судом до уваги.

Як убачається із матеріалів справи у судові засідання призначені на 11.05.2016 року та 08.07.2016 року відповідач повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем реєстрації про що свідчить її підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 52, 55).

Доказів на підтвердження поважності причин неявки відповідачем на судові засідання 11.05.2016 року та 08.07.2016 року не наведено. Приєднана відповідачем виписка з історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_1 свідчить про госпіталізацію відповідача у період з 23.12.2015 року по 30.12.2015 року. Довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією свідчить про присвоєння ОСОБА_1 третьої групи інвалідності загального захворювання з 03.10.2016 року.

Крім того, відповідачем, в порушення вимог ст. 232 ЦПК України не надано доказів, на які вона посилається, як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, що мають істотне значення для вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи що відповідач була повідомлена про розгляд справи судом належним чином, в судове засідання не з'явилась повторно, про поважність причини неявки суд не повідомила, не надала до суду доказів, що мають істотне значення для вирішення справи, суд дійшов висновку, що в заяві про перегляд заочного рішення необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 209, 210, 231, 232, 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.07.2016 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя