Справа № 495/1705/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.
за участю:
від заявника: не з`явився

від заінтересованих осіб: не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/1705/16-ц

за заявою ОСОБА_1
за участю заінтересованих осіб:
- ОСОБА_2
- ОСОБА_3
про встановлення факту, що має юридичне значення
В С Т А Н О В И В :
11.03.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту заявник) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з заявою за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 (далі по тексту заінтересована особа-1) та ОСОБА_3 (далі по тексту заінтересована особа-2) про встановлення факту, що має юридичне значення(а.с.2-5).

Так, заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а саме факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Така заява ОСОБА_1 мотивована тим, що після смерті її доньки ОСОБА_4 , відкрилася спадщина, але вступити у спадщину ОСОБА_1 не може у зв`язку із тим, що нотаріус не мав змоги встановити родинні відносини ОСОБА_1 зі спадкодавцем.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.03.2016 року відкрито провадження по справі № 495/1705/16-ц за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення. Справу призначено до розгляду (а.с.18).

Заявник ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, згідно якої заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі (а.с.22).

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, але надали до суду заяви, згідно яких проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечують, просять суд їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності (а.с.24-27).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 є законними, правомірними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла донька ОСОБА_1 ОСОБА_4 , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 25.04.2015 року складено відповідний актовий запис за № 4650 та видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25.04.2015 року.

У встановленому законом порядку та строки ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі якого було заведено спадкову справу № 6/2015, однак ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що з наявних документів нотаріус не мав змоги встановити родинні відносини ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 . Рекомендовано звернутись до суду (а.с.12).

З матеріалів справи вбачається, що 14.03.1946 року між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) та ОСОБА_6 було укладено шлюб, що підтверджується Посвідкою про шлюб № 10 від 14.03.1946 року, про що відділом актів громадянського стану Народного комісаріату внутрішніх справ УРСР внесено відповідний актовий запис № 19 до книги записів актів громадянського стану. Прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_7 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у подружжя народилась донька ОСОБА_8 , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 02.09.1946 року, з якого вбачається, що ОСОБА_9 є матір`ю ОСОБА_10 (а.с.13).

За твердженням заявника, у 1949 році ОСОБА_1 розлучилась з ОСОБА_6 та після розлучення знову взяла своє дівоче прізвище ОСОБА_5 . Однак, документи, підтверджуючі дані обставини, були втрачені ОСОБА_1 багато років тому.

27.05.1950 році ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_11 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , з якого простежується, що після укладення шлюбу заявниця взяла прізвище чоловіка та стала ОСОБА_12 (а.с.14).

Донька ОСОБА_1 ОСОБА_10 уклала шлюб із ОСОБА_13 , але свідоцтво про укладення шлюбу втрачене. Наслідком цього шлюбу стало розлучення у 1971 році, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 20.01.1971 року. З даного Свідоцтва вбачається, що його видано громадянці ОСОБА_10 (а.с.15).

Далі, ОСОБА_10 уклала шлюб із ОСОБА_14 , однак свідоцтво про укладення шлюбу також втрачене, після чого знову слідує розлучення у 1994 році, що вбачається зі Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 27.07.1994 року (а.с.15).

18.08.1994 року донька ОСОБА_1 ОСОБА_10 , уклала шлюб з ОСОБА_15 , що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 18.08.1994 року. Зі свідоцтва вбачається, що після укладення шлюбу ОСОБА_10 було присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_16 (а.с.16).

Таким чином, у зв`язку з втратою документів, якими б підтверджували зміну прізвища ОСОБА_1 та прізвища ОСОБА_4 (доньки ОСОБА_1 ) через розлучення та укладання нових шлюбів, станом на теперішній час ОСОБА_1 не має можливості оформити на себе право власності у порядку спадкування.

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України).

Згідно із п.1 ч.1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до частини першої та другої ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до діючого законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до ст.259 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до Листа Верховного суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник на даний час позбавлений права на оформлення спадщини після смерті її доньки, оскільки нотаріус не має змоги встановити родинні відносини ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 234, 256
Цивільного процесуального кодексу України, суд -
В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а саме факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною матір`ю ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко