справа № 361/3471/16-ц
провадження № 2/361/2213/16
РІШЕННЯ

Іменем України

23 серпня 2016 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 02 грудня 2015 року, право власності на житловий будинок, позначений на плані А-1, загальною площею 115,7 м2, житловою площею 50,8 м2, та господарські будівлі і споруди: сарай Б, гараж В, сарай-літня кухня Г, вбиральня Д, погріб Е, колонка К, тротуар Т та огорожа N, що розташовані за адресою: село Требухів Броварського району Київської області, вулиця Ватутіна, 40.

В обґрунтування позову зазначала, що 02 грудня 2015 року помер її батько ОСОБА_6, після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами за вказаною адресою.

Згідно із заповітом від 15 травня 2013 року ОСОБА_6 все своє майно у рівних частках заповідав своїм дітям: їй, ОСОБА_3, дочці померлого, та її братові ОСОБА_4, синові померлого, який від прийняття спадщини після смерті батька відмовився, про що надав нотаріальній конторі заяву.

У визначений строк вона звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області.

11 червня 2016 року нотаріальною конторою їй видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні батькові земельні ділянки площею 0,2500 га і 0,1186 га, що розташовані за адресою: село Требухів Броварського району Київської області, вулиця Ватутіна, 40, цільове призначення яких: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства відповідно.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належний ОСОБА_6 житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за зазначеною адресою, нотаріальною конторою їй відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок спадкодавець за життя не одержав.

Факт належності ОСОБА_6 спірного нерухомого спадкового майна підтверджується записами в погосподарській книзі ОСОБА_5 сільської ради Броварського району Київської області за 2011-2015 роки, технічним паспортом на житловий будинок.

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні позов підтримала, просила суд позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_4 у суд не зявився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він визнає, просить суд його задовольнити та розглянути справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_5 сільська рада Броварського району Київської області, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

02 грудня 2015 року у віці 74 років помер батько позивача ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОК № 356031.

Із заповіту від 15 травня 2013 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради Броварського району Київської області ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 124, видно, що ОСОБА_6 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, яке належатиме йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповідав у рівних частках синові ОСОБА_4 та дочці ОСОБА_3

У ч. 3 ст. 1268, ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Із спадкової справи № 50/2016 до майна померлого 02 грудня 2015 року ОСОБА_6 видно, що 02 лютого 2016 року в установлений законом строк до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася спадкоємець за заповітом ОСОБА_3, позивач у справі.

Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 подав 11 травня 2016 року нотаріальній конторі заяву про відмову від прийняття належної йому спадщини після смерті батька.

11 червня 2016 року позивачу ОСОБА_3 нотаріальною конторою було видано два свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку площею 0,1186 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: село Требухів Броварського району Київської області, вулиця Ватутіна, 40, які належали померлому ОСОБА_6 на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 699381 і № 699382.

Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_6, який помер 02 грудня 2015 року, належав також житловий будинок А-1 із прибудовою а, тамбуром а1, тамбуром а2, загальною площею 115,7 м2, житловою площею 50,8 м2, та господарськими будівлями і спорудами: сарай Б, гараж В, сарай-літня кухня Г, вбиральня Д, погріб Е, колонка К, тротуар Т, ворота з хвірткою N та огорожа N1, що знаходяться за адресою: село Требухів Броварського району Київської області, вулиця Ватутіна, 40.

Факт належності померлому ОСОБА_6 даного нерухомого майна підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, довідкою № 110, виданою 05 лютого 2016 року ОСОБА_5 сільською радою Броварського району Київської області, з якої вбачається, що згідно із записами в погосподарській книзі за 2011-2015 роки, особовий рахунок № 0047-1, житловий будинок за зазначеною адресою рахувався за головою домогосподарства ОСОБА_6, який помер 02 грудня 2015 року. Рішення про оформлення права власності на цей будинок на імя ОСОБА_6 сільською радою не приймалося.

У вказаному вище житловому будинку спадкодавець ОСОБА_6 був зареєстрованим та проживав у ньому до дня смерті, про що свідчить довідка ОСОБА_5 сільської ради Броварського району Київської області від 26 січня 2016 року № 166.

Листом від 11 червня 2016 року за вих. № 2999/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 на належний йому спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами Броварською районною державною нотаріальною конторою Київської області позивачу ОСОБА_3 відмовлено, оскільки право власності на цей житловий будинок за життя спадкодавця на його імя не реєструвалось. Рекомендовано звернутися до суду.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_6, якому на момент смерті належав спірний спадковий житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 174, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 02 грудня 2015 року, право власності на житловий будинок А-1 із прибудовою а, тамбуром а1, тамбуром а2, загальною площею 115,7 м2, житловою площею 50,8 м2, та господарськими будівлями і спорудами: сарай Б, гараж В, сарай-літня кухня Г, вбиральня Д, погріб Е, колонка К, тротуар Т, ворота з хвірткою N та огорожа N1, що знаходяться за адресою: село Требухів Броварського району Київської області, вулиця Ватутіна, 40.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.