У Х В А Л А

15 лютого 2016 року суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись у м.Маріуполі із позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

01 лютого 2016 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила відшкодувати майнову шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ознайомившись із позовною заявою, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України з наступних підстав.

Так, ОСОБА_2 не сплачено судовий збір за подачу до суду позову про відшкодування майнової шкоди з тих підстав, що на думку позивача, її позовні вимоги повязані із захистом прав споживачів, а тому відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів», вона звільнена від сплати судового збору.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд вважає, що заявлений позов підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон) визначено, що цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно пункту 22 статті 1 Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Пунктом 7 статті 1 Закону також надано поняття договору, яким є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами.

Відповідно до статті 22 Закону споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

З наведених норм вбачається, що особами, які згідно статті 22 Закону звільняються від сплати судового збору, є саме споживачі.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовані наявністю укладеного між відповідачем ОСОБА_3 та страховою компанією ТДВ СТ «Домінанта» договору загальнообовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та невиконання його положень.

Однак, позивачем не представлено доказів, що за вказаним договором страхування вона є стороною або іншим учасником договору. У звязку із цим в розумінні статті 1 Закону позивач не є споживачем за укладеним договором страхування та на спірні правовідносини за участю позивача не можуть застосовуватися положення Закону, в тому числі щодо пільг по сплаті судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У представленому позові заявлено вимоги щодо стягнення майнової шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (станом на 01.01.2016 року мінімальна заробітна плата складає 1378 грн.).

За таких підстав, сума судового збору, що підлягає сплаті при подачі зазначеного позову становить 551,20 грн.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір , постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З урахуванням того, що позивачем при подачі позову судовий збір сплачено не було, вважаю, що дана позовна заява повинна бути залишена без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування майнової шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків - 5 днів з дня отримання ухвали.

Суддя: ОСОБА_1