Справа № 344/1732/16-ц
Провадження № 2/344/2711/16
У Х В А Л А

18 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа Приватне підприємство «ОТЕМ» про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа Приватне підприємство «ОТЕМ» про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння.

В судовому засіданні 10 жовтня 2016 року представником відповідача ОСОБА_3 подано заяву про закриття провадження по справі, яка мотивована тим, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Представник Позивача в судовому засіданні проти клопотання про закриття провадження у справі заперечив, посилаючись на те, що даний спір підвідомчий суду цивільної юрисдикції, та просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених в письмових запереченнях на клопотання про закриття провадження у справі.

Так, статтею 3 ЦПК України закріплено право особи на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 205 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Обґрунтовуючи наявність підстав для закриття провадження у справі, представник відповідача ОСОБА_3 покликається на те, що оскільки станом на даний час в провадженні господарського суду перебуває провадження у справі про банкрутство субєкта підприємницької діяльності ОСОБА_3, а, відтак, оскільки за даним позовом ОСОБА_4 заявлено майнову вимогу про визнання права власності, яка спрямована до ОСОБА_3, такий майновий спір повинен розглядатися господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ОСОБА_3

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною 4 статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, повязаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Так, за даним позовом ОСОБА_4 відповідачами визначено ОСОБА_3 та ОСОБА_5; позовні вимоги предявлено про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовна вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння є персоніфікованою і її предявлено до ОСОБА_5 (як власника спірного нерухомого майна станом на даний час, якого Позивач вважає незаконним володільцем).

Стосовно правової природи вимоги про визнання права власності, Суд звертає увагу на те, що така вимога є речово-правовим способом захисту, а однією із ознак такого способу є його абсолютність (відсутність визначеного конкретно зобовязаного субєкта кореспондента).

При цьому, визначаючи наявність підстав для закриття провадження у спірних цивільних процесуальних відносинах суд повинен виходити не лише з субєктного складу таких правовідносин, а також із самої правової природи заявлених у справі позовних вимог.

Відтак, враховуючи вищевикладене в сукупності, Суд дійшов висновку про те, що підстави для закриття провадження в даній цивільній справі відсутні, а тому заява про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 205, 209, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третя особа Приватне підприємство «ОТЕМ» про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Домбровська Г.В.