РІШЕННЯ

Іменем України

19.02.2016 року Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого- судді Ванівського Ю.М.

при секретарі- Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Південне» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Південне» про визнання заборгованості безнадійною, -

в с т а н о в и в :

Львівське комунальне підприємство «Південне» звернулося до суду з позовом в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 борг за житлово-комунальні послуги в розмірі 17 156,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на його обслуговуванні знаходиться будинок № 3 на вул. Симоненка у м. Львові.

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї і прописки від 08.12.2015р. відповідач зареєстрована в квартирі № 135 будинку № 3 на вул. ОСОБА_2 у м. Львові з 17.01.2015р.

Згідно відомості про нарахування та оплату послуги Холодна вода у відповідача наявна заборгованість станом на грудень 2015р. в сумі 256,59 грн. Згідно відомості про нарахування та оплату послуги Гаряча вода у відповідача наявна заборгованість станом на грудень 2015р. у сумі 16 541,59грн. Згідно відомості про нарахування та оплату послуги Утримання будинку та прибудинкової території у відповідача наявна заборгованість станом на грудень 2015р. у сумі 358,53грн.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13.11.2015р. по справі № 465/5163/15-ц скасовано судовий наказ № 465/5163/15-ц виданий Франківським районним судом м. Львова 27.08.2015р. за заявою ЛКП «Південне» про видачу судового наказу про стягнення з Особа 1 16659,46 грн. заборгованості.

Відповідачем подано зустрічну позовну заяву до ЛКП «Південне» про визнання заборгованості безнадійною, в якій відповідач просить визнати безнадійною заборгованість ОСОБА_1 перед Львівським комунальним підприємством «Південне» у сумі 16541,59 грн. за оплату послуги: Гаряча вода; зобовязати Львівське комунальне підприємство «Південне» списати безнадійну заборгованість ОСОБА_1 перед Львівським комунальним підприємством «Південне» у сумі 16541,59 грн. за оплату послуги: Гаряча вода; відмовити в задоволенні первісного позову.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовуються тим, що згідно відомості про нарахування та оплату послуги: гаряча вода, яку ЛКП «Південне» долучало до заяви про видачу зазначеного наказу у справі № 465/5163/15-ц заборгованість за гарячу воду в розмірі 19541,59 грн. виникла станом на лютий 2012 року. Відповідач в липні 2015 року оплатила частково заборгованість в розмірі 3000,00 грн., відповідно борг за гарячу воду станом на липень 2015 року становить 16541,59 грн.

Відповідач зазначає, що для стягнення даної заборгованості сплив строк позовної давності в березні 2015р. Здійснення платежу в липні 2015 року не перервало строку позовної давності, оскільки такий строк уже сплив.

Таким чином, на підставі ст. 267 ЦК України відповідач наполягає на застосуванні до даної справи наслідків спливу строків позовної давності та відмові в задоволенні вимог ЛКП «Південне».

Згідно пп. А п. 14.1.11 Податкового кодексу України безнадійною є заборгованість за зобовязаннями щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів утримання на балансі та обслуговування будинку №3 на вул. В.Симоненка у м. Львові, визначення та закріплення за будинком №3 на вул. В.Симоненка у м. Львові прибудинкової території, перебування з відповідачем у договірних відносинах, доказів, які б підтвердили надання відповідачу послуг, заборгованість з оплати яких він просить стягнути.

Відповідач зазначає, що згідно ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» в редакції станом на 2012 рік, діяльність з постачання теплової енергії, централізованого водопостачання та водовідведення підлягає ліцензуванню. Позивачем не доведено наявності у нього ліцензії на здійснення вказаного виду діяльності.

Відповідачем до матеріалів справи додано копію Договору купівлі-продажу квартири від 10.07.2015р., з якої випливає відчуження відповідачем квартири громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Позивачем через канцелярію суду подано клопотання про поновлення строків позовної давності.

В клопотанні позивач зазначає, що станом на 16.02.2016р. у відповідача наявна заборгованість в сумі 22 907,24 грн.

Позивач вказує про наявність обставин, які свідчать про переривання строку позовної давності згідно ст. 264 ЦК України, зокрема 29.03.2013р. позивач звертався до Франківського районного суду м. Львова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_5, яка померла та була знята з реєстрації 08.10.2013р. Вказана заява 13.05.2013р. була судом повернутою.

01.04.2013р. позивач повторно звертався до Франківського районного суду м. Львова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_5, в прийнятті якої судом 01.04.2013р. було відмовлено. Позивач звертався з позовними заявами про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які було залишено без розгляду.

Згідно правової позиції Верховного суду України в постанові від 21.01.2015р. № 6-214цс14 подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

У заяві про поновлення строків позовної давності позивач просить поновити строки позовної давності та сягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ЛКП «Південне» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 22907,24грн. та судові витрати в розмірі 243,6 грн.

До заяви позивачем подано відомість на оплату послуги Утримання будинку та прибудинкової території, згідно якої у відповідача станом на 01.2016р. наявна заборгованість в сумі 474,15 грн., відомість на оплату послуги Холодна вода, згідно якої у відповідача станом на 01.2016р. наявна заборгованість в сумі 345,00 грн., відомість на оплату послуги Гаряча вода, згідно якої у відповідача станом на 01.2016р. наявна заборгованість в сумі 16541,59 грн., та відомість на оплату послуги Центральне опалення, з якої внаслідок неналежного виготовлення, неможливо встановити розмір заборгованості.

Згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 13.05.2013р. заяву про видачу судового наказу ЛКП «Південне» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - вважати неподаною та повернути заявнику.

Згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 01.04.2013р. вирішено відмовити у прийнятті заяви ЛКП «Південне» про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_5 та повернути таку заявнику.

Представник позивача в судовому засіданні просив первісний позов задоволити в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Представник відповідача первісний позов заперечив та просить задоволити зустрічний позов.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що до юрисдикції судів віднесено всі правові відносини, що виникають у державі. Відповідно до ч.1 ст.15 ст. 11 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши подані сторонами докази суд прийшов до висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні первісного позову. Зустрічний позов слід задоволити.

Суд зазначає, що стаття 31 ЦПК України надає позивачеві право збільшувати позовні вимоги.

Згідно ст. 33 ЦПК України - суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Від позивача не поступало клопотань про залучення до участі в справі в якості співвідповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, не вказано їхнього місця проживання, засобів звязку. Також позивачем не подано суду заяви про збільшення позовних вимог в порядку ст.ст. 31, 119 ЦПК України.

Таким чином, суд немає підстав розглядати питання солідарного стягнення заборгованості з відповідача та ОСОБА_3, ОСОБА_4 в розмірі 22 907,24грн. З вимогами про стягнення заборгованості з вказаних осіб позивач має право звертатися в загальному порядку.

Згідно долученої до справи довідки з місця проживання про склад сімї і прописки від 08.12.2015р. відповідач зареєстрована в квартирі № 135 будинку № 3 на вул. ОСОБА_2 у м. Львові з 17.01.2015р.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлов-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Позивачем не доведено надання відповідачу послуг до 17.01.2015р., як і не доведено їх надання після цього часу.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» факти здійснення господарських операцій підтверджуються первинними документами.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено строк позовної давності тривалістю у три роки.

У відповідності з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З долученої позивачем відомості про нарахування та оплату послуги Гаряча вода випливає наявність заборгованості за квартирою № 135 на вул. Симоненка, 3 у м. Львові у сумі 16 541,59грн. Згідно цієї відомості нарахування за вказану послугу проводилося до лютого 2012р. На цю дату наявна заборгованість в сумі 19541,59грн. Строк позовної давності для стягнення вказаної заборгованості сплив в березні 2015р.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

З поданої позивачем відомості випливає здійснення часткової оплати за даної послуги в червні 2015р. Однак, зазначений факт не перериває перебігу позовної давності, оскільки на дату платежу строк позовної давності уже сплив. Такої ж позиції дотримався Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 24.12.2014 року в справі №6-26156св14 вказавши що дії з погашення заборгованості за кредитним договором вчинено поза межами строку позовної давності, а переривання строку позовної давності може мати місце під час перебігу цього строку.

Відносно клопотання позивача про поновлення строку позовної давності суд зазначає, що у відповідності з ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності порушене право підлягає захисту.

З долучених позивачем до справи доказів чітко випливає, що позивач знав про наявність заборгованості за послугу Гаряча вода в лютому 2012р. Жодних поважних причин пропущення строку позовної давності позивачем не наведено.

Помилковими є твердження позивача про переривання строку позовної давності у звзку зі зверненнями позивача до Франківського районного суду з заявами про видачу судових наказів.

Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Верховний суду України в постанові від 21.01.2015р. № 6-214цс14 зазначив, що судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

З долучених позивачем до справи матеріалів випливає, що позивач двічі в 2013 році звертався з заявами про видачу судового наказу, проте, враховуючи недотримання відповідачем вимог, які встановлені в розділі ІІ ЦПК України, такі зави було повернуто без розгляду.

Таким чином, звернення позивача 29.03.2013р. та 01.04.2013р. з заявами про видачу судових наказів, які не відповідали вимогам встановленим в розділі ІІ ЦПК України строку позовної давності не перервало.

Переривання строку позовної давності могло б відбутися, у випадку видачі судом судового наказу на підставі звернень позивача. Однак цього не відбулося. Аналогічної позиції дотримався Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалах від 15.07.2015р. по справі № 6-45801св14 та від 12.02.2014р. по справі № 6-45286св13 зазначивши, що подання заяви про видачу судового наказу та його видача судом перериває позовну давність.

В інших ухвалах від 22.04.2015р. по справі № 6-8250св15 та від 18.02.2015р. по справі № 6-4235св14 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що повернення позовної заяви або залишення заяви без розгляду не перериває строку позовної давності.

Згідно пп. А п. 14.1.11 Податкового кодексу України безнадійною є заборгованість за зобовязаннями щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст. 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає обєктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права повязано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення субєктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Звертаючись до суду з зустрічним позовом відповідач зазначає, що вчиняє вказану процесуальну дію з метою припинення протиправних вимог з сторони ЛКП «Південне» .

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 209, 212-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Львівського комунального підприємства «Південне» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити у повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Південне» про визнання заборгованості безнадійною задовольнити.

Визнати безнадійною заборгованість ОСОБА_1 перед Львівським комунальним підприємством «Південне» у сумі 16541,59 грн. за оплату послуги: Гаряча вода.

Зобовязати Львівське комунальне підприємство «Південне» списати безнадійну заборгованість ОСОБА_1 перед Львівським комунальним підприємством «Південне» у сумі 16541,59 грн. за оплату послуги: Гаряча вода.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Франківського

районного суду м.Львова: ОСОБА_6