Справа № 653/2997/16-ц
Провадження № 2/653/936/16
РІШЕННЯ

іменем України

05.10.2016 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Крапівіна О.П.

при секретарі Пшенична В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із позовом про зняття арешту , який мотивує тим, що звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину дійсним. За заявою позивача ухвалою суду від 26.04.2006 року, суд вжив заходів забезпечення позову по справі та здійснив накладення арешту на будинок по вул. Східна, 28 в с. Сокологірне та заборонив проводити будь-які дії, направлені на відчуження спірного майна. На підставі вказаної ухвали, постановою виконавчої служби АА № 333898 від 04.05.2006 року було накладено арешт на обєкт обтяження будинок по вказаній адресі та зареєстровано в реєстрі заборон відчужень обєктів нерухомого майна. Вказує що даний арешт існує і досі. Рішенням Генічеського районного суду від 22.11.2006 року визнано право власності ОСОБА_1 на вказаний житловий будинок, та це судове рішення є дійсним, проте зареєструвати своє право позивач не може через наявність арешту. Через те, що одразу після набрання рішення про право власності законної сили право власності не було зареєстровано через відсутність коштів на це, а при зверненні у липні цього року для реєстрації, державним виконавцем було відмовлено за наявності відомостей в реєстрі про арешт будинку, заявник був вимушений звернутися до суду, у звязку із чим і просить скасувати арешт з належного йому нерухомого майна.

В судовому засіданні позивач був відсутнім. Його представник за довіреністю ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги, просив задовольнити.

Відповідачі в судовому засіданні були відсутні. Про час, місце та мету розгляду справи були повідомленні належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається із наданих доказів, а саме з інформаційної довідки на будинок в с. Сокологірне по вул. Східна, 28, власником якого вказані ОСОБА_3, ОСОБА_2 на підстави постанови Генічеської державної виконавчої служби від 04.05.2006 року АА 333898 було накладено арешт.

Також судом досліджена вказана постанова виконавчої служби про арешт майна від 04.05.2006 року, з якої вбачається, що арешт був накладений на підставі ухвали Генічеського районного суду від 26.04.2006 року, копія якої міститься в матеріалах справи. Дана ухвала була ухвалена в рамках позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним. Так, рішенням Генічеського районного суду від 22.11.2006 року, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні, та за ним було визнано право приватної власності на житловий будинок, на який ухвалою було накладено арешт. В свою чергу заходи забезпечення позову вирішено зберегти до набрання рішенням законної сили. Після апеляційного та касаційного розгляду, рішення в частині визнання права власності за ОСОБА_5 було залишено без змін. Так судом встановлено, що рішення набрало законної сили 27.03.2007 року, проте заходи забезпечення позову скасовані не були, що має відображення у інформаційній довідці.

З пояснень представника позивача вбачається, що ОСОБА_1 досі не зареєстрував право власності на належний йому будинок та має перешкоди у цьому через наявність арешту.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 328 ЦК України чітко прописує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обовязків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду є підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису про арешт майна.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 1 Постанови від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» (далі Постанова Пленуму №5) у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Таким чином, суд вважає за необхідним зняти арешт , накладений постановою про арешт майна, АА 333898 від 04.05.2006 року Генічеської державної виконавчої служби, з майна, яке на законних підставах належить позивачу, оскільки наявність арешту позбавляє позивача права законно користуватися та розпоряджатися належним йому майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,15,60,209,212-218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про зняття арешту задовольнити.

Зняти (скасувати) арешт з будинку, який знаходиться за адресою Херсонська область, Генічеський район, с. Сокологірне, вулиця Східна, будинок 28, який було накладено постановою Генічеської державної виконавчої служби, серії АА № 333898 від 04.05.2006 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження (номер запису про обтяження 3188160 від 10.05.2006 року).

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження 3188160 від 10.05.2006 року, накладений на підставі постанови Генічеської державної виконавчої служби, серії АА № 333898 від 04.05.2006 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через

Генічеський районний суд Херсонської області протягом 10 діб з дня його проголошення.

Суддя Генічеського районного суду ОСОБА_6