Справа №2/638/1125/16,
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді РУДНЄВОЇ О.О.

При секретареві РОМАНОВІЙ ОВ.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на 2/10 частини квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом 18.11.2015 року, свої позовні вимоги позивач змінив до початку розгляду справи по суті, 27.11.2015 року, змінивши підстави цивільного спору.

В судовому засіданні представник позивача за дорученням ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, наполягала на задоволенні позовних вимог в частині визнання права власності у порядку спадкування за законом в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти позову не заперечувала, пояснила, що після смерті матері вони з батьком добровільно поділили спадщину, та 6/10 частин квартири належать саме її батьку, відомості щодо наявності ще одного співвласника їм були не відомі, так само не відомі їхній матері та бабусі при оформленні спадщини після смерті діда, ОСОБА_6.

Відповідач ОСОБА_3 міська рада про час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, в судове засідання не з»явилася, причини неявки суду не сповістила.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного:

На підставі свідоцтва про право власності на житло № 2110 від 12.05.1993 року - АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_2(арк. 31)

ОСОБА_6 помер 25.06.2011 року, що підтверджується актовим записом про реєстрацію смерті № 8547,яке видане 25.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (арк..25).

ОСОБА_7 померла 03.06.2012 року, що підтверджується актовим записом про реєстрацію смерті №7510,яке видане 05.06.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (арк..26).

ОСОБА_4 померла 10 жовтня 2014 року, що підтверджується актовим записом про реєстрацію смерті № 14472,яке видане 14.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (арк. 27).

У відповідності з довідкою КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_8 знята з реєстрації 02.06.1993 року , зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться (арк. 34,35).

ОСОБА_8, громадянка України померла 04.01.2001 року в м. Саратові Російської Федерації, що підтверджується актовим записом про реєстрацію смерті №232 від 05.01.2001 року, який виконано Спеціалізованим відділом реєстрації громадянського стану смерті по м. Саратову Управління у справах запису актів громадянського стану Уряду Саратовської області (арк..36)

За життя ОСОБА_8 заповіт не укладала, про що відомостей суд не має і що підтверджено тим фактом, що 27.04.2015 року Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 видала свідоцтво про право на спадщину за законом (арк..39).

Небіжчиця ОСОБА_8 за законом приходиться двоюрідною сестрою ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою дільниці №35 за № 1-1047(арк.справи 33).

ОСОБА_6 за життя був людиною похилого віку, бо народився 06.04.1922 року та був необізнаним в законодавстві України , вважав ,що у відповідності зі ст.549 Цивільного Кодексу України 1963 року прийняв спадщину після смерті своєї двоюрідної сестри, ОСОБА_8

На підставі ст.549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

2)якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Вказаній в цій статті дії винні бути скоєні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідності з вимогами ст.530 ЦК України 1963 року до другої черги спадкоємців за законом при відсутності спадкоємців першої черги або за умови неприйняття ними спадщини, спадкують в рівних частках брати та сестри померлого, а також дід і бабця померлого як з боку батька так і з боку матері.

У спадкодавця ОСОБА_6 за життя було двоє спадкоємців першої черги спадкування за законом :дружина ОСОБА_7 та донька ОСОБА_4, таким чином, 27.04.2015 року Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 правомірно видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом (арк..39) після смерті дружини ОСОБА_4, в якому вказано, що 2/10 частини квартири АДРЕСА_2 належить спадкодавці на праві власності, 1/10 частина квартири АДРЕСА_2 ,що належала ОСОБА_6 , яку прийняла після його смерті ОСОБА_4 та не оформила спадщину належним чином. 3/10 частини АДРЕСА_2 належали на праві власності ОСОБА_7 ,а саме: 2/10 частини квартири у порядку приватизації ,а 1/10 частина квартири , що належала ОСОБА_6 , яку прийняла після його смерті ОСОБА_7 та не оформила спадщину належним чином.

Таким чином, на момент своєї смерті, 25.06.2011 року ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8 у відповідності з вимогами ст.ст.530,549 ЦК України 1963 року, як особа яка фактично вступила в управління спадковим майном але не оформила спадщину, та фактично частина спадщини після смерті ОСОБА_6 на момент його смерті складала не 2/10 частини квартири1 в будинку № 36-а по пр.Л.Свободи в м. Харків ,а 4/10 (2/5) частини квартири АДРЕСА_3, ( 2/10 частини після оформлення приватизації та 2/10 частини квартири у порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_8), але на момент оформлення спадщини після смерті ОСОБА_10 2/10 частини квартири ,які успадкував її батько належним чином оформлені не були, що й привело до суттєвого зниження обсягу спадкового майна.

ОСОБА_4, яка померла 10 жовтня 2014 року до шлюбу носила прізвище ОСОБА_6 , що знайшло своє підтвердження при оформленні свідоцтва на право на спадщину 27.04.2015 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9, заповіту за життя не укладала , єдиними спадкоємцями після її смерті є чоловік ОСОБА_1 (позивач по справі) та донька, ОСОБА_2 (відповідачка по справі).

Спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24.04.2015 року уклали між собою договір про розподіл спадкового майна, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9та внесено в реєстр за № 604 (арк. справи 37-38).

На підставі з цим договором ОСОБА_1 з урахуванням домовленостей відійшла у рахунок спадщини частина спадкового майна у розмірі 6/10 частин квартири АДРЕСА_4, а ОСОБА_2 інша частина спадкового майна після смерті небіжчиці.

На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше.

На підставі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

На підставі ст.1217 Цивільного Кодексу України спадкування в Україні здійснюється за законом та за заповітом.

У відповідності зі ст. 1268 ЦК України

1. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

2. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

3. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

4. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу.

5. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі вимог ч 1 ст.1269 ЦК України спадкоємець ,який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

На підставі вимог ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з час у відкриття спадщини.

На підставі вимог ч 1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець, протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її

У відповідності зі ст.1276 Цивільного Кодексу України

Якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 своєчасно звернулися з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, належними чином оформили право власності на частину спадкового майна. Відповідачка ОСОБА_2 при оформленні договору про розподіл спадкового майна, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та внесено в реєстр за № 604, фактично відмовилася від спадкування 6/10 частин квартири АДРЕСА_5 на користь свого батька ОСОБА_1, а, він, в свою чергу, відмовився від спадкування іншої частини спадкового майна на користь своєї доньки.

На підставі вимог ч 5 ст.1273 ЦК України відмова від спадщини є безумовною та беззастережною.

Суд за таких обставин, приходить до висновку, що при оформленні свідоцтва про право власності у порядку спадкування за законом 27.04.2015 року ,внаслідок арифметичної помилки при прорахуванні часток ,мало місце зменшення спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 на момент її смерті ,10.10.2014 року ,а саме : на 2/10 частини квартири АДРЕСА_6 .

Суд приходить до висновку, що доля спадкового майна на момент смерті ОСОБА_6 , який помер 25.06.2011 року фактично складала 4/10 частини квартири АДРЕСА_5 , відповідно : 2/10 частини квартири ,які він отримав у порядку приватизації на підставі свідоцтва про право власності на житло № 2110 від 12.05.1993 року та 2/10 частини квартири ,які він отримав у порядку спадкування за законом після смерті сестри ОСОБА_8, яка померла 04.01.2001 року в м. Саратові Російської Федерації, у порядку ст.549 ЦК України 1963 року, що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

На підставі з чим ,суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_6 його дружина ОСОБА_7 та донька ОСОБА_4 фактично успадкували не по 1/10 частини спірної квартири, а по 2/10 частини (1/5) частині квартири АДРЕСА_4.

На підставі з вищевикладеними доводами, суд вважає, що після смерті своєї матері ,ОСОБА_7 ,яка померла 03.06.2012 року, її донька ОСОБА_4 фактично отримала не 3/10 частини квартири ,а 4/10 (2/5) частини квартири АДРЕСА_4, а доля самої спадкодавці ОСОБА_4 на момент її смерті складала : 2/10 частини ,які отримані в порядку приватизації, 2/10 частини, успадковані після смерті батька, ОСОБА_6, 4/10 частини, які вона успадкувала після смерті матері ОСОБА_7, всього 8/10 частин квартири (4/5) частини квартири АДРЕСА_4 .

Суд вважає, що на підставі досліджених судом доказів в їх сукупності, позовні вимоги є обґрунтованими, бо право спадкоємця ОСОБА_1 на отримання спадщини після смерті дружини ОСОБА_4 в повному обсязі є порушеним , у зв»язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст..ст.10,11,60,209,212,214-215 ЦК України, ст..41 Конституції України, ст. ст.16, 1217,1261,1268,1269,1270,1272 ,1273, 1276,1280 ЦК України, ст.ст.530,529,549 ЦК України 1963 року, -

СУД В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4, яка померла 10.10.2014 року у порядку спадкування за законом як за спадкоємцем першої черги спадкування на 2/10 частини квартири АДРЕСА_6 ,що були фактично успадковані спадкодавцею ОСОБА_4 після смерті батька ,ОСОБА_6 ,померлого 25.06.2011 року та після смерті матері, ОСОБА_7 , померлої 03.06.2012 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення , а стороною , що не була присутня в судовому засіданні в той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Головуючий, суддя О.О.РУДНЄВА

Рішення виготовлено суддею особисто в нарадчій кімнаті

Суддя О.О.РУДНЄВА