АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

24 жовтня 2016 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Панченко М.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року про відмову у прийнятті заяви щодо перегляду заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3, про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, апеляційне провадження за якою не може бути відкрите з огляду на наступне.

Стаття 293 ЦПК містить перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Проте, указаною правовою нормою не передбачена можливість апеляційного оскарження окремо від рішення суду ухвали про відмову у прийнятті заяви щодо перегляду заочного рішення.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму ВСУ №12 від 24.10.2008 року, Окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в статті 293 ЦПКвідповідно до буквального змісту кожного із пунктів.

Також можуть бути оскаржені ухвали, зазначені у частині четвертій статті 135, статтях 211та 397 ЦПК, та ухвали про визнання заяви про перегляд заочного рішення неподаною та повернення її заявникові. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Порядок визнання заяви неподаною та повернення її заявникові передбачений ст. 121 ЦПК України.

Між тим, суд першої інстанції, відмовляючи у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення, виходив не з недоліків відповідної заяви, а з того, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 липня 2016 року не є заочним.

Тобто, суд керувався ст. 228 ЦПК України, не застосовуючи при цьому положення ст. 121 Кодексу.

Крім того, варто зазначити, що оскаржувана ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі, оскільки заявник не позбавлений можливості оскаржити рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 липня 2016 року безпосередньо до суду апеляційної інстанції без дотримання процедури, визначеної ст. 228 ЦПК України.

Враховуючи наведені обставини справи та положення процесуального закону, ухвала Подільського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року не підлягає апеляційному оскарженню.

За змістом ч. 2 ст. 293 ЦПК України, у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року разом з матеріалами справи слід повернути до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 293, 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє за дорученням ОСОБА_3, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 вересня 2016 року про відмову у прийнятті заяви щодо перегляду заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - повернути до Голосіївського районного суду м. Києва разом з матеріалами справи для виконання вимог, передбачених ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: