Справа № 190/1699/16-ц
Провадження №2/190/650/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 вересня 2016 року м.П'ятихатки

Суддя П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області Семенников О.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування заявлених вимог зазначаючи, що 09.11.1996 року зареєстровано шлюб з відповідачем, проте сторони з травня 2016 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, від шлюбу дітей не мають, спільного господарства не ведуть, відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи державної реєстрації, у звязку з чим просить суд розірвати вказаний шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Манжос».

Розглянувши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам п.6) ч.2 ст.119 ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.6) ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна окрім іншого містити зазначення доказів, що підтверджують кожну викладену в позові обставину.

Згідно з ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч.2 ст.110 ЦПК України, що передбачає підсудність за вибором позивача, позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно з позовною заявою адресою проживання відповідача позивачем вказано Дніпропетровська область, м.Пятихатки, вул.Петровського, 119, проте відповідно до отриманої 19.09.2016 року адресної довідки Пятихатського РС ГУДМС України в Дніпропетровської області №559 від 16.09.2016 року ОСОБА_2 Олексіойвич, ІНФОРМАЦІЯ_1, не значиться за вказаною в позові адресою, дані щодо проживання у Пятихатському районі Дніпропетровської області відсутні.

Відтак, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що разом з відповідачем мешкають по вул.Петровського,119 в м.Пятихатки Дніпропетровської області, проте ні довідки Пятихатського РС ГУДМС, ні з наданих до суду позовних матеріалів не вбачаються та заявником не зазначаються жодні докази на підтвердження обставини реєстрації місця проживання (перебування) відповідача за вищевказаною адресою, що є необхідною умовою для визначення територіальної підсудності вирішення даного спору.

Окрім незазначення позивачем доказів на підтвердження факту зареєстрованого місяця проживання (перебування) відповідача в м.Пятихатки Дніпропетровської області, на причини неможливості зазначення доказу на підтвердження цієї обставини позивач не вказує, як і не посилається на будь-які підстави для звільнення від її доказування.

У звязку з викладеним, позивачеві необхідно зазначити доказ на підтвердження наявності зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) відповідача за зазначеною в позові адресою.

Відповідно ч.1 ст.121 ЦПК України якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119, 120 ЦПК України, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

В даному випадку недотримання позивачем положень ст.119 ЦПК України і на цій підставі залишення позову без руху не може бути розцінено як обмеження в доступі до правосуддя, який регламентовано ст.55 Конституції України. Європейський суд з прав людини в рішенні Міцци проти Мальти зазначив, що право на звернення до суду не є абсолютним і особа, яка має намір ним скористатися, повинна дотримуватися порядку, передбаченого національним процесуальним законодавством конкретної держави.

Враховуючи зазначені обставини, у звязку з невідповідністю позовної заяви ОСОБА_1 встановленим вимогам, суд вважає за необхідне залишити подану позовну заяву без руху та надати строк для усунення вищевказаних недоліків, але не більше трьох днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху, зобов'язавши заявника усунути виявлені недоліки.

Встановити строк для виконання вимог ухвали три дні з дня її отримання.

Розяснити заявнику, що у разі не виправлення зазначених недоліків заява буде вважатися не поданою і підлягатиме поверненню.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає

Суддя О.Ю.Семенников