У Х В А Л А

22 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 січня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 лютого 2016 року за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції, про визнання заповіту дійсним та визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 5 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування на квартиру 22, що знаходиться в АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 жовтня 2015 року відмовлено у відкритті касаційного провадження в указаній справі.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 січня 2016 року заяву ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2015 року залишено без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 лютого 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 в частині скасування за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2015 року на підставі статті 324 ЦПК України повернуто заявникові, оскільки питання про перегляд рішення апеляційного суду за правилами глави 4 розділу V ЦПК України не узгоджується з нормами ЦПК України, якими встановлено порядок касаційного провадження та визначено повноваження суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 лютого 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 в частині оскарження ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 січня 2016 року.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 січня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 лютого 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України: неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме статей 1247 та 1257 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2012 року та 19 березня 2015 року.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу про залишення без задоволення заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали суду апеляційної інстанції, суд апеляційної інстанції, з висновками якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що обставини, на які посилався заявник, а саме - відсутність рішення виконкому про передачу повноважень секретарю сільської ради з правом посвідчувати заповіти та наявність державних нотаріусів на території Олександрівського району Кіровоградської області, могла бути встановлена при всебічному й повному з'ясуванні судом обставин, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК України, тому вказані обставини не можна вважати нововиявленими обставинами.

Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2012 року, що надана заявником, як приклад, якою судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій про визнання заповіту недійсним скасовані, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції, не містить правової позиції щодо спірних правовідносин, а вказує на допущені судами порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судом належним чином фактичних обставин справи.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2015 року, що надана заявником, як приклад, залишено без змін судове рішення суду апеляційної інстанції та рішення суду першої інстанції у незміненій судом апеляційної інстанції частині щодо встановлення на підставі статті 1247 ЦК України, частин першої та другої статті 1257 ЦК України нікчемності заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету сільської ради, оскільки підпис заповідача виконаний іншою особою.

Порівняння змісту наданих для прикладу судових рішень зі змістом судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа - реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції, про визнання заповіту дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 січня 2016 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 лютого 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко В.М. Сімоненко