Справа № 489/3868/16-ц
Номер провадження 2-зз/489/20/16
УХВАЛА

17 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Бреженюк Н.С.,

за участю:

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги мотивувала тим, що 11.02.2013 р. між ОСОБА_5 та відповідачем був укладений Договір позики, відповідно до якого останньому були надані у позику 1 910 000 грн. 00 коп., що на момент укладення договору було еквівалентно 239 048,00 дол. США, зі строком повернення позики 01.07.2013 р. Однак відповідач ОСОБА_1 грошові кошти не повернув, свої зобовязання за договором не виконав. 30.06.2016 р. між позивачкою та ОСОБА_5 був укладений Договір відступлення прав вимоги, за яким до позивачки перейшло право вимоги за Договором позики, укладеним первісним кредитором з відповідачем ОСОБА_1

Посилаючись на вищевикладене позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь борг за Договором позики в розмірі 239 048 дол. США згідно курсу, встановленого станом на дату ухвалення рішення, три процента річних та судові витрати.

За клопотанням позивачки 18.08.2016 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було винесено Ухвалу про забезпечення позову, відповідно до якої накладено арешт на нежитловий обєкт, розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 20, який належить на праві власності ОСОБА_1

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що станом на час постановлення ухвали та на теперішній час вищезазначений обєкт нерухомості не належить йому на праві власності, в звязку з чим підстави для накладення арешту на дане майно відсутні.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просить суд скасувати арешт, накладений Ухвалою суду на нежитловий обєкт, розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 20.

Справа призначена до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заявлені вимоги.

Позивач та представник позивача заперечували щодо скасування арешту.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

03.08.2016 р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

За клопотанням позивачки 18.08.2016 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було винесено Ухвалу про забезпечення позову, відповідно до якої накладено арешт на нежитловий обєкт, розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 20.

Проте, відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нежитловий обєкт, розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 20, належить ТОВ «СТРОЙМИКССЕРВИС-НДМ» на підставі Свідоцтва про право власності від 17.06.2014 р.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він не є власником спірного нерухомого майна, на яке було накладено арешт судом, в звязку з чим застосування заходів забезпечення позову є безпідставним.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу.

Згідно положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що нерухоме майно, на яке було накладено арешт, належить на праві власності не відповідачу, а іншій особі, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151, 152, 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Зняти арешт, накладений згідно Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2016 р. на нежитловий обєкт, розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 20, який належить ТОВ «СТРОЙМИКССЕРВИС _ НДМ» на підставі Свідоцтва про право власності від 17.06.2014 р.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.С.Тихонова