Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

18 лютого 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Голуб А. В. ,

при секретарі Куца В. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква в залі суду №4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб таким, що втратили право на користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він являється власником 13/100 частин житлового будинку №3 по вул. М»ясна в м. Біла Церква Київської області згідно до договору дарування частини житлового будинку від 20.03.2001 року. Позивач посилався на те, що у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які вже більше року не проживають у вищевказаному будинку і місце їх проживання невідоме. Позивач також вказував на те, що відповідачі не несуть витрати на комунальні послуги і не утримують вказаний житловий будинок. Позивач просив суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартири №4 по вул. М»ясна, 3 в м.Білій Церкві Київської області на підставі ст.ст. 71, 163 ЖК України, та ст. 405 ЦК України.

За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 18.02.2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 було виключено із складу відповідачів по справі, оскільки вони являються неповнолітніми.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 уточнила позовні вимоги ОСОБА_1 та просила суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартири №4 по вул. М»ясна, 3 в м.Білій Церкві Київської області на підставі ст. 405 ч. 2 ЦК України, оскільки більше року відповідачі без поважних причин відсутні за вищевказаною адресою.

Представник позивача підтримала вищевказані уточнені позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 до суду не зявилися, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, а тому суд згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що не заперечувала представник позивача.

Заслухавши пояснення учасника процессу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянина України прізвище, ім»я, по-батькові позивача - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що 20.03.2001 року було укладено договір дарування частини житлового будинку, який був нотаріально посвідчений державним нотаріусом Білоцер ківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №2-682 згідно до якого ОСОБА_8 подарувала, а ОСОБА_9 прийняв у дар 13/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в місті Білій Церкві по вулиці М»ясній, 3. На вказаному договорі дарування частини житлового будинку міститься реєстраційний напис про те, що 13/100 частин вказаного житлового будинку зареєстровані в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_9, вказаний реєстровий напис записаний у реєстрову книгу №60 реєстр №6175 23.03.2001 р. Наведене вбачається з копії договору дарування частини житлового будинку від 20.03.2001 року, який знаходиться в матеріалах справи.

В судовому засіданні також встановлено, що у квартирі №4 по вул. М»ясна, 3 в м.Білій Церкві зареєстровані: з 11.08.2001 року ОСОБА_1 та його син ОСОБА_10; з 06.03.2008 року наймачі - ОСОБА_3 ОСОБА_11, ОСОБА_3 Агасамед; з 11.07.2009 року наймачі - ОСОБА_4 ОСОБА_4. огли, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3; з 10.12.2010 року наймач ОСОБА_12 ОСОБА_13 огли; з 23.06.2011 року ОСОБА_14 Ілхам, з 30.08.2011 року наймачі ОСОБА_15 ОСОБА_16 та ОСОБА_15 ханим, а також в вищевказаній квартирі зареєстрована з 17.01.1992 року колишня власниця ОСОБА_17. Наведене підтверджується довідкою /форма №3/ виданою КП БМР ЖЕК №6 від 27.03.2015 року за №4411.

При вирішенні вказаного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановлено му цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорю ваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до ст. ст. 64, 156 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. А в ч. 2 цієї ж статті вказано, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд враховує те, що позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 60 ЦПК України не надав суду правовстановлюючого документу на підтвердження того, що він являється власником квартири АДРЕСА_1.

Крім вказаного, позивачем до суду не було надано доказів про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 являються членами сімї позивача ОСОБА_1.

Позивачем відповідно до ст. 60 ЦПК України не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що відповідачі більше року без поважних причин відсутні у квартирі АДРЕСА_2.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачу необхідно відмовити в задоволенні його позову про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квар тири №4 по вул. М»ясна, 3 в м.Білій Церкві Київської області, оскільки вказаний позов не доведений позивачем у суді.

На підставі вищевикладеного та ст.ст. 317,319,405 ЦК України, ст.ст. 64,156 ЖК України, керуючись ст.ст.10,60,88,212-215,218,224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Рішення суду для позивача може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_13