Справа № 461/8657/13 Головуючий у 1 інстанції: Лялюк Є.Д.
Провадження № 22-ц/783/1517/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

при секретарі: Івановій О.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2015 року по справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_4, з участю третіх осіб Львівського міського комунального підприємства «Снопківське», ОСОБА_6, ОСОБА_7, про зобовязання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду оскаржила Галицька районна адміністрація Львівської міської ради. Вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. У апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що будинок № 17 на вул.Вітовського у м.Львові знаходиться у власності ЛМР та на обслуговуванні ЛКП «Снопківське». Власником квартири №9 зазначеного будинку є ОСОБА_8 У цій квартирі проживає піднаймач ОСОБА_4, яка на 4 поверсі будинку влаштувала металеву решітку. Вказує, що розпорядженням ГРА ЛМР від 30.04.2013 року №163 затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району м.Львова та зобовязано ОСОБА_4 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовану на сходовій клітці металеву ришітку, проте відповідачем вимог розпорядження не виконано. Відповідачу скеровувалися попередження із зобовязанням терміново демонтувати металеву решітку, однак відповідач не відреагувала на неодноразові попередження.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Згідно зі ст. ст. 3,4 ЦПК України, ст. ст. 12, 15, 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб захисту цивільного права, який вона обирає вільно та власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї і прописки №2917 від 17 червня 2013 року, виданої ЛКП «Снопківське», власником квартири №9 будинку №17 на вул.Вітовського у м.Львові є ОСОБА_8 Також, у вказаній квартирі зареєстрована і проживає піднаймач ОСОБА_4

З протоколу №74 від 6 лютого 2013 року, складеного представниками ЛКП «Снопківське» вбачається, що ОСОБА_4 влаштувала на IV поверсі будинку №17 на вул.Вітовського металеву решітку. Постановою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 28 березня 2013 року №54 на відповідача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51 грн.

30 квітня 2013 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради прийняла розпорядження №163 «Про демонтаж самовільно влаштованої металевої решітки на сходовій клітці на вул.Вітовського,17». Вказаним розпорядженням затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (витяг з протоколу № 15 від 9 квітня 2013 року, відповідно до якого відповідача зобовязано за власні кошти демонтувати металеву решітку, влаштовану на сходовій клітці четвертого поверху будинку №17 на вулиці Вітовського,17.

Згідно актів обстеження від 4 квітня 2013 року та від 11 червня 2013 року комісією ЛКП «Снопківське» встановлено, що відповідачем не виконано вимоги розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №163.

Згідно ч.2 ст.382 ЦК України, власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється виключно за згодою усіх співвласників.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз'яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на п.1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за №927/11207, які передбачають, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Згідно пункту 1.4.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Суд прийшов до вірного висновку, що перепланування жилого будинку не проводилося, а тому дозвіл виконавчого комітету місцевої ради у цьому випадку не вимагається.

Мешканці будинку №17 на вул.Вітовського у м.Львові надали свою згоду на влаштування металевої решітки на сходовій клітці четвертого будинку, та отримали ключі від неї, що не може свідчити про порушення права власності мешканців будинку. Згоду, на улаштування не надали тільки мешканці квартири №7, хоч їм були надані ключі від замка встановленої решітки.

Встановлено, що відповідач обладнала металеву решітку з метою забезпечення належного утримання сходового маршу перед входом на горище будинку з міркувань забезпечення пожежної безпеки, дотримання санітарних правил, з чим погодилися мешканці будинку за винятком власників квартири № 7, яким надано ключі від замка цієї решітки, що є свідченням відсутності перешкод у користуванні місяцями загального користування для всіх мешканців будинку. ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не надали належних та допустимих доказів того, що встановлення спірної решітки порушує їх права та законні інтереси. Таких доказів не надав і позивач. Відмова у позові не суперечить Конституції України, рішенню Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року, чинному житловому цивільному законодавству.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, оцінених судом належним чином кожного окремо на їх достовірність, допустимість та достатність, взаємний звязок у сукупності; встановлених судом обставини.

При встановленні зазначених обставин судом першої інстанції не було порушено норм матеріального і процесуального права, рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи. Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних по справі доказів.

З такими висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення Галицького районного суду м.Львова відсутні, а тому апеляційну скаргу належить відхилити

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: