Категорія 49Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Зайцева А.Ю., Нікушина В.П., секретар - Торбасюк О.І., за участі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вище вказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 та залишити за нею її дівоче прізвище «ОСОБА_3».

Позовні вимоги мотивовано тим, що 03.06.2015 року між нею та позивачем було укладено шлюб. Сімейне життя у них не склалось. На добровільне розірвання шлюбу відповідач не погодився. У зв'язку з цим, ОСОБА_3 довелось звернутись до суду для розірвання шлюбу в судовому порядку.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Позивачу після реєстрації припинення шлюбу присвоєно прізвище «ОСОБА_3». Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та надати можливість поділу спільно нажитого майна.

Апелянт мотивує скаргу тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, зокрема, не враховано, що відповідач в ході судового засідання спростував мотиви позовної заяви; судом не надано можливості поділу спільно нажитого майна; судом не роз'яснено можливість подання зустрічного позову, а також можливість оскарження судового рішення; суд відхилив клопотання про залучення свідків.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, розглянувши матеріали цивільної справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Вказане судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 червня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актового запису №1089 (а.с. 3).

Задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, відбувався непоправний розлад сімейних відносин, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 СК України).

Частиною 2 статті 104 закріплено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2015 року сторонам надано строк для примирення - два місяці (а.с. 62).

Примирення не відбулось, а позивач наполягає на розлученні,отже остання підтвердила відсутність згоди перебувати в шлюбі з ОСОБА_2

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Колегія суддів бере до уваги, що спільних дітей у сторін немає.

Щодо твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не надав можливості поділу майна, то вказані мотиви є необґрунтованими, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 106 СК України, шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. У позовній заяві ОСОБА_3 питання про поділ майна не ставить. Позивач зустрічного позову про поділ майна не подав. Розірвання шлюбу не позбавляє сторони можливості поділу спільно нажитого майна як за досягненням згоди, так і в судовому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 308 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді : /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: