Справа № 310/8323/15-ц
РІШЕННЯ

(заочне)

Іменем України

18 лютого 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, який надалі уточнила та в якому вказала, що 27.12.2012р. між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, у відповідності до якого він отримав позику в сумі 240000,00 грн., що на той час становило еквівалент 30000 доларів США, на строк до 21.05.2013р. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 23.12.2013р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу позовні вимоги було задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 240000 грн., 3% річних в сумі 3294,91 грн. та судові витрати в сумі 2432,95 грн. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, в результаті якого позивачка отримала 71175.10 грн. (кошти від продажу арештованого автомобіля). На час звернення до суду сума боргу складає 174552,76 грн., яку відповідач не повертає. Тому в своєму позові позивач, посилаючись на ст.625 ЦК України, просить стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки в розмірі: інфляційні 154255,35 грн. та 13157,52 3% річних, а всього 167412,87 грн.

До судового засідання представник позивача ОСОБА_3 надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання двічі не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, будь-яких заперечень проти позовних вимог до суду не надіслав.

На підставі ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку.

Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного.

Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 27.12.2012р. між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики, у відповідності до якого він отримав позику в сумі 240000,00 грн., що на той час становило еквівалент 30000 доларів США, на строк до 21.05.2013р. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 23.12.2013р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу позовні вимоги було задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 240000 грн., 3% річних в сумі 3294,91 грн. та судові витрати в сумі 2432,95 грн. На підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист та відкрито виконавче провадження, в результаті якого позивачка отримала 71175.10 грн. (кошти від продажу арештованого автомобіля). На час звернення до суду сума боргу складає 174552,76 грн., яку відповідач не повертає.

Відповідно до ч.1,2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума індексаційної складової боргу складає 154255,35 грн., 3% річних від простроченої суми складає 13157,52, а всього 167412,87грн. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача. При цьому витрати на сплату судового збору підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.625 ЦК України, ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі: інфляційна складова 154255,35 грн., три проценти річних 13157,52 грн., а всього 167412,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 1674,13 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_4