Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 - на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 25 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків. Заначав, що ОСОБА_5 до 11 червня 2014 року працювала у нього за трудовим договором від 17 січня 2008 року продавцем продуктового магазину в с. Пузикове Глобинського району Полтавської області, відповідно до якого на неї покладено повну матеріальну відповідальність за товар та гроші. За наслідками ревізії, проведеної за період з 01 березня по 07 травня 2014 року, у магазині було виявлено недостачу у розмірі 5 097 грн 83 коп., яку відповідач забов'язана погасити. Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_4просив суд стягнути з ОСОБА_5 на його користь шкоду, завдану недостачею, урозмірі 5 097 грн 83 коп.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 25 лютого 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), врахувавши зміст вимог і заперечень сторін щодо предмета спору, суди виходили із того, що позивач не довів належними й допустимими доказами обставини завдання йому шкоди працівником, оскільки надані ним документи не містять даних щодо часу, кількості й вартості прийняття та обліку матеріальних цінностей, їх руху протягом звітного періоду, що при зіставленні із залишками товару після інвентаризації дало б змогу встановити факт недостачі, причини її виникнення, розмір завданої у зв'язку з цим шкоди та винну (винних) особу (осіб).

При цьому суди правильно застосували норми ст. ст. 130, 132, 134, 135і КЗпП України, положення Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 11 серпня 1994 року № 69, надавши належну оцінку інвентаризаційному опису.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 25 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

С.Ф.Хопта

В.А. Черненко