ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1687/16-ц
провадження № 4-с/753/77/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2016 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді Вовка Є.І.

при секретарі Біді В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за скаргою представника ОСОБА_2 про визнання протиправними дій головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції Падалки О.С. та скасування постанов, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит",

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, 21 вересня 2015 року подавши уточнення скарги, просив:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. щодо відкриття виконавчого провадження (винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 48345634 від 7 серпня 2015 року) на підставі виконавчого листа № 753/8191/14, провадження № 2/753/292/14 від 22 червня 2015 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва щодо звернення стягнення заборгованості із ОСОБА_2;

- скасувати постанову головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. про відкриття виконавчого провадження ВП№ 48345634 від 7 серпня 2015 року;

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. щодо відкриття виконавчого провадження (винесення постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 48345634 від 14 серпня 2015 року) на підставі виконавчого листа № 753/8191/14, провадження № 2/753/292/14 від 22 червня 2015 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва щодо звернення стягнення заборгованості із ОСОБА_2;

- скасувати постанову Головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. про стягнення виконавчого збору ВП № 48345634 від 14 серпня 2015 року;

- визнати протиправними дії Головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. щодо відкриття виконавчого провадження (винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 48345634 від 1 вересня 2015 року) на підставі виконавчого листа № 753/8191/14, провадження № 2/753/292/14 від 22 червня 2015 року, виданого Дарницьким районним судом м. Києва щодо звернення стягнення заборгованості із ОСОБА_2;

- скасувати постанову Головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 48345634 від 1 вересня 2015 року;

- визнати протиправними дії Головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. щодо відкриття виконавчого провадження (винесення постанови про розшук майна боржника ВП№ 48345634 від 2 вересня 2015 року) на підставі виконавчого листа № 753/8191/14, провадження № 2/753/292/14 від 22 червня 2015 року, виданого Дарницьким районним судом міста Києва щодо звернення стягнення заборгованості із ОСОБА_2;

- скасувати постанову Головного державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ Падалка О.С. про розшук майна боржника ВП№ 48345634 від 2 вересня 2015 року.

В обґрунтування вимог скарги зазначено, що 26 червня 2014 року Апеляційним судом міста Києва було ухвалено рішення у справі № 22-ц/796/6185/2014, яким скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.03.2014 року, задоволено позов AT «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 ОСОБА_5 та солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором.

Вказане рішення в частині стягнення заборгованості із ОСОБА_2 залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року.

Виконавчий лист №753/8191/14 2/753/292/14 виданий по справі №753/8191/13-ц саме на виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 26.06.2014 року про стягнення заборгованості із ОСОБА_2.

04.08.2015 року ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» звернувся до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції із заявою про відкриття виконавчого провадження та примусове звернення стягнення на предмет іпотеки за Виконавчим листом №753/8191/14 2/753/292/14 від 22.06.2015 року.

Головний державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Падалка О.С. постановою від 07.08.2015 р. ВП №48345634 відкрив виконавче провадження з примусового виконання Виконавчого листа №753/8191/14 2/753/292/14 від 22.06.2015 року.

Крім того, в обґрунтування вимог скарги посилався на те, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження є такою, що порушує законні права та інтереси заявника та тягне за собою винесення інших не законних постанов, а саме: постанови про стягнення виконавчого збору, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, постанови про розшук майна боржника, оскільки строк пред'явлення виконавчого листа до виконання був пропущений.

Згідно з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року було вирішено відмовити у задоволенні вимог вказаної скарги, з посиланням на наступні висновки:

- виходячи із приписів діючого законодавства та зважаючи на відсутність в скарзі в інтересах ОСОБА_2 підтверджених доводів, які б свідчили про протиправність винесення головним державним виконавцем вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження та в подальшому були вчинені дії передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а саме винесені вказані постанови: постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанову про розшук майна боржника, суд не вбачає підстав для визнання дій державного виконавця протиправними, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_2 слід відмовити за її безпідставністю, оскільки жодних порушень законодавства головним державним виконавцем Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції Падалка О.С. , допущено не було;

- разом з тим, посилання представника скаржника на той факт, що 18.09.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва виправлена описка у виконавчому листі №753/8191/14 2/753/292/14 виданому 22.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк" Фінанси та кредит" заборгованості за кредитним договором, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки виправлення помилки відбулося після 26.08.2015 року (дата звернення скаржником зі скаргою на дії ВДВС) та відсутні будь-які підтвердження про направлення вказаної копії ухвали для відому чи виконання до Деснянського ВДВC Чернігівського міського управління юстиції;

- водночас, вказаний факт підтверджує і головний державний виконавець Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції Падалка О.С. у своєму письмовому запереченні від 23.10.2015 року, зазначаючи, що вищезазначена ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 18.09.2015 року до відділу не надходила.

Згідно з Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2016 року було скасовано вказану ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року, за наслідками розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6, в якій (що встановлено змістом Ухвали Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2016 року) останній просив: скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про задоволення скарги; вважав, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам процесуального права та обставинам справи; посилався на те, що суд першої інстанції не врахував того, що державним виконавцем при винесенні постанов про відкриття провадження не дотримано вимог ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повинен на підставі ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовити у відкритті у зв'язку з пропуском строку пред'явлення виконавчого листа № 753/8191/14 від 22 червня 2015 року до виконання; протиправно було винесено постанову про стягнення виконавчого збору, про розшук майна, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, не дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», а також Конституції України; cуд не надав належної правової оцінки обставинам справи.

При цьому, згідно з вказаною Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 січня 2016 року було скасовано вказану ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року з посиланням виключно на наступні висновки.

"Судом першої інстанції відмовлено у задоволенні скарги з посиланням на те, що у державного виконавця не було відомостей про виправлення помилки у виконавчому листі щодо дати пред'явлення його до виконання.

Проте при розгляді та вирішенні скарги представника ОСОБА_2 не враховано роз'яснення, що містяться в п.17 постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до яких та до ст.26 ЦПК України до участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Зважаючи на те, що до участі в справі не було залучено представника стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», і відповідно стягувач не був повідомлений про час і місце розгляду справи, а в разі задоволення вимог скарги можуть бути порушені його права, судова колегія вважає, що дана ухвала суду першої інстанції, яка постановлена з порушенням вимог процесуального закону, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції".

Частина 1 ст.303 ЦПК України, встановлює, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Отже, в межах вказаних доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції судом апеляційної інстанції було виявлено єдине порушення, допущене судом першої інстанції при винесенні вказаної ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року - не залучення стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», при цьому на даний час вищевказані вимоги, які були заявлені раніше у суді першої інстанції не змінилися, як і їх обґрунтування та обсяг наявних доказів.

З наявної копії повістки вбачається, що cтягувач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (представник) у якості заінтересованої особи викликався у дане судове засідання (на 15.02.2016 року), проте у судове засідання не з'явився.

При цьому, судом враховано, що десятиденний строк розгляду даної скарги імперативно встановлений ч.1 ст.386 ЦПК України (провадження по якій було відкрито попереднім складом суду ще 28.08.2015 року а.с.37), а відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

При цьому, силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Головний державний виконавець Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції Падалка О.С. у письмових запереченнях просив відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі, вважає скаргу безпідставною, зазначаючи, що 04.08. 2015 року на виконання до відділу надійшов виконавчий лист №753/8191/14 2/753/292/14 виданий 22.06. 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ " Банк " Фінанси та кредит" заборгованості за кредитним договором . Вищезазначений виконавчий документ відповідає всім вимогам передбаченим Законом України "Про виконавче провадження". Строк пред'явлення виконавчого документам не пропущено, оскільки в виконавчому листі зазначено, що він може бути пред'явлений до 05.08.2015 року. Жодних порушень законодавства державним виконавцем допущено не було. Разом з тим, належним чином завірена копія ухвали від 18.09.2015 року про виправлення описки у виконавчому листі №753/8191/14 2/753/292/14 виданому 22.06.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва до ВДВС не надходила.

Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що вимоги скарги не підлягають задоволенню.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 1 цього Закону виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом ( ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно ст.. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ч.3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У відповідності до п. 5 п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах », якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб'єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження », при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, Закону України « Про державну виконавчу службу», Закону України « Про виконавче провадження », іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Вимогами ч.2 ст.387 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Виходячи із приписів діючого законодавства та зважаючи на відсутність в скарзі в інтересах ОСОБА_2 підтверджених доводів, які б свідчили про протиправність винесення головним державним виконавцем вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження та в подальшому були вчинені дії передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а саме винесені вказані постанови: постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанову про розшук майна боржника, суд не вбачає підстав для визнання дій державного виконавця протиправними, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_2 слід відмовити за її безпідставністю, оскільки жодних порушень законодавства головним державним виконавцем Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції Падалка О.С., допущено не було.

Разом з тим, посилання представника скаржника на те, що ухвалою від 18.09.2015 року Дарницького районного суду м. Києва виправлена описка у виконавчому листі №753/8191/14 2/753/292/14 виданому 22.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Банк" Фінанси та кредит" заборгованості за кредитним договором, судом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки наявна копія вказаної ухвали про виправлення описки, свідчить про її винесення після 26.08.2015 року (дата звернення скаржником зі скаргою на дії ВДВС) та відсутні будь-які підтвердження про направлення вказаної копії ухвали для відому чи виконання до Деснянського ВДВC Чернігівського міського управління юстиції. Крім того, не надано і доказів щодо набрання цією ухвалою законної сили всупереч вимогам ст.60 ЦПК України.

Водночас, головний державний виконавець Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції Падалка О.С. у своєму письмовому запереченні від 23.10.2015 року, зазначає, що вищезазначена ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 18.09.2015 року до Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції не надходила.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, скаржником не надано доказів щодо фактичного виконання ним вказаного рішення суду, при цьому, положеннями ч.1 ст.371 ЦПК України передбачена можливість поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а саме передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Керуючись ст.ст.386, 387 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні вимог скарги представника ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ