Справа № 148/675/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2016 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Галькевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у них є дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на її утриманні.

Відповідач залишив сім'ю. Так як їхня дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, то просить суд стягнути з нього на її користь аліменти у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,.

Позивач в судове засідання не з'явилася, направивши суду заяву про розгляд справи в її відсутність. На позовних вимогах наполягає, просить суд їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позов визнав і проти його задоволення не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.3), ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач значиться її батьком, а отже, несе обов'язок щодо її утримання.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

Оскільки дитина проживає з матір'ю - позивачем по даній справі, то аліменти необхідно стягувати на її користь.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, що у відповідача інших утриманців немає, за станом здоров'я може працювати, тому має змогу виплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Обов'язок по утриманню своїх неповнолітніх дітей здійснюється батьками у більшості випадків добровільно. Якщо ж батьки ухиляються від цього обов'язку та не надають коштів на утримання дітей добровільно, такі кошти стягуються з них у судовому порядку у вигляді аліментів.

Обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків. Коли діти проживають з матір'ю, позов про стягнення аліментів пред'являється до батька. На дітей, які виковуються батьком, аліменти стягуються з їх матері.

Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентується ст.. 180-183 СК України.

При вирішенні питання щодо негайного виконання судового рішення, суд вважає, що воно підлягає виконанню відповідно до вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України - в межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позовну заяву пред'явлено до суду 21.03.2016. Відповідно, починаючи з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави, в сумі 551, 20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.180 - 182, 191 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 11, 15, 18, 57-60, 64, 88, 209-203, 367 п.1 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає АДРЕСА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.03.2016 і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_1 в прибуток держави 551,20 грн. судового збору.

Відповідно до ст.. 367 п. 1 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: