__________________________________________________________________
Справа № 433/1313/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2016 року Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Яковлєвій В.А.,

представника заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Троїцьке цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Друга Луганська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, який має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла вищевказана заява, в якій зазначено, що заявниця з 28 жовтня 2009 року проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на відповідне спадкове майно. На даний час, для того, щоб оформити вказану спадщину заявниці потрібно підтвердити факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 на протязі останніх п'яти років до моменту смерті у судовому порядку.

Заявник ОСОБА_2 та її представник у судове засідання не з'явилися, представник заявниці просив розглянути справу без її участі та участі особи, інтереси якої вона представляє, просить задовольнити заявлені вимоги.

Друга Луганська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила.

Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч.1 ст.259 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно зі ст.57,58 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказі, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).

При цьому, у відповідності до положень ч.2, 3 ст.212 ЦПК України, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області № 433/741/16-ц від 21 квітня 2016 року встановлений факт смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

До заяви надано довідку вуличного комітету дільниці № 187 Жовтневого району м. Луганська від 23 червня 2016 року про те, що заявниця проживала однією сім'єю без шлюбу з ОСОБА_4 з 28 жовтня 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не може бути прийнята судом до уваги як належний та допустимий доказ, так як її не було завірено належним чином та вона видана організацією, яка знаходиться на тимчасово не підконтрольній українській владі території.

Вказана заява містить фотографії, на яких заявниця перебуває разом з ОСОБА_4, однак з ним не представляється можливим визначити період їх вчинення.

Також до заяви було надано документи, які підтверджують наявність у ОСОБА_4 відповідного нерухомого майна.

Інших доказів на підтвердження викладених у заяві обставин заявницею до суду надано не було.

Таким чином, оцінивши у сукупності усі долучені до заяви докази, суд приходить до висновку, що заявницею та її представником не було надано достатніх допустимих та достовірних доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, а надані документи та фотографії, у якості доказів неможливо приймати до уваги, оскільки вказані матеріали є неконкретними, малоінформативними, на їх підставі суд може зробити виключно припущення, що суперечить вимогам ч.4 ст.60 ЦПК України, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне у задоволенні заявлених вимог відмовити за їх недоведеністю.

Також суд вважає за необхідне стягнути із заявниці на користь держави судовий збір у розмірі 275 гривень 60 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10,11,57-58,60,212-215, 217, ч. 2 ст. 256, 259 ЦПК України, суд, -,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, який має юридичне значення, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 275 гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І.Суський