Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2016 року Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.,

при секретарі Гудковій Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

10.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу у сумі 400,00 доларів США.

Ухвалою суду від 14.11.2016 року відкрито провадження по справі.

Одночасно з подачею позову позивач надав суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно,банківські рахунки, що належать ОСОБА_2

Ухвалою суду клопотання розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до положень п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 N 9 « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову щодо накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, банківські рахунки, які належать відповідачу, оскільки згідно ст.152 ЦПК України вид забезпечення позову забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачам і знаходяться у них або у інших осіб.

Проте, у наданій позивачем заяві відсутні жодні відомості щодо належності будь-якого рухомого та нерухомого майна відповідачу, відсутні відомості щодо наявності у відповідача відкритих рахунках у банківських усмтановах. До того ж заява не містить обгрунтованості твердження ( не підтверджено належними доказами) , що існує реальна загроза в разі невжиття заходів забезпечення позову утруднення чи неможливості виконання рішення суду в подальшому.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити як передчасному, що не перешкоджає позивачеві при наданні необхідних додаткових доказів звернутися з новим клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.