Ухвала

іменем україни

03 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми авансу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 19 грудня 2013 року між ним та відповідачем укладено угоду з авансування та сплати послуг, на виконання якої він передав ОСОБА_4 1 000 доларів США з метою подальшого оформлення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 до 19 лютого 2014 року. В подальшому він не зміг укласти договір купівлі-продажу у встановлений день, про що було повідомлено відповідача та запропоновано повернути аванс, однак ОСОБА_4 відмовилася повернути отримані раніше кошти. Посилаючись на наведене, просив суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь 1 000 доларів США.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 липня 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 10 червня 2014 року становить 11 825 грн 80 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені в позові, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, що 19 грудня 2013 року ОСОБА_3 передав ОСОБА_4 1 000 доларів США на виконання умов укладеної між сторонами угоди у рахунок укладення до 19 лютого 2014 року договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

07 лютого 2014 року позивач відмовився від укладення договору купівлі-продажу вказаної вище квартири, посилаючись на те, що не отримав частину коштів, необхідних для придбання квартири, про що було повідомлено відповідача.

Також установлено, що у визначений сторонами строк основний договір купівлі-продажу укладено не було.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що аванс є способом платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, а так як договір купівлі-продажу між сторонами не укладено, кошти, отримані відповідачем, визнаються авансовими платежами та підлягають поверненню.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

За змістом вказаної норми ознакою завдатку є те, що він одночасно є і засобом платежу, і способом забезпечення зобов'язання.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише в разі наявності зобов'язання, яке повинно було виникнути на підставі договору купівлі-продажу квартири.

Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана ОСОБА_3 відповідачу грошова сума у розмірі 1 000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу, тому висновки судів попередніх інстанцій щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення авансу за попереднім договором є правильними.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-176цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

З огляду на зазначене, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, місцевий суд, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення грошової суми на користь ОСОБА_3, оскільки основний договір між сторонами укладено не було, а тому такі кошти є авансом, який підлягає поверненню.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкові від 10 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 17 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко Судді: В.І. Амелін