АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі Охневській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12.07.2016 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,-

Справа № 759/18604/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/11664/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Морозов М.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з врахуванням уточнень, просив:

· зобов'язати ОСОБА_5 не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із донькою ОСОБА_6;

· визначити способи його участі як батька у вихованні доньки шляхом особистого спілкування: побачень щопонеділка з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та першу, третю суботу кожного місяця з 14 год. до 19 год., без присутності матері, за місцем навчання доньки або за місцем її проживання, перебування;

· надати необмежене спілкування з донькою засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та донькою;

· у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення батька з донькою або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком.;

· в день побачення батька з донькою батько має право забирати доньку з дошкільного/шкільного навчального закладу особисто;

· зобов'язати ОСОБА_2 за два дні до дня зустрічі батька з донькою надавати батькові точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це батька особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Позовні вимоги обгрнутовані тим, що сторони є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н.. Після розірвання шлюбу між сторонами дитина залишилась проживати разом з матір'ю ОСОБА_2, яка стала чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з донькою.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 12.07.2016 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею - задоволено частково.

Визначені наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1:

- побачення: щопонеділка з 18 години до 20 години; перша, третя субота кожного місяця з 14 години до 19 години-в присутності матері ОСОБА_2.

Зобов'язано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкуванні із донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в сумі 487 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням суду, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про його необґрунтованість, ухвалення з порушенням норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі наголошується на тому, що сторони по справі не проживають разом з жовтня 2011 року, внаслідок того, що між ними склалися неприязні відносини, при спілкуванні між ними постійно виникають конфліктні ситуації, що в першу чергу негативно впливає на психо-емоційний стан дитини. Викладене підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами у справі, а тому визначення судом необхідності присутності матері під час зустрічей батька з дитиною не є таким що відповідає інтересам дитини. До того ж дитина зростає і обставини, які були підставою для винесення рішення щодо побачень батька із донькою в присутності матері поступово відпадають, натоміть судом вказане не враховано, що фактично призводить до визначеної безстроковості присутності матері при спілкуванні батька з дитиною. Разом з тим, задля поступовості налагодження відносин доньки з батьком, останній погоджується на необхідності присутності матері в перші десять побачень.

На підставі викладеного позивач, просить рішення суду першої інстанції змінити, вказавши про необхідність присутності матері лише в перші десять побачень батька з дитиною, а в подальшому такі зустрічі маються проводитися без присутності матері.

Сторони та/або їх представники в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а саме в матеріалах справи міститься особиста розписка представника позивача та поштове повідомлення про вручення судової повістки відповідачу та третій особі. Причини неявки учасники розгляду суду не повідомили, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов та визначаючи порядок зустрічей батька з дитиною в присутності матері, суд першої інстанції виходив з того, що наявні перешкоди з боку матері дитини по відношенню до позивача, як батька у спілкуванні з дитиною. Суд врахував висновок органу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.05.2016 та погодився з визначеним графіком спілкування. При цьому суд відмічає, що за відсутності спілкування дитини з батьком протягом останнього часу, враховуючи вік дитини (5 років) необхідно поступове налагодження взаємовідносин дитини з батьком, не травмуючи психіку дитини. А тому визначив порядок спілкування батька з дитиною в присутності матері.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду не вважає за можливе.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_6, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданим 01.10.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві /а.с.4/.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2012 був розірваний шлюб між сторонами /а.с.5/.

Місце проживання дитини з матір'ю визначено сторонами в позасудовому порядку. Згідно довідки Ф-3 КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошнського району м. Києва» від 18.11.2011, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.6/.

Позивач, пред'явивши позов, посилався на те, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Частиною 3 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд першої інстанції взяв до уваги вказану норму чинного законодавства та ухвалив рішення відповідно до висновку органу опіки та піклування.

Так, Органом опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації був наданий висновок від 23.05.2016 про визначення способів участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., і визначено такий спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_6: щопонеділка з 18 години до 20 години, перша, третя субота кожного місяця з 14 години до 19 години /а.с.30-31/.

Слід звернути увагу, що органом опіки та піклування не визначено необхідності присутності матері під час зустрічей батька ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_6 Суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення зазначив про необхідність поступового налагодження взаємовідносин дитини з батьком, не травмуючи психіку дитини, проте не визначив період протягом якого є необхідною присутність матері, тобто фактично визнав таку необхідність безстроковою, як на тому наголошує позивач. При цьому, в матеріалах справи відсутні дані щодо негативного впливу батька на розвиток дитини, наявність такого впливу не підтверджено відповідними доказами. Негативний вплив на розвиток дитини полягає, зокрема, і у тому, що вона стає свідком неприязних відносин батьків. З матеріалів справи вбачається наявність непорозуміння сторін щодо участі у вихованні дитини, бажання матері обмежити зустрічі батька з дитиною. Разом з тим, національні і європейські норми права визначають право дитини, яка розлучається з одним із батьків, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти.

Досягнення дитиною п'ятирічного віку свідчить також про досягнення нею певного ступеню розвитку, який дозволяє перебування дитини окремо від матері, але під наглядом дорослої людини, певний проміжок часу, зокрема від двох до п'яти годин на добу, як визначив орган опіки та піклування, і не може завдати істотної шкоди здоровій дитині віком більше трьох років.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Разом з тим, судом першої інстанції не наведені підстави за яких він вважав недостатньо обґрунтованим висновок щодо визначення зустрічей батька з дитиною без присутності матері. Висновок місцевого суду з приводу необхідності присутності матері при зустрічах батька з дитиною обґрунтовані метою поступового налагодження контакту батька з дитиною. Тобто визначення необхідності присутності матері під час зустрічей батька з дитиною має носити не постійний, а тимчасовий характер, протягом часу необхідного для налагодження контакту батька з дитиною. На думку колегії суддів, для цієї мети достатньо буде запропонованих позивачем перших десяти зустрічей. Такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не зашкодить їй, а навпаки повністю відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу урівноважити її психоемоційний стан. Визначити більш конкретне місце та час проведення зустрічей не є доцільним, вони мають бути визначені батьками спільно з урахуванням інтересів дитини, її стану здоров'я, потреб для повноцінного її розвитку відповідно віку, а не інтересів кожного з батьків.

А отже доводи апеляційної скарги, які переважно зводять до непогодження з висновком суду щодо необхідності присутності матері під час зустрічей батька з дитиною, знайшли своє підтвердження матеріалами справи, тому є обґрунтованими. В іншій частині рішення суду першої інстанції учасниками розгляду не оскаржується, а отже перегляду апеляційним судом не підлягає, в порядку ч. 1 ст. 303 ЦПК України.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції в цілому повно дослідивши обставини справи, дійшов обґрунтованих висновків щодо необхідності забезпечення участі позивача, як батька, у вихованні дитини, проте не здійснив належний аналіз висновку органу опіки та піклування, а тому рішення суду має бути змінено в частині визначення необхідності проведення зустрічей батька з дитиною у присутності матері, визначивши необхідність такої присутності лише у перші десять зустрічей.

В решті рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

В порядку ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат .

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12.07.2016 в частині визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - змінити.

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4:

- побачення: щопонеділка з 18 години до 20 години; перша, третя субота кожного місяця з 14 години до 19 години - без присутності матері ОСОБА_2;

- перші десять побачень батька, ОСОБА_1, із малолітньою донькою, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, проводити в присутності матері - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 389 грн.76 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: