УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Кротінов В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Селидівського міського суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, АТ «СК «ОХА Страхування» про відшкодування шкоди, завданої майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

30.03.2016 р. за позовом ОСОБА_1 відкрито провадження у справі.

Крім того, позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачеві ОСОБА_2 і знаходяться у неї, а саме на автомобіль НОМЕР_1; до набрання чинності рішенням у справі заборонити вчиняти певні дії по відчуженню автомобілю НОМЕР_1, що належить відповідачеві ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до вимог частин 1 статті 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв'язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення, при вирішенні питання про забезпечення позову враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду ( ч. 3 ст. 151 ЦПК).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За приписами частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляд заяв про забезпечення позову» (далі постанова Пленуму) розяснено, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до розяснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову згідно нормам чинного цивільного процесуального законодавства це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, тощо. Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Накласти арешт на майно, що належить відповідачеві ОСОБА_2 і знаходяться у неї, а саме на автомобіль НОМЕР_1.

До набрання рішенням законної сили заборонити вчиняти певні дії по відчуженню автомобілю НОМЕР_1, що належить відповідачеві ОСОБА_2

Ухвалу суду для виконання направити в територіальний сервісний центр 1444 регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області(85300, м.Красноармійськ, Донецької області, вул..Тюленіна, 1) та ВДВС Селидівського міського управління юстиції Донецької області, ВДВС Ворошиловського районного управління юстиції у місті Донецьку(83122, м.Слов»янськ, вул..Добровольського, 2).

Копію ухвали після її виконання, направити відповідачу у справі для відома.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно, в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п»яти днів з дня її проголошення або отримання копії такої.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя