Справа № 369/2182/16-ц
Провадження № 2/369/1565/16
У Х В А Л А

іменем україни

14.06.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д. ,

за участю секретаря Кузьменка П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання укласти основний договір та стягнення неустойки, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2 про спонукання укласти основний договір та стягнення неустойки.

14.06.2016 року представником позивача ОСОБА_3 заявлено клопотання про забезпечення позову, в якому він просив суд забезпечити його шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача та позивач заявлене клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлявсь належним чином, причини неявки суду не повідомляв.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 слід задовольнити, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у червні 2016 року позивач звернувсь до суду з позовом, в якому просив суд на виконання попереднього договору купівлі-продажу квартири від 13.10.2013 року спонукати відповідача укласти основний договір; стягнути з відповідача штраф.

Як вбачається з матеріалів справи , між позивачем та відповідачем 11 жовтня 2013 року було укладено попередній договір-купівлі продажу квартири, № 122 в будинку № 1-А по вул. Жулянській в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України за заявою особи, яка бере участь у справі, суд може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, та встановленням обовязку вчинити певні дії.

За правилами ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зважаючи на п. 4 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Тобто, з огляду на співмірність обраного позивачем способу забезпечення його позову із заявленими ним вимогами, належність обтяжуваного майна саме відповідачу, відсутність підстав вважати, що вжиті заходи будуть перешкоджати його діяльності або будуть порушувати права інших осіб, та те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення вимог ОСОБА_1, які вона обґрунтовує ,суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 та забезпечити її позов.

Враховуючи вище наведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», керуючись ст.ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання укласти основний договір та стягнення неустойки задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2.

Копію даної ухвали направити на виконання державному реєстратору прав на нерухоме майно та Комунальному підприємству «Бюро державної реєстрації» Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Ухвала може бути предявлена до виконання протягом 1 року.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційного скарги протягом 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка її оскаржує.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Д.Д.Усатов