Справа № 500/7474/15-ц
Провадження № 2/500/88/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив встановити факт проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Першотравнева, б. 50 в період часу з серпня 2014 року по 26 квітня 2015 року. А також, просив визнати за ним як спадкоємцем за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Першотравнева, б. 50 та на земельну ділянку площею 0,0597 га, розташовану за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Першотравнева, 50, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 927655, від 30.08.2006 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 01.06.507.00065, що належали померлому 26.04.2015 року ОСОБА_4, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із тим, що позивачем був пропущений встановлений статтею 1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що з позивачем знайомі більше 10 років та знає, що з літа 2014 року позивач ОСОБА_1 постійно проживав разом з батьками, оскільки останні хворіли та потребували стороннього догляду. Свідок ОСОБА_5 підтвердив факт проживання позивача разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що позивача знає давно, оскільки вони разом працювали та товаришували. З літа 2014 року позивач почав проживати ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьками. Батьки були стареньки та позивач ОСОБА_1 допомагав їм та доглядав за ними.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.06.2005 року за № 376, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області, ОСОБА_4 належав житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Першотравнева, б. 50, що також підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7636607 від 30.06.2005 року, виданого комунальним підприємством Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації.

Крім цього, ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 0,0597 га, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Першотравнева, 50, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 927655 від 30.08.2006 року, виданого на підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 1131-ІV від 06.09.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.06.507.00065.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 410192 від 28.04.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер 26.04.2015 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Першотравнева, б. 50, та земельна ділянка площею 0,0597 га, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Першотравнева, 50, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 927655 від 30.08.2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно заповіту від 30.08.2006 року за № 5544, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу, ОСОБА_4 усе своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що за законом на день смерті він матиме право, в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами та присадибною земельною ділянкою, що знаходяться в місті Ізмаїлі по вулиці Першотравнева, 50, Одеська область, заповів ОСОБА_1 з правом довічного проживання в зазначеному будинку ОСОБА_2.

Згідно із вимогами ст. 1241 ЦК України малолітні неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

До осіб, які мають право на обовязкову частку незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_4 відносяться його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки на час смерті ОСОБА_4 була недієздатною особою, а також повнолітній непрацездатний син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 разом із спадкодавцем не проживав та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, тобто вважається таким, що не прийняв спадщину відповідно до вимог ст. ст. 1268, 1269 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

В свою чергу ОСОБА_2 від отримання обовязкової частки у спадщині, яка залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_4, відмовилась.

Факт того, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 допитаними в судовому засіданні, згідно пояснень яких позивач ОСОБА_1 дійсно на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4, тобто вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ст. 1268 ЦК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали і обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 174, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_4 і ОСОБА_1 за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Першотравнева, б. 50 в період часу з серпня 2014 року по 26 квітня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 26.04.2015 року право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Першотравнева, б. 50;

- земельну ділянку площею 0,0597 га, розташовану в м. Ізмаїлі Одеської області по вул. Першотравнева, 50 передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, згідно держаного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 927655 від 30.08.2006 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 01.06.507.00065, кадастровий номер :01:037:0062.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7