Справа № 369/6497/15-ц
Провадження № 2-п/369/118/16
УХВАЛА

Іменем України

23.09.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду від 06 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду від 06 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним позов задоволено.

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 06 липня 2016 року, посилаючись на те, що коли на адресу для листування приходили повістки, відповідачі своєчасно повідомляли свого представника про час і місце розгляду справи, на питання чи повинні вони бути присутні на суді, представник зазначав, що не потрібно. Коли ж почали телефонувати представнику, то на зв»язок він не виходив. Також відповідачі не змогли скористатися правами, що надані ст. ст. 27, 31 ЦПК України. В суді не було досліджено дуже суттєвих фактів, які прямо впливають на правовідносини, обставини справи, які потребують доцільного дослідження. Крім того, відповідачі позбавлені можливості звернутися до суду з клопотанням про виклик свідків, а також інших осіб, які можуть підтвердити факти, дослідження яких може прямо вплинути на рішення суду, що передбачено законодавством.

У судовому засіданні заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 і представник заявників заяву підтримали і просили її задовольнити.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішенням Києво-Святошинського районного суду від 06 липня 2016 року відсутні.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно вимог ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з»явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справа неодноразово призначалася до слухання і відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 по справі повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи належним чином.

Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Доводи, на які посилаються відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 і представник заявників в заяві, не можуть бути підставою для скасування заочного рішення від 06 липня 2016 року.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 224, 228, 231, 232 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Києво-Святошинського районного суду від 06 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Л.М. Ковальчук