Справа № 691/757/16-ц
Провадження № 2/691/381/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Городищенський районний суд

Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що він являється власником жилого будинку по вул. Прорізна, 21 у с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області, в якому проживав разом з відповідачем до березня 2015 року. 08.06.2016 року шлюб між ними розірваний. Він проживає з іншою жінкою по вул. Устима Жука, а в будинку залишилась проживати відповідач. З незрозумілих йому причин, відповідач його в будинок не пускає, чинить перешкоди у вільному користуванні майном та вивозить майно з будинку, змінила всі замки. На його неодноразові звернення відповідач не реагує і вважає, що діє правильно. Враховуючи викладене, звернувся до суду та просить: зобовязати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод в користуванні жилим будинком з надвірними спорудами, що розташований по вул. Прорізна, 21 у с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області; зобовязати ОСОБА_2 повернути йому вказаний жилий будинок з надвірними спорудами у технічному стані, який був за час їхнього проживання в ньому до березня 2015 року.

В свою чергу, ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 17.10.1981 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_1 В 1989 році вони придбали старий житловий будинок по вул. Прорізна, 21 у с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області. У даному господарстві вони побудували новий будинок, будівництво завершили в 1995 році і перейшли в нього проживати. В даному будинку вона живе і на даний час. В 2008 році ОСОБА_1 залишив сімю, виїхавши до м. Москва з іншою жінкою, з якою проживає і по даний час в с. Дирдин. Після повернення в 2015 році з м. Москва, ОСОБА_1 додому не повернувся, але по спільній домовленості, забрав до співмешканки частину речей, а саме: особисті речі, меблі та інструменти. З ініціативи відповідача ОСОБА_1, 08.06.2016 року, рішенням Городищенського районного суду Черкаської області, шлюб між ними був розірваний. Заява ОСОБА_1 про те, що вона чинить йому перешкоди у користуванні будинком та господарськими будівлями не відповідає дійсності і це нічим не підтверджується, оскільки вона таких дій не вчиняє. Навпаки, вона дає свою згоду на те, щоб ОСОБА_1 в добровільному порядку забрав свої особисті речі та частину речей, придбані спільно під час шлюбу. Вимоги ОСОБА_1 про зобовязання її повернути йому, як одноособовому власнику, житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Прорізна, 21 у с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області, є порушенням її конституційних прав та прав, закріплених іншими нормами законодавства. Невизнання за нею ОСОБА_1 права власності на вказане домоволодіння змусило її звернутися до суду з зустрічним позовом. Враховуючи викладене, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Прорізна, 21 у с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Позивач по первісному позову ОСОБА_1, який є відповідачем по зустрічному позову, в судовому засіданні свої вимоги підтримав та визнав вимоги по зустрічному позову.

Відповідач по первісному позову ОСОБА_2, яка є позивачем по зустрічному позову, та її представник позов ОСОБА_1 не визнали, зазначивши, що перешкоди у користуванні майном позивачу ніхто не чинить. Також, ОСОБА_2 та її представник підтримали свої вимоги по зустрічному позову.

Суд, вислухавши позивача по первісному позову, який є відповідачем по зустрічному позову, та позивача по зустрічному позову, яка є відповідачем по первісному позову, і її представника, повно і всебічно зясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які надані сторонами та були досліджені в судовому засіданні, вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, 17.10.1981 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. В 1989 році вони придбали старий житловий будинок по вул. Прорізна, 21 у с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області, на місці якого побудували новий будинок. Будівництво завершили в 1995 році і перейшли в нього проживати. Вказане домоволодіння, на підставі свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ 207464 від 11.08.008 року, виданого виконавчим комітетом Дирдинської сільської ради, було зареєстроване на праві особистої власності за ОСОБА_1 ( довідка Городищенського відділку КП ЧООБТІ № 202 від 24.05.2016 року). В 2010 році ОСОБА_1 залишив сімю і на даний час проживає з іншою жінкою у с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області. На даний час, у вказаному будинку проживає ОСОБА_2 08.06.2016 року, рішенням Городищенського районного суду Черкаської області, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний.

На даний час, ОСОБА_1 звернувся до суду та стверджує, що ОСОБА_2 створює йому перешкоди в користуванні житловим будинком з надвірними спорудами. Зокрема, ОСОБА_1 зазначив, що бувша дружина змінила усі замки в дверях та ключі йому не віддає, що позбавляє його змоги вільно користуватись будинком та надвірними спорудами, дозволяє йому приходити, але лише в її присутності заходити в приміщення та користуватися речами. Також, в обґрунтування своїх вимог, зазначив, що ОСОБА_2 продає без дозволу речі, які були набуті ними у шлюбі.

Заперечуючи факт створення перешкод бувшому чоловікові, ОСОБА_2 зазначила, що дозволяє йому заходити в будинок та надвірні споруди, але факт того, що вона змінила усі замки у будівлях, що перешкоджає ОСОБА_1 вільно у них заходити, не заперечувала.

Таким чином, з вище викладеного вбачається, що ОСОБА_2 дійсно створює ОСОБА_1 перешкоди у користуванні його майном, що порушує його право на володіння, користування та розпорядження власним майном, а тому суд вважає, що позов у цій частині обґрунтований, підтверджений належними доказами, а тому підлягає до задоволення.

Щодо вимог ОСОБА_1 в частині зобовязання ОСОБА_2 повернути йому жилий будинок з надвірними спорудами по вул. Прорізна, 21 у с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області у належному технічному стані, який був за час їхнього проживання в ньому до березня місяця 2015 року, то суд вважає, що вони до задоволення не підлягають, оскільки позивач не довів в судовому засідання та не підтвердив належними доказами те, що технічний стан будинку, за час його відсутності, погіршився. При цьому, суд бере до уваги пояснення позивача ОСОБА_1, надані ним в судовому засіданні про те, що за час його відсутності, з будинку зникли газова плита, пральна машина, меблі та інші речі, - і саме це він мав на увазі, висунувши зазначену вимогу до відповідача. Щодо самого будинку, то позивач зазначив, що, за час його відсутності, їхні діти, які, з його згоди та згоди відповідача, проживали разом із останньою, замінили вікна на пластикові та старі вхідні двері на нові, іноземного виробництва. До зазначених поліпшень, позивач ніяких заперечень не висловлював. Інших робіт, які б призвели до погіршення технічного стану будинку, позивач не назвав та ніяких доказів не надав.

На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551,20 гривня.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Прорізна, 21 у с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області, що є спільною сумісною власністю подружжя, суд вважає наступне.

Відповідно до ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Тобто, дана стаття закріплює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності подружжя, навіть у випадках, коли майно, яке придбане подружжям під час шлюбу, зареєстроване на когось одного з них.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Розірвання шлюбу, як зазначено у ч. 1 ст. 68 СК України, не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Тому, враховуючи вище викладене, суд вважає, що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований по вул. Прорізна, 21 у с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області, який був придбаний, а потім на його місці збудований новий під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, є їхньою спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а у разі такого поділу, згідно зі ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З огляду на вищевикладене, за відсутності шлюбного договору між сторонами, та враховуючи те, що відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1 позовні вимоги визнав в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений належним чином доказами, а тому підлягає до задоволення.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати (сплачений останньою судовий збір) у сумі 1530,00 гривень.

Керуючись: ст. ст. 60, 61, 68, 69, 70 СК України; ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст.. 391 ЦК України; ст. ст. 10, 11,13, 14, 81, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном задоволити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 в користуванні жилим будинком з надвірними спорудами, що розташований по вул. Прорізна, 21 у с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551 (п'ятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину спільної сумісної власності подружжя, задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Прорізна, 21 у с. Дирдин, Городищенського району, Черкаської області, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у сумі 1530 (одна тисяча п'ятсот тридцять) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлений 16.09.2016 року.

Суддя ОСОБА_3