Справа № 521/ 5466/ 15-ц
Провадження № 2/521/393/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд визнати за нею право на обовязкову частку у спадщини, після смерті ОСОБА_5, померлої 03.07.2007 року в розмірі 1/6 частини всього спадкового майна, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлої 23.06.2011 року. Визнати за нею право власності на 1/8 частку житлового будинку під № 26/2 по вулиці Строганова в місті Одесі, що в цілому складається з однієї будівлі з черепашника, літ.»Б» загальною площею 61,9 кв.м, т надвірних господарчих споруд: літня кухня літ. «К», гараж літ.»Л», мостіння I, огородження № 2,3,6. Свій позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 являлася матірю ОСОБА_5. 24.10.1981 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_8, при реєстрації шлюбу з ОСОБА_8, дружина набула прізвище «Ушачева». ОСОБА_9 помер. 20.09.1991 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 було зареєстровано шлюб, при реєстрації якого прізвище ОСОБА_5 не змінювалося. 03.07.2007 року ОСОБА_5 померла, після її смерті відкрилася спадщина. За час життя ОСОБА_5 склала заповіт від 04.06.2004 року, відповідно до якого все своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_11. ОСОБА_11 в установленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 померлої 03.07.2007 року шляхом подачі до Сьомої ОСОБА_12 державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини від 26.12.2007 року зареєстрованої в реєстрі за № 2-6171. На день смерті ОСОБА_5, її матір ОСОБА_13 була непрацездатною пенсіонером. ОСОБА_6 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті дочки, шляхом подачі заяви до Сьомої одеської державної нотаріальної контори 18.10.2007 року, зареєстрованої в реєстрі за № 3-4627. Крім цього, з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, померлої 03.07.2007 року звернувся і чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_10 Спадковим майном після смерті ОСОБА_5 є 3/4 частини житлового будинку під № 26/2 по вулиці Строганова в місті Одесі, що в цілому складається з однієї будівлі з черепашнику, літера «Б», загальною житловою площею 61,9 кв.м, та надвірних господарчих споруд: літня кухня літ. «К», гараж літ.»Л», мостіння I, огородження №2,3,6, які належали на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_5. Далі позивачка вказує, що за правилами статті 1241 ЦК України ОСОБА_6, як непрацездатна матір ОСОБА_5 мала право на обовязкову частку, тобто на 1/6 частку від усього спадкового майна, до якого входить 3/4 частини житлового будинку під № 26/2 по вулиці Строганова в м. Одесі. Отже ОСОБА_6 на момент смерті мала право на 1/8 частку вищевказаного житлового будинку (1/6 від 3/4). 17.12.2009 року ОСОБА_11 помер, у звязку з чим не встиг оформити Свідоцтво про право на спадщину, після смерті ОСОБА_5 Після смерті ОСОБА_11 єдиним спадкоємцем є його син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 23.06.2011 року померла ОСОБА_6, спадкоємицею якої є позивачка ОСОБА_1 відповідно до заповіту посвідченого приватним нотаріусом Котовського міського нотаріального округу ОСОБА_14, зареєстрованого реєстрі за № 18 від 12.01.2010 року. ОСОБА_1 у своєму позові також вказує, що 02.08.2011 року вона у встановленому законом порядку звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 померлої 23.06.2011 року, але отримала відмову у видачі вказаного свідоцтва, у звязку чим вимушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 позв не визнала з підстав викладених у письмових поясненнях на позов, в яких вказується, що їхня сторона вважає позов поданий до її довірительки, таким що поданий до не належного відповідача, тому що ОСОБА_2, яка дії в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, ніяких прав та законних інтересів позивача не порушує, а навпаки обидві сторони знаходяться у однаковому процесуальному становищі. По-друге, як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою для звернення до суду була відмова отримана позивачкою в нотаріальній конторі, однак вона до цієї контори не зверталася та відмову не отримувала. По-трете в своїй позовній заяві ОСОБА_1 намагається ввести суд в оману вказуючи, що ОСОБА_6 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті своєї матері та отримала право на обовязкову частку у спадщині після смерті своєї дочки, однак ця заява є голослівною та нічим не підтверджується. Дійсно, ще при житті ОСОБА_6 звернулася до Малиновського районного суду міста ОСОБА_12 з позовом до ОСОБА_10 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, який спочатку своїм заочним рішення задовольнив позов частково, визнав за ОСОБА_6 право власності на 3/4 частини будинку № 26/2 по вулиці Строганова в м. Одесі. Однак, рішенням апеляційного суду Одеської області у задоволенні цього позову було відмовлено. Оскільки ОСОБА_6 було відмовлено у задоволенні позову про визнання права власності на спадкове майно, не набула і цього права ОСОБА_1 Одночасно представник ОСОБА_2 подала заяву про застосування строку позовної давності, вказуючи, що ОСОБА_6 померла 23.06.2011 року, позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 02.08.2011 року, але звернулася до суду провисання права на спадщину тільки 06.04.2015 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її вістун ості та у відсутності її представника ОСОБА_15 Одночасно у заяві зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково, визнає за нею право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5, у розмірі 1/6 частини всього спадкового майна. Не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/12 частину житлового будинку № 26/2 по вулиці Строганова в м. Одесі.

Суд, вислухавши учасників процесу, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає, частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_10 знаходилися у шлюбі з 20 вересня 1991 року. Під час шлюбу подружжя за договором купівлі-продажу від 04 червня 2004 року придбали в рівних частках кожний 1/2 частину жилого будинку по вулиці Строганова, 26/2 (вулиця Ударників) в м. Одесі, а за договором від 08 вересня 2004 року подружжя придбали другу 1/2 частину цього ж будинку, яка була зареєстрована на ОСОБА_5 Таким чином за двома договорами купівлі-продажу на ОСОБА_5 було зареєстровано 3/4 частин будинку, а на ОСОБА_10 1/4 частина будинку. 03 липня 2007року ОСОБА_5 померла. З врахуванням вищевказаних договорів купівлі-продажу, а також ч.1 ст. 60 СК України, згідно з яким майно, набуте подружжям під час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку № 26/2 по вулиці Строганова в місті Одесі.

В судовому засіданні встановлено, що при житті ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно заповідала сину ОСОБА_11

Як вбачається з заяви ОСОБА_11 до Сьомої ОСОБА_12 державної нотаріальної контори № 2098 від 26 грудня 2007 року, ОСОБА_11 приймає спадщину за заповітом щодо майна, яке відкрилося після смерті його матері ОСОБА_5 В заяві ОСОБА_11 вказується, що крім нього є спадкоємці: чоловік померлої ОСОБА_10 та мати померлої ОСОБА_6. Згідно заяви № 1627 від 09 жовтня 2007 року до Сьомої ОСОБА_12 державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_6, в якій вказується, що вона приймає спадщину, що відкрилася після смерті її дочки ОСОБА_5. У заяві зазначено, що окрім неї є спадкоємці син ОСОБА_16 та чоловік ОСОБА_10 Матеріалами справи також підтверджено, що 28 листопада 2007 року до Сьомої нотаріальної контори звернувся ОСОБА_10 з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його дружини ОСОБА_5

Як вбачається з листа за № 5176 від 28 листопада 2007 року складеного на імя ОСОБА_6, Сьома одеська державна нотаріальна контора сповіщає, що 28.11.2007року звернувся ОСОБА_10 чоловік ОСОБА_5, з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на частку в їх спільному майні, а саме на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який знаходиться в місті Одесі по вулиці Строганова, № 26/2. Нотаріус повідомляє, що згідно ст.241 Інструкції «про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», розяснюється, що уразі незгоди з цим Вона має право звернутися до районного суду про заперечення майнових вимог того, хто пережив дружину.

Суд, проаналізувавши матеріали спадкової справи, що була відкрита після смерті ОСОБА_5, прийшов до висновку, що жоден із спадкоємців, що звернулися до нотаріальної контори не отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом або за законом. Проте, наявна у матеріалах спадкової справи ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 21 січня 2009 року про витребування із нотаріальної контори спадкової справи, свідчить про невизнання ОСОБА_6 особистого права ОСОБА_10 на 1/2 частку домоволодіння, що стало приводом для її звернення до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом про визнання права власності на 3/4 частини спірного домоволодіння.

Відповідно до ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Правильне застосування ст.1241 ЦК України передбачає визначення кола осіб, які належать до категорії повнолітніх, непрацездатних осіб. Непрацездатними є особи, які на день відкриття спадщини досягли пенсійного віку (55 років для жінок, 60 років для чоловіків) або на цей самий день визнавалися інвалідами (незалежно від групи інвалідності).

Згідно заяви ОСОБА_6, поданої до Сьомої нотаріальної контори та посвідченої державним нотаріусом Сьомої ОСОБА_12 державної нотаріальної контори,ОСОБА_6 народилася 05.04.1925 року, тобто на час смерті її дочки ОСОБА_5, померлої 03 липня 2007 року їй виповнилося повних 82 років.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_5, її мати ОСОБА_6 мала право на обовязкову частку у спадковому майні, яке складалося з 1/2 частини житлового будинку № 26/2 по вулиці Строганова в місті Одесі, однак ні вона, ні спадкоємець ОСОБА_17 за заповітом ОСОБА_11, на ОСОБА_10 чоловік покійної ОСОБА_17, який не мав права на обовязкову частку, але мав би отримати свідоцтво про право власності на 1/2 частку спірного домоволодіння як чоловік що пережив свою дружину, не отримали належний кожному право встановлюваний документ на відповідну частку майна, у звязку з ініціюванням у 2009 році судового спору саме ОСОБА_6.

В судовому засіданні встановлено, що 17.12.2009 року ОСОБА_11 помер, про що в книзі реєстрації смертей 18.12.2009року зроблено відповідний запис за № 6647, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_12 міського управління юстиції. Відповідно до матеріалів спадкової справи його спадкоємцем є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від імені якого в даний процес залучена його законний представник ОСОБА_2.

23 червня 2011 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місті Котовську Котовського міського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 292). 12 січня 2010 року ОСОБА_6 склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповідала ОСОБА_1 позивачці поданій справі.

09 листопада 2015 року помер ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_12 міського управління юстиції. Згідно з матеріалами спадкової справи, відкритою у звязку зі смертю ОСОБА_10 спадкоємицею щодо його майна заповітом є ОСОБА_4, залучена до розгляду даної в якості співвідповідача як правонаступник ОСОБА_10

Матеріалами спадкової справи, заведеної щодо майна померлої ОСОБА_6 підтверджується, що 02 серпня 2011 року до приватного нотаріуса Котовського міського нотаріального округу звернулася ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлої 23.06.2011 року. З матеріалів спадкової справи вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_1 не видавалося.

Відповідно до вимог діючого законодавства свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі необхідних документів та відомостей (ст.ст. 42, 68 закону України «Про нотаріат») п.4.12 глави 10 розділу 11 порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року 296/5. Відповідно до п.4.14. пункту 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування з законом, прийняття спадкоємцем спадщини у вставлений законом спосіб, склад спадкового майна на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрацію проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві (п.4.15 ОСОБА_13 10 Розділу 11 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»). Так частиною 1 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Аналізуючи документи, що знаходяться в матеріалах спадкової справи, суд приходить до висновку, що саме відсутність право встановлювального документу на частку домоволодіння № 26/2 по вулиці Строганова в м. Одесі на імя покійної ОСОБА_6 та відсутність реєстрації права власності на цю частку за ОСОБА_6 позбавляють позивачку права отримати свідоцтво про право власності на частку спадкового майна. В ході розгляду справи суд прийшов до висновку, що обовязкова частка ОСОБА_6 у спадщині, що відкрилася після смерті її дочки ОСОБА_18, складає 1/6 від 1/2 частини домоволодіння № 26/2 по вулиці Строганова в місті Одесі.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду Цивільних і кримінальних справ у п.3.1. Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», звернув увагу судів, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, якій засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). За змістом ст. 392 ЦК України належним відповідачем є особа учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема житловий будинок, земельну ділянку. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося представником відповідачки ОСОБА_2, що її довірителька, і вона особисто не визнають право ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_1 на будь-яку частку у спірному домоволодінні. Частково визнаються і позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_19

Заперечуючи проти задоволення позову представник відповідачки ОСОБА_2 вказувала, що їхня сторона не визнає позов з наступних причин, по-перше, що ОСОБА_6 не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її дочки ОСОБА_5, померлої 03.07.2007 року, а саме спадщини у вигляді обовязкової частки; по-друге рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 червня 2012 року у задоволенні позову ОСОБА_6 (правонаступником якої є ОСОБА_1В.) відмовлено. Суд не приймає до уваги вказані заперечення, з огляду на наступне. Матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 підтверджується, що 09 жовтня 2007 року ОСОБА_6 звернулася до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в якій нічого не вказується про обовязкову частку. Згідно документів, до цієї ж нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом звернувся 26 грудня 2007 року син покійної ОСОБА_11 Оскільки ОСОБА_11 звернувся до нотаріальної контори після своєї бабусі ОСОБА_6, то ОСОБА_6 могла не знати про існування заповіту, а тому і вказувала у заяві про прийняття спадщини у вигляді обовязкової частки. Однак звернення до нотаріальної контори ОСОБА_6 підтверджує про її бажання прийняти спадщину після смерті дочки, а оскільки вона мала право тільки на обовязкову частку, то зміст її заяви до нотаріальної контори правового значення для даної справи не має. Як вбачається з резолютивної частини рішення апеляційного суду Одеської області від 26 червня 2012 року, апеляційний суд скасував рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_12 від 21 вересня 2010 року у мотивувальній частині якого вказується, що суд вважає, що позивачка (Балабан) має право на спадкування за законом 3/4 частини домоволодіння по вулиці Строганова, 26/2 в м. Одесі після смерті ОСОБА_11, як спадкоємець другої черги. З цих підстав суд приходить до висновку, що ОСОБА_20 було відмовлено у позові про визнання права власності в порядку спадкування після смерті її онука ОСОБА_11, а не в порядку спадкування обовязкової частки у спадщині, що відкрилася після смерті її дочки ОСОБА_5

З цих підстав суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а саме про визнання за нею право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5, померлої 03.07.2007 року в розмірі 1/6 частини всього спадкового майна, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/12 частину житлового будинку № 26/2 по вулиці Строганова в м. Одесі, що в цілому складається з однієї будівлі з черепашнику, літера «Б», загальною житловою площею 61,9 кв.м, та надвірних господарчих споруд: літня кухня літ.»К», гараж літ. «Л», мостіння I, огородження № 2,3,6.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази мають бути належними та допустимими. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, частково задовольняючи позов ОСОБА_1, не приймає до уваги посилання представника відповідачки про необхідність застосування строків позовної даності, тому що позивачка ОСОБА_1 своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті її бабусі ОСОБА_6, однак Свідоцтво про право власності на спадщину або відмову нотаріуса у видачі такого Свідоцтва не отримала з незалежних від неї причин. Суд також враховує, що закон не обмежує строком отримання спадкоємцем саме Свідоцтва про право на спадщину як законом так і за заповітом, обмеження стосуються тільки звернення до нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини, яка позивачкою була подана своєчасно, а значить позивачка може звертатися до суду з таким позовом до припинення порушення її прав.

Керуючись ст.ст. 368, 392, 1222, 1223, 1233, 1241 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, ОСОБА_4 (як правонаступниці ОСОБА_10М.) про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_5, померлої 03.07.2007 року в розмірі 1/6 частини всього спадкового майна, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлої 23.06.2011 року.

Визнати за ОСОБА_1 права власності на 1/12 частину житлового будинку № 26/2 по вулиці Строганова в м. Одесі, що в цілому складається з однієї будівлі з черепашнику, літера «Б», загальною житловою площею 61,9 кв.м, та надвірних господарчих споруд : літня кухня літ.»К», гараж літ. «Л», мостіння I, огородження -№ 2,3,6, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6, померлої 23.06.2011 року.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів.

Головуючий: