провадження 2-зз/201/216/16
УХВАЛА

02 грудня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільних справах за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та грошових сум, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» 19 квітня 2010 року звернулося до суду з позовом до відповідачів ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та грошових сум..

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2010 року було вжито заходи забезпечення позову по справі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2010 року позовну заяву задоволено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2011 року апеляційна скарга ОСОБА_4А задоволена частково, а саме: рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2010 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» витрат на правову допомогу в сумі 400 грн. скасовано, в задоволенні солідарного стягнення з ОСОБА_4 зазначеної суми як правової допомоги, відмовлено. В іншій часині рішення суду залишено без змін.

Судові рішення у встановленому законом порядку набрали законної сили.

ОСОБА_1 21 листопада 2016 року звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, а саме: зняти арешт з рухомого та нерухомого майна, що йому належить.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

На підставі ч. 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі, особи, які брали участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому з урахувань зазначеного суд вважає можливим розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову за відсутності цих осіб.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши матеріали справи і заяви та оцінивши обставини справ, а також надані та добуті докази, суд вважає що заява не підлягає задоволенню, оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2010 року, в частині яке залишено без змін рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2011 року, позовну заяву задоволено, а саме: стягнути солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 195826 грн. 27 коп; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 87288 грн. 10 коп; стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 1700 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120 грн., а всього 1820 грн; стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» витрати на правову допомогу 400 грн. Вказане рішення суду у встановленому законом порядку набрало законної сили, тобто з урахуванням зазначеного існує обовязок боржників, так як він не був припиненим чи добровільно виконаний боржниками чи іншою особою, також слід звернути увагу, що зазначені заходи забезпечення позову були вжиті саме з метою виконання рішення суду, однак у заяві не було зазначено та на підтвердження не надано відповідних доказів, що рішення виконано добровільно чи в примусовому порядку чи інше, крім того до заяви не було надано будь-яких доказів, що заборгованість всіх відповідачів перед позивачем на час подання цієї заяви відсутня, в звязку з чим та враховуючи вищевикладене не може суд прийняти до уваги можливі наполягання заявників на їх заяві, оскільки останнє спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджено, в звязку з чим відсутні передбачені законом підстави для скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-154, 168, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільних справах за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк «ПриватБанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та грошових сум відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя