22-ц/775/828/2016(м)
Головуючий у 1 інстанції Курбанова Н.М.
Єдиний унікальний номер 266/3605/16-ц Номер провадження 22-ц/775/828/2016(м)
Категорія 59 Доповідач Барков В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Лісового О.О.,

Ткаченко Т.Б.,

секретар Брежнєв Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу представника компанії «АРКОУЗ СЕРВІСІЗ ЛТД» (ARCOSE SERVICES LTD) Мащенко Людмили Іванівни на ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2016 року у справі за заявою представника компанії «АРКОУЗ СЕРВІСІЗ ЛТД» (ARCOSE SERVICES LTD) Мащенко Людмили Іванівни про забезпечення морських вимог,

заінтересована особа: Компанія КЛЕОНА ТРЕЙД ЛЛП Compani «KLEONA TRADE LLP»,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року представник компанії «АРКОУЗ СЕРВІСІЗ ЛТД» (ARCOSE SERVICES LTD) Мащенко Л.І. звернулась до суду із заявою про забезпечення морських вимог шляхом накладення арешту на морське судно «SEVERODVINSKIY», номер ІМО 6521915, під прапором Республіки Молдова, яке знаходиться в порту Маріуполь, Донецької області, Україна, та яке належить на праві власності компанії «KLEONA TRADE LLP» (Великобританія) і перебуває в управлінні названого судновласника, шляхом затримання вказаного судна біля безпечного причалу морського порту Маріуполь.

В обґрунтування заяви заявник зазначав, що відповідно до контракту № 3004-1/2014 від 30 серпня 2014 року компанія «КЛЕОНА ТРЕЙД ЛЛП» замовила у компанії «АРКОУЗ СЕРВІСІЗ ЛТД» ремонтні роботи судна «SEVERODVINSKIY». З квітня 2016 року спірне судно постійно знаходиться в акваторії морського порту Маріуполь, виконуючи днопоглиблювальні роботи. Судновласник компанія «КЛЕОНА ТРЕЙД ЛЛП» до теперішнього часу не сплатив виконавцю залишок вартості робіт у розмірі 49 650 доларів США та передбачені угодою штрафні санкції у розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожний день прострочення сума яких складає 27 418,95 доларів США та витрати на юридичні послуги та збори тому для забезпечення цієї морської вимоги просила задовольнити свою заяву.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2016 року у задоволенні заяви про забезпечення морської вимоги відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник компанії «АРКОУЗ СЕРВІСІЗ ЛТД» (ARCOSE SERVICES LTD) Мащенко Л.І. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просила її скасувати та постановити нову про задоволення заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника компанії «АРКОУЗ СЕРВІСІЗ ЛТД» (ARCOSE SERVICES LTD) Мащенко Л.І., яка просила апеляційну скаргу задовольнити, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постановлену ухвалу необхідно скасувати та відмовити у вжитті заходів забезпечення позову, з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції з посиланням на положення ст.ст. 42-43 КТМ України виходив з того, що заявником не надано належних та допустимих доказів існування морської вимоги та спору між компаніями «АРКОУЗ СЕРВІСІЗ ЛТД» (ARCOSE SERVICES LTD) та «КЛЕОНА ТРЕЙД ЛЛП» (Compani «KLEONA TRADE LLP»).

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Дійсно, п. 16 ст. 42 КТМ України передбачено, що судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управлення, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов'язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв'язку з заробітною платою та іншими коштами, що належать капітану, членам командного складу та іншим членам екіпажу у зв'язку з виконанням ними своїх службових обов'язків на борту судна, включаючи витрати на репатріацію і внески за соціальним страхуванням, що сплачуються від їх імені.

Статтею 43 КТМ України передбачено, що будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов'язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла, або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

Між тим, норми ст. 41-43 КТМ України регулюють накладення арешту на судно, яке зареєстроване в Україні, арешт суден під іноземним прапором згідно з правилами КТМ України не є можливим.

Нормативним актом, який регулює питання накладення арешту на судна під іноземним прапором є Міжнародна конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10 травня 1952року, яка була ратифікована Законом України від 07 вересня 2011 року та набрала чинності для України 16 травня 2012 року.

Відповідно до підп. L п. 1 ст. 1 Конвенції морська вимога означає вимогу, що виникає, зокрема, із будування, ремонту або спорядження судна чи докових зборів.

Згідно п. 2 цієї ж статті Конвенції арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

На підтвердження морської вимоги заявником наданий контракт № 3004-1/2014 від 30 серпня 2014 року та додаткова угода до нього від 26 грудня 2014 року щодо порядку здійснення розрахунків за контрактом, акт виконаних робіт та листи директора компанії «КЛЕОНА ТРЕЙД ЛЛП» (Compani «KLEONA TRADE LLP» в яких він визнавав порушення строків оплати робіт(а.с. 6-10, 11, 13, 16, 17).

Таким чином, не можна погодитися і з висновком суду першої інстанції щодо відсутності доказів існування морської вимоги, а тому постановлену ним ухвалу необхідно скасувати.

Вирішуючи заяву про забезпечення морських вимог, апеляційний суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Оскільки морська вимога виникла між юридичними особами, апеляційний суд вважає, що справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову до подання позовної заяви з метою запобігання порушення права передбачено лише за позовами відносно інтелектуальної власності.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала, як така, що не відповідає вимогам ст. ст. 151, 152 ЦПК України, підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні заяви про вжиття запропонованих заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника компанії «АРКОУЗ СЕРВІСІЗ ЛТД» (ARCOSE SERVICES LTD) Мащенко Людмили Іванівни - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 вересня 2016 року - скасувати.

У задоволенні заяви представника компанії «АРКОУЗ СЕРВІСІЗ ЛТД» (ARCOSE SERVICES LTD) Мащенко Людмили Іванівни про забезпечення морських вимог - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді В.М. Барков

О.О. Лісовий

Т.Б. Ткаченко