Справа № 589/346/16-ц
Провадження № 2/589/276/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 р. м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Шосткинської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обгрунтовані таким. 20.12.2013 помер син позивача ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно - 1/4 частину на квартиру АДРЕСА_1, яка відповідно до свідоцтва про право власності на житло ВО "Свема" від 16.08.1999 № 2912, належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Заповіту спадкодавець не складав.

У січні 2016 року позивач звернулась до державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що надані позивачем правовстановлюючі документи на вищезазначене нерухоме майно - Свідоцтво про право власності ВО "Свема" від 16.08.1999 № 2912 не зареєстроване відповідним чином у відповідному державному реєстраційному органі, що суперечить вимогам ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимогам п.п. 4.14, 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5.

З урахуванням викладеного, посилаючись на норми ст. 381, 392, 1220, 1261, 1265, 1268 - 1270 ЦК України позивач просив встановити факт належності на праві власності померлому ОСОБА_2 1/4 частини вищевказаної квартири, а також визнати за позивачем право власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в особі свого повноважного представника в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке.

Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви спадкоємець ОСОБА_3 - відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Таким чином будь-які інші особи на спадщину не претендують.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно рішення Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Суд вважає, що встановлення фактів належності обєктів нерухомого майна померлому з подальшим визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а тому з урахуванням вищевикладених нормативних приписів визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_2, померлому 20.12.2013 року, належала на праві власності 1/4 (одна четверта) частина квартири АДРЕСА_2, яка складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 46,4 кв.м., загальною площею 76,9 кв.м, кухні площею 9,1 кв.м., вбиральні площею 1,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,8 кв.м., коридору площею 13,2 кв.м., кладовки площею 1,4 кв.м. лоджії площею 2,7 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/4 (одну четверту) частину квартири АДРЕСА_3, яка складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 46,4 кв.м., загальною площею 76,9 кв.м, кухні площею 9,1 кв.м., вбиральні площею 1,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,8 кв.м., коридору площею 13,2 кв.м., кладовки площею 1,4 кв.м. лоджії площею 2,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 20 грудня 2013 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М.Сидорчук