У Х В А Л А

16.02.2016 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участі секретаря Бондар С.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання батьківства, -

у с т а н о в и в :

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив, що позивач ОСОБА_1 не є тієї особою, яка має право звертатися до суду з позовом про оспорювання батьківства. Тому вважав, що ця справа не підлягає розгляду і її необхідно припинити. При цьому послався на п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно з яким оспорити батьківаство мають право особа, яка записана батьком та жінка, яка народила дитину в шлюбі. Чи залишати заяву без розгляду, чи закривати провадження у справі - йому не відомо, на розгляд суду.

Позивач та її представник вважали, що клопотання безпідставне і задоволенню не підлягає, оскільки батьком дитини записаний відповідач ОСОБА_3, а матір'ю - позивач, яка має право звертатися до суду з таким позовом.

Відповідач ОСОБА_4 підтримав думку позивача та її представника.

Заслухавши учасників процесу, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно зі ст.128 цього ж Кодексу, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

П.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" надає право звернення до суду з позовом про оспорювання, а не встановлення батьківства, особі, яка записана батьком дитиним, також її матері, якщо вона народила дитину в шлюбі.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст.122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини.

Даний же позов є позовом про визнання батьківства, тому мати дитини має право звернутися до суду відповідно до приписів ст.128 СК України.

Разом з цим суд вважає, що попередній розгляд справи слід відкласти і надати позивачеві можливість уточнити та визначитись зі своїми позовнми вимогами, а також колом відповідачів з огляду на вимоги ст.ст.128, 136 СК України.

Керуючись ст.ст.126, 128, 136 СК України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання відповаідача ОСОБА_3 про припинення розгляду справи відмовити.

Попередній розгляд справи відкласти, надати позивачеві можливість уточнити та визначитись зі своїми позовнми вимогами, а також колом відповідачів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий К.Шепель