РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

16 лютого 2016 року м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Короткого І.П.

при секретарі Галік А.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, припинення права на частку у спільному майні, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням зі зняттям з реєстрації, стягнення сплачених комунальних платежів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що позивачу належить 3/5, а відповідачу та третій особі по 1/5 частці квартири АДРЕСА_1. З 1996 року відповідач у вказаній квартирі не проживає, комунальних платежів не сплачує, у звязку з чим позивачем було сплачено замість відповідача 6953 грн. комунальних платежів по вказаній квартирі. З цих підстав позивач просить суд:

- зобовязати відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належними позивачу 3/5 частками вказаної квартири;

- припинити право спільної часткової власності сторін на вказану квартиру;

- визнати за позивачем право власності на 1/5 частку вказаної квартири зі сплатою відповідачу компенсації її вартості;

- визнати відповідача таким, що втратив право користування жилою площею вказаної квартири зі зняттям відповідача з реєстрації в квартирі;

- стягнути з відповідача на користь позивача 6953 грн., сплачених позивачем комунальних платежів по вказаній квартирі.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив про обставини, як вони зазначені у позові.

Відповідач в судове засідання не зявився, у звязку з чим суд проводить заочний розгляд справи.

Третя особа пояснила про обставини, як вони зазначені у позові.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачу належить 3/5, а відповідачу та третій особі по 1/5 частці квартири АДРЕСА_1. З 1996 року відповідач у вказаній квартирі не проживає, комунальних платежів не сплачує, у звязку з чим позивачем було сплачено замість відповідача 6555,16 грн.

Ці обставини підтверджуються договором міни від 06.07.1994 року, свідоцтвами про право на спадщину від 13.08.2002 року та 09.07.2013 року, витягами з Державного реєстру речових прав, квитанціями про сплату комунальних послуг.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Оскільки наданими позивачем квитанціями підтверджується сплата ним 32775,8 грн. як комунальні платежі по вказаній квартирі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 6555,16 грн. (32775,8 грн. : 5), тобто 1/5 частина цих платежів.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити з таких підстав.

Ч.1 ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд вважає, що позивач не довів, що відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, що спільне володіння і користування сторонами вказаною квартирою є неможливим та припинення права відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам його сім'ї.

Так, як докази в цій частині позивач надав суду довідку з місця проживання від 22.05.2015 року, акт від 02.06.2015 року про не проживання відповідача у вказаній квартирі, відповідь Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області від 15.06.2015 року про відсутність заяв від відповідача про конфлікти або перешкоджання у проживанні у квартирі, також були допитані свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Але ці документи та показання вказаних свідків не містять в собі інформації про те, що відповідач перешкоджає позивачу у здійсненні права користування та розпорядження квартирою, що володіння і користування сторонами вказаною квартирою є неможливим та припинення права відповідача на частку у спільному майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам його сім'ї. Зокрема, ніяких доказів про те, що відповідач та члени його сім'ї окрім вказаної квартири мають інше житло, суду не надано.

За таких обставин суд вважає, що в задоволенні позову в частині позовних вимог про

- зобовязання відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належними позивачу 3/5 частками вказаної квартири,

- припинення право спільної часткової власності сторін на вказану квартиру,

- визнання за позивачем права власності на 1/5 частку вказаної квартири зі сплатою відповідачу компенсації її вартості,

слід відмовити через недоведеність.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Разом з тим, ця правова норма регулює правовідносини, що склалися між власником житла та членом його сім'ї, який не є власником житла, оскільки міститься у главі 32 ЦК України «Право користування чужим майном».

Тому в задоволенні позову в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування жилою площею вказаної квартири зі зняттям відповідача з реєстрації в квартирі слід відмовити через відсутність до того правових підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 27, 60, 88, 214, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6555 (шість тисяч пятсот пятдесят пять) гривень 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 238 (двісті тридцять вісім) гривень 16 копійок судових витрат.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя

16.02.2016