Справа № 342/280/16-ц
Провадження № 2/342/278/2016
УХВАЛА

23 березня 2016 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області, ОСОБА_1, ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживача на інформацію,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, звернувся в суд з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживача на інформацію в якому просить 1).Відповідь, надану ПАТ "УкрСиббанк" в листі вих.: 35/4046 від: 15.02.2016 року ОСОБА_2 за його заявою про надання роз'яснення від 18 січня 2016 року, визнати дією ПАТ "УкрСиббанк", такою, що порушує право ОСОБА_2 на інформацію, виражену в наданні відповіді, що не відповідає суті заяви ОСОБА_2 про надання роз'яснення від 18 січня 2016 року та є неправомірною відмовою в наданні запитуваної інформації/роз'яснення. 2) припити дію ПАТ "УкрСиббанк", яка порушує право ОСОБА_2 на інформацію, виражену у ненаданні належної відповіді/роз'яснення за заявою ОСОБА_2 про надання роз'яснення від 18.01.2016 року, та зобов'язати ПАТ «УкрСиббанк» надати ОСОБА_2 за адресою вул. Братів Окуневських, 30/26, м. Городенка, Івано-Франківська обл., 78100 належне роз'яснення, що стосується пункту 2.7. Договору Факторингу №05/12, згідно з яким Клієнт - ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь Фактора - ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 30.11.2007 року. 3) Судові витрати по справі віднести за рахунок відповідача.

Належним чином дослідивши подану заяву, приходжу до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Постановою № 10 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року, а саме п.10 встановлено, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання заяви до суду не майнового характеру, судовий збір справляється 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто за подачу позовної заяви із зазначеними позовними вимогами судовий збір справляється в розмірі 551,20 грн.

Позивач зазначає, що він від сплати судового збору на підставі п.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 7 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений.

Пунктом 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. При цьому права особи як споживача випливають і охоплюються юридичним змістом даного поняття і закріплені у вказаному вище Законі. Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин. В спірному ж випадку позивач не придбавав, не замовляв, не використовував і не мав наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника, а підставою заявленого ним позову є спір між сторонами за договірними умовами, зокрема, кредитного договору та заставу транспортного засобу.

Таким чином, навіть, виходячи з юридичного визначення поняття споживача, позивач не відповідає його критеріям, передбаченим в пункті 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», а відповідно не є споживачем в розумінні вказаного вище Закону.

Натомість, право позовної вимоги позивача ґрунтується на захисті його майнового права та немайнового права внаслідок порушення відповідачем договірних зобовязань.

З наведеного випливає, що не можна ототожнювати договірні правовідносини, які випливають із реалізації особою своїх прав як споживача, яка вже відбулася та між сторонами існують іншого характеру правовідносини (в даному випадку договірні), і безпосередньо прав особи як споживача при реалізації нею даного свого права.

В пункті 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» вказано, що від сплати судового збору звільняються державні органи, підприємства, установи, організації, громадські організації та громадяни, які звернулися у випадках, передбачених законодавством, із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, а також споживачі - за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав.

Тобто, звільненими від сплати судового збору на підставі вказаної вище норми права є виключно споживачі, які звертаються до суду за захистом своїх порушених прав як споживача.

В спірному випадку, позивач вважає, що звільнений від сплати судового збору як споживач, оскільки звернувся до суду як споживач і за захистом свого порушеного права як споживача.

Але, як вбачається з позову, ОСОБА_2, заявляє позовні вимоги про порушення права споживача на інформацію та просить 1). Відповідь, надану ПАТ "УкрСиббанк" в листі вих.: 35/4046 від: 15.02.2016 року ОСОБА_2 за його заявою про надання роз'яснення від 18 січня 2016 року, визнати дією ПАТ "УкрСиббанк", такою, що порушує право ОСОБА_2 на інформацію, виражену в наданні відповіді, що не відповідає суті заяви ОСОБА_2 про надання роз'яснення від 18 січня 2016 року та є неправомірною відмовою в наданні запитуваної інформації/роз'яснення. 2) припити дію ПАТ "УкрСиббанк", яка порушує право ОСОБА_2 на інформацію, виражену у ненаданні належної відповіді/роз'яснення за заявою ОСОБА_2 про надання роз'яснення від 18.01.2016 року, та зобов'язати ПАТ «УкрСиббанк» надати ОСОБА_2 за адресою вул. Братів Окуневських, 30/26, м. Городенка, Івано-Франківська обл., 78100 належне роз'яснення, що стосується пункту 2.7. Договору Факторингу №05/12, згідно з яким Клієнт - ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь Фактора - ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 30.11.2007 року.

Таким чином, позов предявлено ОСОБА_2, в порядку захисту свого порушеного майнового права, як учасника договору.

З наведеного випливає, що ОСОБА_2, звертається до суду не на захистом свого права як споживача при укладенні договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 30.11.2007, на захист свого права щодо зміни кредитора у зобовязанні, тому суд вважає, що спірні правовідносини випливають саме з договірних відносин, зокрема, договору кредиту та застави.

Таким чином, до спірних правовідносин не може бути застосована частина 3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» і п. 7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору, оскільки в заявленому позові ОСОБА_2Р, виступає не як споживач в розумінні пункту 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» і позов подано не на захист прав ОСОБА_2 як споживача.

Аналогічна правова позиція викладена в пункті 5 Постанови №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012, а також в Постанові Верховного суду України №6-39 від 23.05.2012, де розяснено про те, що застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» до спорів, які виникають з договірних відносин з банківськими установами, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання інформації споживачеві про умови такого договору, типи і розміри відсоткової ставки, валютні ризики, процедури виконання договору тощо, які передують договору з банківською установою. Але, після укладення договору, між сторонами виникають договірні кредитні відносини або відносини банківського вкладу, тому до спорів щодо виконання або не виконання такого договору положення Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть застосовуватися, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування або банківського вкладу відповідно.

Також позивачу слід конкретизувати позовні вимоги щодо порушення його прав.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху, надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживача на інформацію - залишити без руху та надати строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною і повернута позивачу.

Суддя: Корюкіна М.П.