Номер провадження: 22-ц/785/91/16
Головуючий у першій інстанції Пепеляшков О. С.
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М. Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Сібовій А.І.

у відкритому судовому засіданні у відсутності сторін

розглянула апеляційну скаргу представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», по довіреності,

на рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 05.11.2015р.

по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» в особі відділення Одеського обласного філіалу ПАТ « Райффайзен Банк Аваль»

про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

в листопаді 2014р. позивачі, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Суворовського районного суду м. Одеса до відповідачіа, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з позовом про стягнення безпідставно отриманих коштів. Позивачі посилалися на те, що 17.05.2006р. між ОСОБА_5, їх сином, та Акціонерним поштово - пенсійним банком «Аваль» ( надалі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») було укладено кредитний договір. В забезпечення виконання умов кредитного договору між Банком і ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір предметом якого є квартира АДРЕСА_1. Іпотекодавець ОСОБА_5 став власником вказаного нерухомого майна на підставі договору дарування від 22.04.2005р., який був укладений між позивачем ОСОБА_3 та її сином, ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 помер.

Позивачі повідомили Банк про смерть позичальника та іпотекодавця.

Для вирішення питання щодо спадкового майна, позивачі, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися в суд до дружини спадкодавця, ОСОБА_6 з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Протягом розгляду справи за вказаним позовом між сторонами була досягнута мирова угода, яка була визнана судом на підставі ухвали Суворовськогот районного суду м. Одеси від 25.09.2008р., за позивачем ОСОБА_3 було визнано право власності на квриру АДРЕСА_1. На вимогу Банку позивачі виконували умови кредитного договору від 17.05.2006р., який був укладений між їх сином ОСОБА_5 ( позичальник) та Банком.

У період з 14.12.2007р. по 12.10.2010р. ними було сплачено грошові кошти відповідно до графіку погашення суми коредиту. При цому сплачувалися два платежа: тіло кредиту та проценти за користування кредитними коштами. Позивачі сплачували щомісячно по 594,59доларів США, більшу частину цих грошей складали проценти, які за доводами позивачів вони не повинні були сплачувати.

Позивачі звернулися до Банку з вимогами про повернення їм суми процентів, отримали відповідь про те, що підстави для повернення суми процентів відсутні.

Позивачі посилаються на те, що вони як спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки, неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя.

Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані із особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Позивачі вважають неправомірними дії Банку щодо подальшого нарахування після смерті позичальника відсотків за кредитним договором, комісії, неустойки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер позивач ОСОБА_4. З заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця звернулася його дружина, ОСОБА_3, ухвалою суду від 05.11.2015р. вона залучена до розгляду справи як правонаступник ОСОБА_4.

Уточнив позовні вимоги представник позивача ОСОБА_3 просив стягнути з відповідача на її користь 399049,66грн. з посиланням на роз'яснення, які містяться в п.32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні споряв, що виникають з кредитних правовідносин».

Спадкоємці, які прийняли спадщину, відповідають за погашення кредитного зобов'язання спадкодавця тільки в межах вартості спадкового майна та лише в частині суми оплати тіла кредитного зобов'язання та не несуть перед банком зобов'язань по погашенню процентів по кредиту. Сума процентів, яка отримана банком від спадкоємців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є неправомірними.

Відповідач, Банк, позовні вимоги не визнав, посилався на те, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Рішенням місцевого суду від 05.11.2015р. позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_3 безпідставно отримані кошти в розмірі 399049,66грн., суму судових витрат в розмірі 3868,20грн.

В апеляційній скарзі апелянт, представник Банку, просить скасувати рішення місцевого суду, постановити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

До апеляційного суду сторони не з'явилися, про день і час розгляду справи сповіщені, що підтверджується зворотними повідомленнями, які приєднані до справи.

У відповідності з вимогами ст. 305ч2 ЦПК України неявка сторони яка спловіщена про день і час розгляду справи не пепрешкоджає її розглядові.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, яка доповіла доводи скарги, судова колегія дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються вимогами ст. ст. 1220,1222,1216,1282 ЦК України, роз'ясненнями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. « Про практику застосування судами законодавства при вирішенні споряв, що виникають з кредитних правовідносин».

По матеріалам справи встановлено, що 17.05.2006р. між ОСОБА_5, сином позивачів, та Банком було укладено кредитний договір.

В забезпечення виконання умов кредитного договору між Банком і ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір предметом якого є квартира АДРЕСА_1, яка була власністю іпотекодавця на підставі договору дарування від 22.04.2005р.

ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 помер, про що банк був повідомлений. На підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеса від 25.09.2008р. визнано мирова угода, на підставі якої за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, батьками спадкодавця, було визнано право власності на квартиру, яка була предметом іпотечного договору.

На повідомлення - вимогу Банку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та Одеською регіональною дирекцією філії ВАТ « Страхоме агенство « Гарантія» було укладено договір страхування квартири АДРЕСА_1. Також спадкоємцями ОСОБА_3, ОСОБА_4 в період з 13.11.2007р. по 12.10.2012р. здійснювалася оплата поточних платежів за кредитним договором від 17.05.2006р. відповідно до графіку погашення кредиту, встановленого між Банком та ОСОБА_5.

Відповідно до п.1.3 кредитного договору погашення кредиту повинно здійснюватися згідно графіку ( додаток до Договору) ануїтетними платежами.

З урахуванням ануїтетного графіка погашення кредиту спочатку сплачуються проценти за кредитом, а потім сплачуються суми по тілу кредиту.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором від 17.05.2006р. після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1., сплачувалися відсотки за кредитом на загальну суму 18088,22 доларів США( 18088,22 х 22,01грн.=398121,72грн.), сума страхового платежу по кредитному договору на суму 927,94грн., в загальній сумі 399049,66грн.

Спадкоємці, які прийняли спадщину, відповідають за погашення кредитного зобов'язання спадкодавця тільки в межах вартості спадкового майна та лише в частині суми оплати тіла кредитного зобов'язання та не несуть перед банком зобов'язань по погашенню процентів по кредиту.

Дав оцінку доказам, що зібрані по справі, прийнявши до уваги вимоги закону, суд першої інстанції дійшов висновку, що сума процентів, яка нараховувалася та стягувалася із спадкоємців після смерті спадкодавця ОСОБА_5, отримана Банком безпідставно, тому у відповідності з вимогами ст. 1212 ЦК України Банк зобов'язаний повернути безпідставно отримані гроші в загальній сумі 399049,66грн.

У відповідності з вимогами ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредиторами у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки у тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані із особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Апеляційна скарга представника Банку не містить заперечень щодо суми процентів, яку сплачували спадкоємці, в матеріалах справи є копії платіжних доручень на підтвердження виплат, які Банк не оспорює, заперечень не надано.

Рішення місцевого суду відповідає вимогам закону і доказам, що зібрані по справі, апеляційна скарга не містить доказів, які би спростували рішення суду першої інстанції, тому апеляційна скарга відхиляється, рішення місцевого суду завлишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п1,308,317,319 ЦПК України, судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» , по довіреності, відхилити, рішення Суворовського районного суду м. Одеса від 05.11.2015р. по справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» в особі відділення Одеського обласного філіалу ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» про стягнення безпідставно отриманих коштів залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованног суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков