Справа № 442/4710/16-ц
У Х В А Л А

"05" вересня 2016 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі:

головуючого судді Дубель Р.М..

при секретарі Нестір А.В.,.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення без надання іншого житлового приміщення-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить виселити їх із незавершеного будівництвом житлового будинку №47, по вул. Сагайдачного, в селі Лішня Дрогобицького району Львівської області, готовність незавершеного будівництва житлового будинку 97 %; судові витрати стягнути з відповідачів.

З метою забезпечення позовних вимог після відкриття провадження подано заяву про забезпечення позову шляхом виселення відповідачів та будь-яких інших осіб із незавершеного будівництвом житлового будинку №47, по вул. Сагайдачного, в селі Лішня Дрогобицького району Львівської області, готовність незавершеного будівництва житлового будинку 97 %, та заборонити реєструватись, проживати та вселятись як відповідача так і будь-яким іншим особам у вказане майно. Таке забезпечення заявлене з тих підстав, що відповідачі проживаючи у спірному житлі зроблять заборгованість по сплаті комунальних послуг, можливо, будуть руйнувати будинок, зроблять незадовільні умови. У звязку з чим після того як їх буде виселено із даного будинку, йому необхідно буде вкласти безліч коштів з метою приведення житла в попередній стан для можливого проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом розглянута заява в перший день після відпустки головуючого судді.

Перевіривши матеріали заяви, приходжу до висновку, що заява не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь в справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 152 ЦПК України, утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Стаття 152 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, який не є вичерпним.

В постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, суд враховує, що даний вид забезпечення позову є аналогійний із заявленими позивачем позовними вимогами, оскільки він просить виселити відповідачів ат інших осіб із спірного житла, що з правової точки зору буде неможливим і в решті може призвести до неможливості виконання судового рішення у даній цивільній справі.

Таким чином, за змістом вимог ЦПК України та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України по даному питанню суд приходить до висновку, що задоволення зазначеної зави про забезпечення позову призвело б до вирішення спору по суті до початку судового розгляду, оскільки таким рішенням суд фактично надав би оцінку позовним вимогам, а тому у задоволенні клопотання про забезпечення позову слід відмовити в цілому.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом виселення відповідачів : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) та будь-яких інших осіб із незавершеного будівництвом житлового будинку №47 по вул. Сагайдачного, в селі Лішня Дрогобицького району Львівської області, готовність незавершеного будівництва житлового будинку 97 %, та заборонити реєструватись, проживати та вселятись як відповідачів так і будь-яким іншим особам у незавершений будівництвом житловий будинок №47 по вул. Сагайдачного, в селі Лішня Дрогобицького району Львівської області, готовність незавершеного будівництва житлового будинку 97 % - залишити без задоволення

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Дубель Р.М.