Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/160/2016

Справа № 330/165/16-ц

"29" березня 2016 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Куценко О.О.

при секретарі - Павленко Н.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє на підставі доручення в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся в суд з позовом, в якому вказав, що 07 жовтня 2004 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_3. До реєстрації шлюбу у зазначених осіб 16 серпня 2004 року народився син ОСОБА_4, а в подальшому від шлюбу у заявника та ОСОБА_3 народилося ще четверо дітей - син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. Родина заявника в теперішній час існує за рахунок ведення домашнього господарства та тимчасових заробітків. Крім того, родині ОСОБА_3, як багатодітній сімї та сімї, яка потребує соціального захисту, у звязку з малозабезпеченістю, виплачується певна державна допомога, яку в свою чергу отримувала дружина заявника та мати дітей ОСОБА_3. Але зазначена особа гроші, які виділялися державою в якості державної допомоги сім'ям з дітьми, витрачала на свої особисті потреби, що в свою чергу стало підставою звернення позивача до суду із позовами про відібрання дітей від відповідача та передачу дітей позивачу, а також про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. Такі позовні вимоги позивача були задоволені, зокрема рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 28 серпня 2015 року шлюб між сторонами по справі розірвано. Під час звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу позивач посилався на асоціальну, аморальну поведінку своєї колишньої дружини, остання в певні періоди покидала свою домівку, виїжджала гостювати до своїх подруг в м. Запоріжжя та інші місця, бувала відсутня вдома тривалий час. Так в останній раз відповідач ОСОБА_3 покинула свою домівку в грудні 2014 року, тобто більш ніж рік відсутня вдома. Декілька разів відповідач в телефонному режимі спілкувалася із позивачем, але повідомляти де вона перебуває відмовляється. Така поведінка відповідача, відсутність її тривалий час вдома, не бажання приймати участь у витратах щодо утримання дітей, утримання будинку, сплаті комунальних послуг тощо є підставою звернення до суду позивача із вимогами щодо визнання відповідача як такою, що втратила право користування будинком. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним: позивач ОСОБА_2 відповідно до договору дарування житлового будинку від 07 вересня 2005 року є одноособовим власником будинку № 113 по вул. Шевченка с. Радивонівка Якимівського району Запорізької області. Продовжуючи бути зареєстрованою за адресою будинку, відповідач перешкоджає позивачу користуватись своєю власністю оскільки позивачу нараховують комунальні платежі відповідно до зареєстрованих осіб, позивач не може оформити житлову субсидію тощо. Будь-які договірні відносини щодо користування житловим приміщенням між позивачем та відповідачем відсутні, відповідач згідно вимог ст. 64 ч. 2 ЖК України не є членом сімї позивача оскільки, шлюб між колишнім подружжям ОСОБА_2 розірвано. Відповідно до вимог ст. 405 ЦК України відповідач, як колишня дружина позивача, яка не користується житловим приміщенням за місцем реєстрації понад один рік, втрачає право користування таким житловим приміщенням. В добровільному порядку відповідач зніматись з реєстраційного обліку не бажає у звязку з чим позивач звертається до суду за захистом своїх прав.

В звязку з чим, представник позивача просить суд вважати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка народилася в с. Новоданилівка Якимівського району Запорізької області, як таку, що втратила право користування будинком № 113 по вул. Шевченка в с. Радивонівка Якимівського району Запорізької області та зобовязати відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка народилася в с. Новоданилівка Якимівського району Запорізької області не чинити перешкод йому у здійсненні ним свого права користування належного йому будинком № 113 по вул. Шевченка с. Радивонівка Якимівського району Запорізької області, а саме шляхом перебування зареєстрованою нею за адресою будинку, який належить йому.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, і просили їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився, будучи належним чином повідомленим про місце, час проведення судового засідання, про причини неявки суду не повідомив.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до договору дарування житлового будинку, є власником будинку № 113 по вул. Шевченка с Радивонівка Якимівського району Запорізької області. В зазначеному будинку зареєстрована відповідачка, яка є колишньою дружиною позивача та не проживає за вказаною адресою з грудня 2014 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном у вигляді житлового приміщення, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод.

Згідно з ч. 1,2 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили той факт, що відповідач ОСОБА_3 є колишньою дружиною позивача ОСОБА_2 та з 2014 року не проживає за адресою реєстрації, а саме: по вул. Шевченка,113 в с. Радивонівка Якимівського району Запорізької області.

Суд визнає достовірність показів цих свідків з врахуванням того, що вони підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законні, обгрунтовані, а тому визнає їх такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.319,321,391,405 ЦК України, ст.ст. 10,60, 212, 226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, що діє на підставі доручення в інтересах позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка народилася в с. Новоданилівка Якимівського району Запорізької області, як таку, що втратила право користування будинком № 113 по вул. Шевченка в с. Радивонівка Якимівського району Запорізької області.

Зобовязати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка народилася в с. Новоданилівка Якимівського району Запорізької області, не чинити перешкод ОСОБА_2 у здійсненні ним свого права власності будинком № 113 по вул. Шевченка с. Радивонівка Якимівського району Запорізької області, а саме шляхом перебування зареєстрованою ОСОБА_3 за адресою будинку, який належить ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Якимівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення цього рішення.

Суддя: