Номер провадження: 22-ц/785/6767/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Таварткіладзе О.М.,

з участю секретаря Ярахедова Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсним за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2016 року,-

встановила:

23.06.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсним та заявою про забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу ОМНО ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії, повязані з веденням спадкової справи щодо майна ОСОБА_6, померлого 05.01.2016 року, в тому числі видавати свідоцтва про право на спадщину; шляхом накладення арешту на частину квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6, посилаючись на те, що з 05.07.2016 року відповідач матиме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 надав до суду апеляційну скаргу про її скасування.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість ухвали суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В порядку забезпечення позову арешт може бути накладений на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або у інших осіб.

Згідно п. 3 ч.1, ч.ч.2,3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обовязку вчинити певні дії, та у разі необхідності, судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно розяснень, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернула з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2. звернувся до суду з позовними вимогами про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину недійсними.

Зазначені вимоги є немайновими, у зв»язку з чим немає необхідності в забезпеченні позову щляхом накладення арешту на частину квартири АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_6

Крім цього, як вбачається з заяви ОСОБА_2, останній 30.06.2016 року звернувся до приватної нотаріальної контори Одеського міського нотаріального округу про зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину після смертіОСОБА_6 до вирішення справи судом.

Таким чином, суд першої інстанції вірно визначивши юридичну природу спірних правовідносин між сторонами і закон, який їх регулює, встановив, що реальність загрози невиконання рішення суду в разі його задоволення нічим не обґрунтована, та суду не доведена необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, на думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримані норми процесуального права при вирішенні питання про залишення позову без розгляду та скасування заходів забезпечення позову, у звязку з чим ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення скаржником норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, з огляду на наведене, на думку колегії суддів, оскаржувану ухвалу необхідно залишити без змін з вищезазначених підстав.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.І ст. 312 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді В.Д.Коротков

ОСОБА_7