Провадження № 2/522/7129/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем УКРАЇНИ

«19» жовтня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання - Грищук В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за частину спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд, за уточненою позовною заявою від 19 жовтня 2016 року, розділити спільне майно подружжя, придбане у період перебування сторін у шлюбі, що є у спільній сумісній власності подружжя, шляхом визнання за нею права особистої приватної власності на певне спільне майно подружжя - автомобіль марки «Ford», моделі «Focus C-Max», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, оскільки вказаний автомобіль придбаний в період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі.

За зустрічною позовною заявою, уточненою 19 жовтня 2016 року, відповідач ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію ? частини вартості вказаного спільного автомобіля у розмірі 64 054,0 гривень.

Учасники справи надали суду заяви, якими вимоги пред'явлених до них уточнених позовів визнали у повному обсязі, уточнені вимоги пред'явлених ними позовів підтримали й просили розглядати справу за їх відсутності.

Сторони інші позовні вимоги не підтримали.

Дослідивши матеріали справи, представлені докази, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2010 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвано.

За час перебування у зареєстрованому шлюбі подружжям був придбаний автомобіль, марки «Ford», моделі «Focus C-Max», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, реєстраційне свідоцтво права власності на вказаний автомобіль оформлене на ім'я ОСОБА_2, автомобіль за згодою між сторонами залишився у ОСОБА_1 у фактичному користуванні.

Вказаний автомобіль придбаний за кредитні кошти, що отримані колишнім подружжям в ПАТ «УКРСИББАНК». Згідно з листом ПАТ «УКРСИББАНК» від 04.12.2014 року кредитна заборгованість повністю погашена та борг анульований.

За звітом оціночної вартості автомобіля від 21.07.2016 року, що складений ФОП «ОСОБА_3», сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №511/16 від 06.07.2016 року, станом на 21.07.2016 року ринкова вартість спірного автомобіля складає 128 107,69 гривень.

Таким чином, оскільки право власності на автомобіль сторони набули під час перебування у зареєстрованому шлюбі, суд вважає це майно набутим спільно подружжям, тому відносить до складу саме спільного майна, що належить їм на праві спільної власності. Підстав вважати це майно особистою приватною власністю однієї із сторін судом не виявлено, тому за правилом ст. 60 Сімейного кодексу України стосовно спірного майна у сторін виникло право спільної сумісної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

За ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини ти чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Суд виходить з того, що сторони є вільними у визначенні способу поділу спільного майна, набутого під час шлюбу, якщо щодо такого варіанту поділу між ними досягнуто домовленості та це не порушує прав та інтересів інших осіб.

Згідно з правилом частини 2 статті 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

За правилом частини 2 статті 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

За своєю природою автомобіль є неподільною річчю, оскільки її поділ в натурі призведе до втрати його цільового призначення, його використання - в цілому - стане неможливим.

Враховуючи визнання сторонами пред'явлених до них уточнених вимог протилежною стороною, що оцінюється як доказ досягнення між сторонами консенсусу щодо способу поділу спільного майна, беручи до уваги, що судом не виявлено свідчень того, що такі дії суперечать закону або/та зачіпають прав та законних інтересів інших осіб, суд не вбачає перешкод для врахування таких спільних дії позивача та відповідача.

Таким чином, виходячи з встановлених обставини по справі, зокрема факт неподільності спірної речі, суд має визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Ford», моделі «Focus C-Max», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, стягнути з неї грошову компенсацію ? частки вартості вказаного автомобіля у розмірі 64 054,0 гривень на користь ОСОБА_2 й припинити право власності останнього на цей автомобіль.

Обраний варіант поділу враховуватиме інтереси сторін, не порушуватиме їх права та законних інтересів. Законні підстави для задоволення позову з варіантом поділу спільного майна подружжя, узгодженого сторонами, є наявними.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про визнання права.

Враховуючи, що сторони у встановленому законом порядку не відмовилися від раніше заявлених вимог - позов підлягає частковому задоволенню.

Істотне значення для вирішення спору є взаємне визнання сторонами зустрічних позовних вимог, уточнених ними під час розгляду справи судом.

За ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Керуючись ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 16, ч. 4 ст. 88, ст. 174, 364, 372 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 174, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 стягнення грошової компенсації за частину спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2) на автомобіль марки «FORD», моделі «Focus C-Max», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_5.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на автомобіль марки «FORD», моделі «Focus C-Max», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер шасі НОМЕР_5.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_2) грошову компенсацію ? частини вартості автомобіля марки «FORD», моделі «Focus C-Max», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у розмірі 64 054,0 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

19.10.2016