Справа №366/3425/15-ц
Провадження № 4-с/366/3/16
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2016 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Слободян Н.П., при секретарі судового засідання Мартовицькій Н.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві,-

В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною скаргою, посилаючись на те, що постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 08.10.2015 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-622, виданого Іванківським районним судом Київської області з пропуском строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, що не відповідає вимогам ст.ст. 25 та 22 Закону України «Про виконавче провадження». Строк предявлення зазначеного листа до виконання три роки з моменту набрання чинності рішення, тобто з 17.09.2009 року до 17.08.2012 року. Скаржник вважає, що державний виконавець мав відмовити у відкритті провадження у звязку із пропуском встановленого строку предявлення документів до виконання, а тому просить визнати незаконними дії державного виконавця, як і винесену ним постанову, скасувавши її.

Скаржник у судовому засіданні скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Державний виконавець у судове засідання не з*явився, про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. До суду надіслано письмове заперечення, в якому державний виконавець просить відмовити у задоволенні скарги, оскільки виконавчий лист № 2-622, виданий 11.11.2010 року Іванківським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АКБ «Правекс-Банк» боргу у сумі 1950 грн. роботи надійшов до Дніпровського ВДВС з ВДВС Іванківського МУЮ Київської області на примусове стягнення за місцем роботи боржника ТОВ «Епіцентр К». 08.10.2015 року державним виконавцем відповідно до вимог ст.. 17,19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 49064975, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Того ж дня була винесена відповідно до ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника, копії якої, разом з копією виконавчого листа направлено на ТОВ «Епіцентр К» до виконання та стягувану до відмова. Державний виконавець просив у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі, при цьому надано суду копію виконавчого провадження.

З матеріалів справи та виконавчого провадження судом встановлено наступне.

11 листопада 2010 року Іванківським районним судом Київської області на виконання рішення по справі № 2-622/2009, яке набрало законної сили 17 серпня 2009 року, було видано виконавчий лист. Строк предявлення його до виконання визначено в три роки.

Відповідно до відміток у виконавчому листі, він предявлявся до виконання вперше у 2010 році, про це свідчить п. 1 в графі «Відмітки державного виконавця про виконання рішення (вироку) або повернення виконавчого листа стягувачу», зокрема 01.12.2010 року виконавчий лист був повернутий стягувачу відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

В п. 2 зазначеної графи є відмітка державного виконавця від 25.06.2014 року про те, що виконавчий лист повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

25.06.2015 року виконавчий лист було направлено за належністю до ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва (п. 3 зазначеної графи).

В матеріалах виконавчого провадження № 49064975 від 08.10.2015 року, знаходиться лист начальника ВДВС Іванківського МРУЮ про направлення ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києві постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 25.06.2015 року, винесені у звязку з направленням за належністю виконавчого документа: виконавчого листа № 2-622 від 11.11.2015 року.

Крім того, в матеріалах наданого суду виконавчого провадження міститься сама постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» ( остання передбачає закінчення виконавчого провадження у звязку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. В даному випадку ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві, так як отримана інформація про те, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «Епіцентр К», що територіальною відноситься саме до цього ВДВС: актом державного виконавця від 25.06.2015 року встановлено, що боржник (ОСОБА_1В.) працює в ТОВ «Епіцентр» за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11.

Вислухавши доводи скаржника, державного виконавця, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга з тих підстав, які заявлені скаржником, не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини щодо виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб), є Закон України «Про виконавче провадження».

Пунктом 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено річний строк предявлення до виконання виконавчого документа, виданого на виконання рішення суду. Однак в такій редакції вказана стаття набула чинності з 09 березня 2011 року. На момент набрання рішенням суду по справі № 2-622 від 05.08.2009 року законної сили (17.08.2009 року), а також на момент видачі виконавчого листа (11.11.2010 року), діяв трирічний строк предявлення виконавчих листів до виконання.

Стягувач вперше звернувся до виконавчої служби в межах строку предявлення виконавчого листа до виконання.

З відміток у виконавчому листі, встановлено, що 25.06.2014 року він був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документу стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строк предявлення виконавчого документа до виконання переривається предявленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Суд розглядає скаргу в межах доводів і підстав, зазначених скаржником. Оскільки скаржник ставить під сумнів та оскаржує правомірність постанови про відкриття виконавчого провадження, яка постановлена державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві, тоді як немає даних про скасування попередніх постанов органів ВДВС по відкриттю виконавчих проваджень по даному виконавчому листу до того, як була прийнята оскаржувана постанова, суд вважає, що дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження 08.10. 2015 року відповідають вимогам ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, виконавчий лист був повернутий стягувачу постановою від 25.06.2014 року, строк предявлення в силу ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» був перерваний. Стягувач, скориставшись своїм правом, визначеним ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повторно подав заяву про відкриття виконавчого провадження 26.05.2015 року, тобто в межах строку, встановленого ст. 22 цього Закону. Виконавче провадження за даною заявою відкрите 04.06.2015 року. Після проведення виконавчих дії, передачі виконавчого листа з одного підрозділу до іншого, державним виконавцем була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження у звязку з направлення її за належністю до іншого ВДВС, і, відповідно, державним виконавцем прийнята оспорювана постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2015 року .

На підставі викладеного, керуючись ст. 386-388 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом п'яти днів з моменту проголошення, а особа, яка приймала участь у справі, але не була присутня при оголошенні ухвали в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.П.Слободян