Справа №549/426/16-ц
Провадження №2-н/549/7/16
УХВАЛА

22 вересня 2016 року смт. Чорнухи

Суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області Крєпкий С.І. розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства «Полтавагаз» в особі Лохвицького району газопостачання (далі Лохвицький РГП) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1,

встановив:

Лохвицький РГП звернувся з заявою про видачу судового наказу, в якій ставиться питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надання послуг з газопостачання в сумі 596,55 грн., 70,07 грн. інфляційні нарахування та 21,50 грн. трьох відсотків річних.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно з розясненнями, які містяться в п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відповідно до п.13 даної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи,

що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

В матеріалах, доданих до заяви про видачу судового наказу, відсутній письмовий договір між сторонами про надання вищезазначених послуг, який підтверджував би право вимоги.

Крім того, також відсутні документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків заборгованості з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.

Карточка абонента та розрахунки індексу інфляції на період прострочення та процентів не є такими документами, оскільки не містять підписів посадових осіб та відбитків печатки.

Таким чином із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК України,

ухвалив:

1. Відмовити у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «Полтавагаз» в особі Лохвицького району газопостачання про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1.

2. Роз'яснити право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Чорнухинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя