Справа № 367/3232/16-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.

з участю секретаря Григорян Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 04 серпня 2007 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка вказує, що як подружжя вони прожили 9 років, вели спільне господарство та виховували дитину, нажаль їх стосунки поступово почали псуватись, вони постійно сперечаються, відповідач та його родина відверто принижують її, її слова та побажання викликають у відповідача тільки злість. Незважаючи на те, що вона працює, вона постійно відчуває лайки, що вони її з дитиною утримують, що у неї нема нічого. Останнім часом вони взагалі не можуть розмовляти та вирішувати сімейні проблеми спокійно, постійно сперечаються і принижують один одного. Постійні сварки та скандали відбуваються у присутності їх дитини, яка розстроюється та плаче, це може суттєво вплинути на її психіку і подальше життя, формування світогляду, особливо щодо відносин в родині між чоловіком та жінкою.

Вказує, що вони довго терпіли, шукали шляхів відродження нормальних стосунків, але в решті решт зрозуміли, що їх родини вже не існує, нема ані любові, ані поваги один до одного, залишилась тільки злість і ненависть. Не можна у такій атмосфері виховувати дитину, тому вони вирішили розірвати їх шлюб. Їх рішення не були швидким і емоційним, воно є цілком обдуманим і конечним, не можна відродити те, чого вже не існує, рішення щодо розірвання шлюбу вона з відповідачем прийняли разом. З підстав, наведених вище, збереження їх сім'ї і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим. Тому вважає за необхідне на підставі статті 112 СК України просити суд постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки їх подальше сімейне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить як їх інтересам так і інтересам неповнолітньої дитини, рішення про розірвання шлюбу прийнято позивачем та відповідачем за обоюдною домовленістю.

Також позивачка вказує, що їх спільна дитина, що була народжена під час шлюбу, проживає з нею та буде проживати з нею і надалі за усною домовленістю батьків, вона працює і на даний момент сама утримує дитину. Відповідач від матеріальної допомоги самоусунувся, але утримання неповнолітньої дитини, надання їй матеріальної допомоги є природним обов'язком обох батьків. В зв'язку із тим, що відповідач не має постійної роботи, останнім часом він неодноразово змінював місце роботи або працював неофіційно, що призводило до отримання відповідачем непостійних та нерегулярних доходів, а тому, керуючись ч. 3 ст. 181 та ст. 184 Сімейного кодексу України просить суд стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, яка дорівнюється прожитковому мінімуму, що діє на момент стягнення аліментів.

В зв'язку із викладеними обставинами позивачка просила шлюб між нею та ОСОБА_2, зареєстрований 04 серпня 2007 року виконкомом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис за № 61 розірвати; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі, що дорівнюється 1 000,0 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позов підтримує, просить задовольнити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище "ОСОБА_1".

Відповідач ОСОБА_2 надав суду письмову заяву, в якій вказує, що у зв'язку із сімейними обставинами з'явитися на засідання, призначене на 31.08.2016 року не може, з позовною заявою позивача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та призначення аліментів згоден, заперечень не має.

В зв'язку із цим суд, враховуючи письмові заяви позивачки та відповідача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 04.08.2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, проти примирення сторони заперечують. Дані обставини вказують на те, що сім'я сторін розпалась, шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати.

Враховуючи заяву позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу слід залишити їй прізвище "ОСОБА_1".

В судовому засіданні також встановлено, що фактично дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти іншим особам не сплачує.

Зазначені вище обставини підтверджуються матеріалами справи.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

В зв'язку з вищевикладеним, суд вважає, що із ОСОБА_2 на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,0 гривень щомісячно.

Крім того суд вважає, що із відповідача необхідно стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати за позовні вимоги про розірвання шлюбу у розмірі 551,20 гривень та стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 гривень за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 112, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 6, 10, 15, 60, 61, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 04 серпня 2007 року виконкомом Гостомельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис № 61 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище "ОСОБА_1".

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Київ, паспорт серії НОМЕР_1, виданий 06 серпня 1999 року ЦСВМ К-Святошинського РВ України в Київській області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 1 000,0 гривен щомісячно, починаючи з 12.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Київ, паспорт серії НОМЕР_1, виданий 06 серпня 1999 року ЦСВМ К-Святошинського РВ України в Київській області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за позовні вимоги про розірвання шлюбу у розмірі 551, 20 гривень.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Київ, паспорт серії НОМЕР_1, виданий 06 серпня 1999 року ЦСВМ К-Святошинського РВ України в Київській області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави за позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 551,20 гривень.

Копію рішення направити сторонам для відома.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Пархоменко