У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., ІваненкоЮ.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4, в рамках кримінального провадження, звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що у провадженні слідчого відділу Придніпровського РВ УМВС України в Черкаській області перебуває кримінальне провадження від 13 травня 2014 року №0001032 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Вказував, що ОСОБА_5 4 травня 2014 року близько 18 години, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1, в ході конфлікту, який виник раптово, на ґрунті особистих неприязних відносин, спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна лівого ліктьового суглобу, що згідно висновку судово-медичної експертизи від 24 вересня 2014 року № 1963 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень; травми голови зі струсом головного мозку, що згідно висновку судово-медичної експертизи від 24 вересня 2014 року № 1963 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров'я; двобічного перелому нижньої щелепи, що згідно висновку судово-медичної експертизи від 24 вересня 2014 року № 1963 відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров'я.

Зазначав, що внаслідок вичиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, йому була завдано майнову шкоду у розмірі 1 227 грн 53 коп., що підтверджується листком непрацездатності та квитанціями на придбання ліків.

Крім того, йому було завдано й моральну шкоду, яка полягає у тому, що він переніс біль і фізичні страждання, що в свою чергу вплинуло на його життя та призвело до уникання контактів. Розмір завданої йому моральної шкоди він оцінює у 216 мінімальних заробітних плат, що підтверджується висновком експертного психологічного дослідження від 17 лютого 2015 року.

З урахуванням викладеного, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача у відшкодування майнової шкоди 1 227 грн 53 коп., у відшкодування моральної шкоди 263 тис. грн. та витрати на проведення експертного дослідження в сумі 3 034 грн.

Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 липня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до трьох років позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Цим же вироком частково задоволено позов ОСОБА_4, стягнуто з ОСОБА_5 на його користь 1 997 грн 68 коп. у відшкодування майнової шкоди, у відшкодування моральної шкоди 10 тис. грн. та витрати за правову допомогу у розмірі 17 тис. грн.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 1 жовтня 2015 року вищевказаний вирок скасовано в частині вирішення цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди та стягнення витрат за проведення експертного дослідження, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди 15тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, суди, з'ясували характер правовідносин, що склались між сторонами; врахували положення ст. 1167 ЦК України, роз'яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про часткове задоволення позову і стягнення моральної шкоди на користь позивача з відповідача у розмірі 15 тис. грн.

Також суди попередніх інстанцій, врахувавши вимоги ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» та роз'яснення, надані у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014року № 4 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», дійшли правильного висновку про те, що компенсації підлягають витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз під час судового розгляду, а компенсація витрат на проведення експертних досліджень поза межами розгляду справи законом не передбачена.

Доводи, наведені у касаційній скарзі, фактично зводяться до незгоди заявника з висновками суду першої та апеляційної інстанцій щодо оцінки доказів у справі.

Судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не убачається.

Таким чином, доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.О. Леванчук

Ю.Г. Іваненко

О.М.Ситнік