Справа № 2-42/11 Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О.Р.
Провадження № 22-ц/773/1747/16 Категорія: 81 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Карпук А.К., Осіпука В.В.,

секретар Кирилюк О.О.,

з участю пр-ка заявника ОСОБА_1,

державних виконавців Овчиннікової Ю.А., Капітанюка С.С.,

боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 на дії, постанову та бездіяльність головного державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 за апеляційними скаргами боржника ОСОБА_2 та Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 07 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Нововолинського міського суду від 07 листопада 2016 року скаргу ОСОБА_3 у даній справі задоволено.

Визнано дії головного державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві серії ВП № 42733838 від 17.08.2016 року неправомірними, скасовано зазначену постанову та зобовязано державного виконавця виконати у примусовому порядку судове рішення за виконавчим листом № 2-42/2011 від 30.04.2013 року, що видав Нововолинський міський суд 19.03.2014 року.

В апеляційних скаргах Нововолинський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області та боржник ОСОБА_5 (кожен зокрема), посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просять скасувати цю ухвалу та постановити нову про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3.

Судом першої інстанції встановлено, що державним виконавцем не вжито заходів примусового виконання рішення суду, яке може бути виконане без участі боржника, із залученням на платній основі певних субєктів господарювання, у тому числі за рахунок авансового внеску стягувача, у звязку із чим, повертаючи виконавчий документ постановою від 17.08.2016 року, державний виконавець діяв неправомірно, допускаючи безпідставне невиконання боржником рішення суду.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги необхідно відхилити, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 30.04.2013 року та рішення Апеляційного суду Волинської області від 09.01.2014 року у цивільній справі 2-42/2011 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою 19.03.2014 року було видано виконавчий лист про зобовязання ОСОБА_2 за її рахунок знести металеву драбину, що веде на горище, яка змонтована на фасадній частині вздовж стіни житлової кімнати квартири ОСОБА_3, демонтувати на фронтонній частині фасаду металеві двері та вікно з влаштуванням на вивільнених отворах цегляної кладки, привести облаштоване ОСОБА_2 у технічному підпіллі нежиле приміщення до попереднього стану для загального користування всіма співвласниками допоміжних приміщень, а також демонтувати у підвальному приміщенні непередбачений проектом забудови додатковий дверний пройом та демонтувати нежиле приміщення на горищі будинку, що є у загальному користуванні власників квартир багатоквартирного будинку, який перебував на примусовому виконанні у Нововолинському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (т.4 а.с.6).

Постановою державного виконавця від 17.08.2016 року (ВП № 42733838) на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» зазначений виконавчий документ повернуто стягувачу ОСОБА_3 з обґрунтуванням того, що стягувач перешкоджає у забезпеченні повного виконання судового рішення, не дивлячись на вимоги та попередження державного виконавця, які їй скеровувалися (т.4 а.с.7).

Згідно п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Судом встановлено, що державний виконавець обмежився надсиланням 02.07.2016 року вимоги на адресу сторін з пропозицією самостійно виконати рішення суду в строк до 15.07.2016 року, а не зазначив конкретної дати для такого виконання і не був присутнім особисто при цьому виконанні.

Крім того, в апеляційному суді представник стягувача ствердив, що сама стягувач бажала авансувати витрати на організацію та проведення виконавчих дій, про що повідомила державного виконавця, але останній жодних реквізитів для проведення такого авансування не надав. Зазначену обставину не заперечили в суді і державні виконавці.

Покликання боржника ОСОБА_2 на неможливість виконання добровільного рішення суду з тих підстав, що вона не матиме можливості користуватися горищем, оскільки сама ОСОБА_3 не виконала добровільно покладені на неї зобовязання і, крім того, з підїзду відсутній вихід на горище у звязку із крадіжкою драбини, про що подано заяву органам поліції не заслуговують на увагу, оскільки при відмові добровільно виконати рішення суду державний виконавець зобовязаний вжити всі передбачені Законом заходи для його примусового виконання, а, крім того, жодного судового рішення, яким би на ОСОБА_3 було покладено обовязок забезпечити ОСОБА_2 вихід на горище шляхом встановлення драбини не ухвалювалося і відсутність драбини, яка викрадена не перешкоджає ОСОБА_2 поставити іншу, щоб забезпечити собі вихід на горище.

Покликання державних виконавців на ту обставину, що повернення виконавчого листа із підстав, наведених у постанові від 17.08.2016 року не позбавляє стягувача повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 Закону не заслуговують на увагу, оскільки державним виконавцем не вжито всі необхідні заходи для примусового виконання судового рішення.

Відповідно до п.19 ч.2 ст.11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

У постанові державного виконавця від 17.08.2016 року йде покликання лише на перешкоджання стягувача у забезпеченні повного виконання судового рішення, але взагалі не згадується про авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, які стягувач бажала здійснити.

Таким чином, постанова державного виконавця є передчасною та незаконною, а його дії та бездіяльність по виконанню виконавчого листа є неправомірними.

Колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг спростовуються вищенаведеними обставинами справи і не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Помилкове зазначення іншого номера виконавчого провадження в частині скасування постанови від 17.08.2016 року не впливає на правильність постановленої ухвали, оскільки зазначена описка може бути виправлена у порядку, встановленому ст.219 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги боржника ОСОБА_2 та Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області відхилити, а ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 07 листопада 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді