Справа № 457/919/16-ц
провадження №2/457/371/16
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

25.08.2016 м. Трускавець

Суддя Трускавецького міського суду Львівської області Василюк Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Гарант», третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду з позовної заявою до ОСОБА_2, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Гарант», третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину.

Відповідно до ст. 118 ЦПК України позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Статтею 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом визначені в частини 2 ст.16 ЦК України і передбачають, що у разі задоволення позову відбувається відновлення або захист у інший спосіб порушених прав або інтересів особи, права чи інтерес якої порушені, зокрема, позивача.

У поданій позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовують своє право вимоги відповідно до норм матеріального права до кожного з відповідачів та виникнення у кожного з них певного обов'язку відносно ОСОБА_1, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, яке саме право позивача порушені кожним із відповідачів, який характер мають правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення, враховуючи, що ст.16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст.4 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

ОСОБА_1 у своїй позовній заяві просить визнати недійсним правочин, а саме: визнати недійсним договір на право забудови земельної ділянки (договір суперфіцію) від 23 травня 2015 року, укладений між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Гарант», стороною якого він не був. Тому, оскільки відповідно до ст. 15 ЦК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

В даному випадку ОСОБА_1 подає позовну заяву про визнання недійсним правочину, однак ні зі змісту позовної заяви, ні з доданих до неї документів не вбачається, яке відношення вказана особа має до спірних правовідносин. Позивач не вказує конкретно, яким чином відповідачі порушили його права укладенням договору суперфіцію між собою. Позивачем у позовній заяві не викладено всіх обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимог та не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, що є порушенням п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Гарант», третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення зазначених недоліків заяви в п'ятиденний строк з моменту одержання нею даної ухвали. Роз'яснити, що у випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4