УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року, додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила усунути їй перешкоди у користуванні 27/200 частинами квартир № 1, 2, 3, 5, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, вселити її у належні їй 27/200 частин вказаних квартир № 1, 2, 3, 5, встановити наступний порядок користування, виділивши їй у користування кімнату житловою площею 8,5 кв. м.; виділити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 іншу кімнату площею 13,4 кв. м.; підсобні приміщення, а саме: коридор, кухню, умивальня, туалети, тамбур − залишити у загальному користуванні.

Посилалася на те, що їй на праві власності належить 27/200 частин квартир № 1, 2, 3, 5, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Однак потрапити до будинку вона не може, оскільки відповідачі самовільно змінили замки на вхідних дверях, та не впускають її до будинку, бо начебто у неї з відповідачами домовленості щодо порядку користування домоволодінням немає, а частки домоволодіння не виділені в натурі. Спроби позивачки вселитися та вирішити житловий спір добровільно, залишились без задоволення.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року, позовні вимоги задоволено. Усунено перешкоди ОСОБА_4 у користуванні 27/200 частин квартир № 1, 2, 3, 5, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Вселено ОСОБА_4 у належні їй 27/200 частин квартир № 1, 2, 3, 5, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2016 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування належить 27/200 частин квартир № 1, 2, 3, 5, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Враховуючи те, що відповідачі чинять перешкоди позивачці у користуванні її власністю, суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, оскільки договір дарування укладений у нотаріальній формі та зареєстрований у реєстрі за № 708, на час розгляду справи є чинним. Суд правомірно посилався на презумпцію правомірності правочину.

ОСОБА_4 як власник має право володіти і користуватися власністю, оскільки у договорі визначена конкретна частка позивачки. Доказів на спростування вказаної обставини не надано.

Навпаки, матеріали справи містять докази про перешкоджання позивачці у користуванні її власністю і вони нічим не спростовані.

Спосіб захисту своїх прав обирає позивач відповідно до принципу диспозитивності. За наявністю спору щодо права власності він вирішується у встановленому порядку.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2016 року, додаткове рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М. Леванчук А.О. СтупакО.В.