Єдиний унікальний номер 741/1152/16
Провадження № 2/741/473/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 17 жовтня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.

та представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, які перебували у колективній власності колишнього КСП ім. Стратілата та розташовані на території Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області, згідно сертифікату серії НОМЕР_2. Після смерті ОСОБА_3 в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину прийняла його (позивача) мати (дружина ОСОБА_3) - ОСОБА_4, але офіційно не оформила. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла. Він (позивач) прийняв спадщину після смерті матері, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину.

ОСОБА_2 просив встановити факт, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, перебували в зареєстрованому шлюбі з 2 червня 1955 року та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 належало ОСОБА_3

У судове засідання позивач не з'явився, її представник позовні вимоги підтримав з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просив їх задовольнити.

У судове засідання представник Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти позову ОСОБА_2, просив справу розглядати без участі їх представника.

Суд розглядає справу у відсутності позивача та представника відповідача за наявними у справі доказами.

Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 за життя набув право на земельну частку (пай) розміром 5,75 в умовних кадастрових гектарах, які розташовані на території Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області, як член колишнього КСП ім. Стратілата, отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 438 від 21 січня 1998 року, що підтверджується копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 4 липня 2016 року (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

У судовому засіданні встановлено, що померлий ОСОБА_3, житель АДРЕСА_1, за життя заповіту не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується повідомленням державного нотаріального архіву Чернігівської області від 29 серпня 2016 року (а.с. 24) та інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 20 вересня 2016 року (а.с. 27; 28-29).

Таким чином, спадкоємство після смерті ОСОБА_3 здійснюється за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З копії довідки Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області (а.с. 8) вбачається, що ОСОБА_3 на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1. Разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина - ОСОБА_4.

У судовому засіданні встановлено, що позивач не може документально підтвердити факт перебування його батьків у зареєстрованому шлюбі, оскільки у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із заначенням відомостей про другого з подружжя по батькові матері зазначено «ОСОБА_8», що підтверджується копією зазначеного витягу (а.с. 7).

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили, що ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення цього факту має для ОСОБА_2 юридичне значення, так як дозволить йому реалізувати своє право на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 та було успадковане нею після смерті ОСОБА_3

За таких обставин позовні вимоги в частині встановлення факту перебування ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 починаючи з 2 червня 1955 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_4 успадкувала після смерті ОСОБА_3 належне йому згідно сертифікату серії НОМЕР_2 право на земельну частку (пай).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 за життя у встановленому законом порядку не оформила за собою успадковане право на земельну частку пай.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцвта про смерть (а.с. 9).

З копії спадкової справи № 151 до майна померлої ОСОБА_4 (а.с. 33-35) вбачається, що спадщину після її смерті прийняв син - ОСОБА_2, який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_3, був втрачений, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 13).

Позивач позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифікату.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), яке було успадковане ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3, в зв'язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі, а також в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1183/02-31 від 1 липня 2016 року.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке було успадковане ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 213, 215, 256 ЦПК України, ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи з 2 червня 1955 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, право на земельну частку (пай), площею 5,75 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 належало ОСОБА_3 та було успадковане після його смерті ОСОБА_4, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя О.В.Киреєв