Справа № 733/737/16-ц Провадження № 22-ц/795/1475/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Головченко М. М. Доповідач - Онищенко О. І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:прокурора Куорило Я.М., відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2016 року у справі за позовом заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави до Ічнянської районної державної адміністрації, ОСОБА_5 про визнання незаконними розпоряджень райдержадміністрації та визнання недійсним договору оренди землі,-

в с т а н о в и в:

Заступник прокурора Чернігівської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Ічнянської районної державної адміністрації та ОСОБА_5 про визнання незаконними розпоряджень райдержадміністрації та визнання недійсним договору оренди землі. В позовній заяві вказав, що розпорядженням Ічнянської райдержадміністрації від 7.07.2011 року ОСОБА_5 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду для передачі та ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу Ступаківської сільської Ради в урочищі «Мочанівщина». На підставі вказаного розпорядження та на замовлення ОСОБА_5 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який затверджено розпорядженням Ічнянської районної державної адміністрації від 5.06.2012 року № 153 « Про затвердження проекту землеустрою ». Відповідно до даного розпорядження між райдержадміністрацією та ОСОБА_5 23.12.2012 року укладено договір оренди земельної ділянки. В звязку з тим, що розпорядження райдержадміністрації суперечить вимогам земельного та водного законодавства, просить суд визнати їх незаконними, а також визнати недійсним договір оренди земельної ділянки.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Чернігівської області просить скасувати рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2016 року, яким відмовлено в задоволенні його позовних вимог, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення грунтується на припущеннях та оціночних судженнях, у той час як правова оцінка доводам прокурора не надана. За доводами позивача, наявність водогосподарського паспорту на водний обєкт не є погодженням надання цього обєкту у користування, а тому судом помилково ототожнено поняття визначення технічних характеристик водного обєкту та погодження його передачі в оренду. Заступник прокурора Чернігівської області вважає такими, що не грунтуються на нормах матеріального права, і висновки суду про те, що непроходження проектом землеустрою обовязкової державної експертизи не тягне за собою негативних наслідків, оскільки за приписами ст. 9 Закону України „Про державну експертизу землевпорядної документації наявність такого висновку для земель водного фонду є обовязковим. Також вважає безпідставними мотиви судового рішення про те, що оскаржувані розпорядження вичерпали свою дію внаслідок виконання, оскільки право оренди землі є похідним від відповідного рішення органу державної влади про передачу цієї земельної ділянки у користування, а тому з огляду на приписи ст.16 ЦК України та ст.152 ЗК України захист права на землю не може здійснюватися лише шляхом визнання недійсним правовстановлюючого документу, якщо рішення, на підставі якого він виданий, недійсним не визнавалося. Крім того, заступник прокурора Чернігівської області зазначає, що поза увагою суду залишилися доводи щодо порушення Ічнянською райдержадміністрацією вимог ст.ст. 58, 59 ЗК України та ст.ст. 4, 51 ВК України, згідно яких не передбачено використання земель водного фонду для фермерства.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, право державної власності на спірну земельну ділянку (кадастровий номер :03:000:0277) зареєстровано за Ічнянською районною державною адміністрацією, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.50-52).

Розпорядженням Ічнянської районної державної адміністрації №197 від 07 липня 2011 року надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду для передачі в оренду та ведення фермерського господарства громадянці ОСОБА_5, жительці с. Ступаківка, вул. Леніна, 50 орієнтовною площею 9 га, за рахунок земель запасу Ступаківської сільської ради в урочищі „Мочанівщина (а.с.27).

За заявою ОСОБА_5 фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 було виготовлено проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки заявнику для ведення фермерського господарства площею 12.9402 га за рахунок земель запасу Ступаківської сільської ради Ічнянського району (а.с.7-43).

Розпорядженням Ічнянської районної державної адміністрації №153 від 05 червня 2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення в оренду зазначеної земельної ділянки ОСОБА_5, надано дозвіл на складання технічної документації із нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.9).

Згідно висновку державної експертизи від 31 липня 2012 року №156 технічна документація по визначенню нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що надається в оренду ОСОБА_5, в цілому відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам, позитивно оцінюється і погоджується при умові врахування зауважень пункту 10 (а.с.66).

23 грудня 2012 року між Ічнянською районною державною адміністрацією (орендодавець) та ОСОБА_5 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду з розташованим на ній водним обєктом (а.с.67). Згідно пунктів 1, 2 зазначеного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду „Верхній як цілісний водогосподарський комплекс з розташованим на ній водним обєктом (частиною водного обєкту), прибережною захисною смугою (смугою відведення для потреб експлуатації), гідротехнічними спорудами та зосередженими в ньому водними ресурсами, для ведення фермерського господарства з цільовим призначенням для рибогосподарських потреб, яка знаходиться на північно-західній околиці с. Ступаківка Ічнянського району, водний обєкт „Верхній. В оренду передається земельна ділянка з розташованим на ній водним обєктом загальною площею 12.9402 га, у тому числі площа під водою 11.6194 га, площа земель прибережної захисної смуги (смуги відведення для потреб експлуатації 1.3208 га, з них за складом та видами угідь 1.3208 га пасовище. Договір укладено на 10 років.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 створено фермерське господарство, що підтверджується копією витягу із протоколу №6 засідання районної професійної комісії з питань створення фермерських господарств від 25 листопада 2010 року (а.с.24).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що передача в оренду водного обєкту для ведення фермерського господарства відбувалася з дотриманням вимог закону, таке рішення прийнято та погоджено уповноваженими органами, а наявність водогосподарського паспорту на водний обєкт фактично є погодженням передачі земельної ділянки в оренду органом водного господарства. Не проходження документації із землеустрою обовязкової державної експертизи не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки з часу прийняття оскаржуваних розпоряджень минуло чотири роки і вони вичерпали свою дію унаслідок фактичного виконання.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, дослідивши докази у справі , не дав їм належну оцінку, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а отже рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 124 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно із частиною шостою статті 123 ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Так, відповідно до статті 9 Закону України від 17 червня 2004 року

№ 1808-IV "Про державну експертизу землевпорядної документації (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягають обов'язковій державній експертизі.

Наявність у матеріалах справи висновку державної експертизи від 31 липня 2012 року №156 технічної документації по визначенню нормативно грошової оцінки земельної ділянки не є тотожним з висновком експертизи проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок водного фонду, оскільки надання земельних ділянок водного фонду потребує наявності двох позитивних висновків обов»язкової державної експертизи: висновку технічної документації по визначенню нормативно грошової оцінки земельної ділянки та висновку експертизи проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок .

Висновок обовязкової державної експертизи проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що передана в оренду ОСОБА_5, відсутній.

Відповідно до ч.8 ст.118 Земельного кодексу України в редакції Закону України від 5 листопада 2009 року N 1702-V, розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою .

Документація із землеустрою, погоджена Комісією, вважається такою, що погоджена органами, представники яких входять до її складу.

Відповідно до ч. 2 ст. 186-1 Земельного кодексу України (в редакції закону , що діяв на той час), до повноважень Комісії належить забезпечення погодження документації із землеустрою відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 186-1 Земельного кодексу України, ( в редакції редакції закону , що діяв на той час), до складу Комісії входять уповноважені представники районного (міського) органу земельних ресурсів, містобудування та архітектури, природоохоронного та санітарно-епідеміологічного органу, органу охорони культурної спадщини. У разі погодження проектів землеустрою, що розробляються з метою вилучення, надання, зміни цільового призначення земель лісогосподарського призначення, водного фонду, земельних ділянок для цілей, пов'язаних із розробкою корисних копалин, до складу Комісії залучається відповідно представник територіальних органів лісового господарства, водного господарства, державного гірничого нагляду.

Всупереч цих вимог, проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ОСОБА_5 для ведення фермерського господарства за рахунок земель водного фонду Деснянським басейновим управлінням водних ресурсів не погоджувався.

Наявність водогосподарського паспорту на водний обєкт не є погодженням надання цього обєкту у користування, а тому судом першої інстанції помилково ототожнено поняття визначення технічних характеристик водного обєкту та погодження його передачі в оренду.

Мета та умови використання земель водного фонду та земель сільськогосподарського призначення нерозривно повязані із віднесенням їх до різних категорій земель ( ст.19 ЗК України), порядок надання їх за цільовим використанням передбачений ст. 22,58,59,116,118,134,135 ЗК України.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України « Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

ОСОБА_5 на момент звернення до Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області з заявою про передачу їй в оренду земельної ділянки була керівником фермерського господарства « Верхній став-плюс», а тому не могла отримати земельну ділянку безоплатно поза конкурсом, як громадянин відповідно до приписів ст. ст.1,7 Закону України « Про фермерське господарство» та ст.134 ЗК України.

За змістом статті 43 Закону України від 9 квітня 1999 року № 586-XIV "Про місцеві державні адміністрації" у судовому порядку скасовуються розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства.

Отже, видання головою державної адміністрації розпорядження про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без висновку державної експертизи зазначеного проекту землеустрою та без погодження його представником відповідного територіального органу водного господарства, надання в оренду земельної ділянки керівнику фермерського господарства, як фізичній особі суперечить законам України.

Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до частини першої вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Зважаючи на вище зазначене, прийняті Ічнянською районною державною адміністрацією розпорядження від 07.07.2011 року та від 05.06.2012 року суперечать вимогам земельного та водного законодавства, укладений на їх підставі договір оренди від 23.12.2014 року підлягає визнанню недійсним.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення - суду скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області задовольнити.

Рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 21 червня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги заступника прокурора Чернігівської області задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 07.07.2011 року №197 „Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Ічнянської районної державної адміністрації від 05.06.2012 року №153 „Про затвердження проекту землеустрою.

Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 23.12.2012 року, укладений між ОСОБА_5 та Ічнянською районною державною адміністрацією.

Стягнути з Ічнянської районної державної адміністрації та ОСОБА_5 на користь прокуратури Чернігівської області з кожного по 1378 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, а також з кожного по 2273 грн. 70 коп. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Стягнути з Ічнянської районної державної адміністрації та ОСОБА_5 на користь держави з кожного по 689 грн. судового збору, недоплаченого позивачем при зверненні до суду.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: