Справа № 388/1066/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

"19" жовтня 2016 р. Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., розглянув позовну заяву ОСОБА_1 до комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом до комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зняття арешту з майна.

Розглянувши подану заяву, дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження з таких підстав.

Як убачається зі змісту поданого позову, ОСОБА_1 просить захистити право шляхом зняття арешту з майна боржника, накладеного у процесі здійснення виконавчого провадження. Предметом та підставою позову є дії державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження, що стосуються не вирішення державним виконавцем питання про зняття арешту з майна боржника при завершенні виконавчого провадження, згідно ч. ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивачка у справі ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом маючи статус боржника у виконавчому провадженні, тобто цей позов предявлено стороною виконавчого провадження, а не третьою особою права та обовязки якої було порушено накладенням арешту на майно боржника.

Розділом XII ЦПК України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень.

За змістом ст. 383 ЦПК України, а також ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Таким чином, правилами ЦПК України, а також Законом України «Про виконавче провадження» передбачено спеціальний порядок оскарження стороною виконавчого провадження дій або бездіяльності державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження, шляхом подачі скарги, зокрема відповідно до ч. 2 ст. 384 ЦПК України до суду, який видав виконавчий документ, а не позову шляхом його предявлення до державного виконавця.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» уразі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У звязку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може предявляти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання. У разі предявлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122, п. 4 ч. 1 ст. 293 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Долинське міське комунальне господарство», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зняття арешту з майна.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2