Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:

головуючого-судді - Неганової Н.В.

при секретарі - Савіцькому Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який під час розгляду справи уточнив, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1. Поверхом вище в квартирі АДРЕСА_3 проживає ОСОБА_6 18.10.2013 року з вини ОСОБА_6, яка недбало поводилась з сантехнічними приладами, було затоплено квартиру позивача. 12.05.2014 року квартиру ОСОБА_1 було знову затоплено через навмисне, недбале та необережне поводження ОСОБА_6 з сантехнічними приладами. Також 20.05.2014 року з вини ОСОБА_6 було затоплено квартиру позивача. Згідно зі звітом №61/14 ФОП ОСОБА_7 вартість збитків, завданих власнику квартири внаслідок залиття, становить 40 608 гривень. Позивач також вважає, що йому та членам його сім'ї завдана моральна шкода, оскільки вони відчували незручності, нервували через проживання у квартирі з сирістю та грибком, був порушений нормальний ритм життя, вони вимушені були змінювати свої плани. Крім того, ОСОБА_1 хворіє на ішемічну хворобу серця, йому не можна нервуватися, а ОСОБА_6 своїми діями завдає йому переживань і нервувань, в зв'язку з чим погіршується його стан здоров'я. Позивачем також було сплачено 900 гривень за проведення оцінки збитків. ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_6 на свою користь майнову шкоду в розмірі 40 608 гривень, моральну шкоду в розмірі 3 500 гривень, витрати на проведення оцінки збитків в розмірі 900 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 543 гривні 23 копійки.

В зв'язку зі смертю ОСОБА_6 було притягнуто до участі у справі в якості відповідача спадкоємицю ОСОБА_2

В судовому засідання представник позивача підтримав позовні вимоги з тих же підстав, просив позов задовольнити.

Представник відповідачки в судовому засіданні фактично заперечував проти позову, просив відмовити в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні з позовом погодилася.

Треті особи ОСОБА_3 і ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких зазначили, що з позовом згодні.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності в рівних долях ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, що вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло від 31.10.1997 року, виданого відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації (а.с.12-копія свідоцтва).

Позивач та треті особи зареєстровані і проживають в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою форми №3, виданою КП «Введенське Подільського району м. Києва» 18.03.2015 року за №458 (т.1 а.с.194) .

В квартирі АДРЕСА_3 була зареєстрована і проживала ОСОБА_6, що вбачається з довідки по формі №3 КП «Введенське Подільського району м. Києва» від 12.11.2014 року за №744 (а.с.15).

Квартира, в якій проживала ОСОБА_6, належить їй на праві власності, що підтверджується довідкою від 24.12.2015 року за №42648 та листом від 03.02.2015 року за №1156(И-2015) Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (т.1 а.с.116, т.2 а.с.57).

18.10.2013 року сталося залиття квартири АДРЕСА_1, були залиті кухня, кладова, коридор, жила кімната площею 16 кв.м. Залиття сталося внаслідок недбалого поводження з сантехнічними приладами мешканцями квартири АДРЕСА_3, що підтверджується копією акту від 18.10.2013 року, складеного комісією КП «Введенське» (т.1 а.с.17).

12.05.2014 року знову сталося залиття квартири позивача,були залиті кладова, ванна кімната, коридор та кухня. Залиття сталося внаслідок навмисного халатного та необережного поводження з сантехнічними приладами мешканцем квартири АДРЕСА_3, що підтверджується копією акту від 12.05.2014 року, складеного комісією КП «Введенське» (т.1 а.с.18, 154).

20.05.2014 року квартиру АДРЕСА_1 знову було затоплено, були залиті кухня, кладова, коридор, жила кімната площею 16 кв.м. Залиття сталося внаслідок недбалого поводження з сантехнічними приладами мешканцями квартири АДРЕСА_3, що підтверджується копією акту від 20.05.2014 року, складеного комісією КП «Введенське» (т. 1 а.с.19).

Вказані обставини щодо залиття квартири позивача з вини ОСОБА_6 підтвердили в судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Крім того, квартира позивача також була залита з вини ОСОБА_6 21.03.2011 року, 25.07.2012 року, 03.02.2015 року, про що складено акти комісією КП «Введенське» (т.1 а.с.96-97, 155).

Представник відповідача в судовому засіданні фактично не заперечував факти залиття квартири позивача з вини ОСОБА_6

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що після залиття квартири в 2014 році позивач ремонт не робив.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі звітом №61/14 від 09.06.2014 року, складеним ФОП ОСОБА_7 (т.1 а.с.177-193), вартість майнової шкоди, завданої ОСОБА_1 в результаті залиття квартири АДРЕСА_1, станом на березень 2014 року становить 40 608 гривень.

Оскільки шкода позивачу завдана з вини ОСОБА_6, вона мала б нести цивільно-правову відповідальність.

Однак, 19.07.2015 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 20.07.2015 року відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №11402 (т.2 а.с.16).

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_11 звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, якій ОСОБА_6 заповіла все своє майно (т.2 а.с.35, 58).

Положеннями ст. 1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов'язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов'язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину.

Спадковим майном є квартира АДРЕСА_3, вартість якої згідно зі звітом оцінки вартості квартири від 18.01.2016 року, складеним ПП «Домосвіт» (т.2 а.с. 49-50), становить 261 975 гривень 91 копійка.

Оскільки вартість нерухомого майна, яке успадковується ОСОБА_2 більша за розмір завданої спадкодавцем шкоди, з відповідачки підлягає стягненню майнова шкода в повному розмірі 40 608 гривень.

Позивач також просить стягнути моральну шкоду в розмірі 3 500 гривень.

Ця позовна вимога не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.2 ст.1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов'язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, лише в разі, якщо таке відшкодування було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. За життя з ОСОБА_6 моральна шкода судом стягнута не була.

Також не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення вартості проведення оцінки збитків в розмірі 900 гривень, оскільки з наданого позивачем товарного чеку за №61/14 від 12.06.2014 року (т.1 а.с.35) не вбачається, що оплата проведена ОСОБА_1

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що звіт №61/14 оцінки збитків, складений ФОП ОСОБА_7 не можна приймати до уваги, оскільки він є недостовірним і недопустимим доказом, а тому позивачем не доведений розмір майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Позивач для підтвердження розміру шкоди надав звіт спеціаліста. Представник відповідачки - адвокат, заперечуючи проти розміру шкоди, не надав ніяких доказів на підтвердження своїх заперечень, не заявляв клопотання про призначення експертизи, а отже ухилився від доведення обставин, на які посилався. Тому суд відповідно до ст.ст. 212, 213 ЦПК України ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений частково і підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного, ст.ст. 1166, 1192, 1231, 1269 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 2012, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 40 608 гривень (сорок тисяч шістсот вісім гривень).

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. В. Неганова