Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/3331/15-ц Головуючий у 1-й інстанції: Рибалко Н.І.
Провадження № 22-ц/778/659/16 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2015 року у справі за позовом Торгівельно-промислової транснаціональної корпорації «Кераміст» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА :

У квітні 2015 року Торгівельно-промислова транснаціональна корпорація «Кераміст» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «АФ «Славутич», про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 лютого 2014 року між ТПТК «Кераміст» та ТОВ ,АФ „Славутич" було укладено договір позики, за умовами якого ТОВ «АФ «Славутич» отримало грошові кошти у розмірі 100 000 грн. строком на 1 місяць.

15 квітня 2014 року, для забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між «Кераміст» та ОСОБА_3, було укладено договір поруки. ТОВ «АФ «Славутич» повернуло грошові кошти частково у розмірі 63 500 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з солідарно з ОСОБА_3, ТОВ Агрофірма „Славутич" на свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 36 500 грн., втрати від інфляції в розмірі 7 336,50 грн., 3% річних у розмірі 630 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 444,68 грн.

В травні 2015 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в зв'язку зі сплатою ТОВ «АФ «Славутич» суми основного боргу в розмірі 36 500 грн.

Просив стягнути солідарно з відповідачів збитки від інфляції у розмірі 7 336,50 грн., 3% річних у розмірі 630 грн., а також судові витрати.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2015 року провадження у справі, в частині позовних вимог ТПТНК „Кераміст" до ТОВ ..Агрофірма „Славутич", було закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТПТК «Кераміст» суму боргу за договором позики в розмірі 7966 грн. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачаться з матеріалів справи 12.02.2014 року між ТПТНК „Кераміст" і ТОВ „Агрофірма „Славутич" було укладено договір позиви №5/К, згідно якого позивач надав ТОВ „Агрофірма „Славутич", грошові кошти у розмірі 100 000 грн., які останнє зобов'язалось повернути через один місяць з дати надходження грошових коштів на рахунок позичальника. Зазначений факт підтверджується письмовим договором позики, підписаним сторонами та платіжним документом на перерахування ТОВ „Агрофірма Славутич" грошових коштів у розмірі 100 000 грн., згідно договору позики №5/К від 12.02.2014 року (а.с.8-9, 24).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.

Позика оформлена у письмовій формі у вигляді договору, підписаного сторонами власноруч, що відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України.

Строк повернення грошових коштів за договором - 1 місяць після перерахування грошових коштів на рахунок позичальника.

Згідно додаткової угоди №1 до договору позики від 10.03.2014 року, сторони договору позики, ТПТНК „Кераміст" і ТОВ „Агрофірма „Славутич" продовжили строк повернення грошових коштів за договором позики до 21.08.2014 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором.

З метою забезпечення виконання ТОВ „Агрофірма „Славутич" зобов'язань за договором позики 15.04.2014 року між ТПТНК „Кераміст" і відповідачем, ОСОБА_3 було укладено договір поруки (а.с. 11-13), згідно якого поручитель, ОСОБА_3, зобов'язався відповідати за виконання ТОВ „Агрофірма „Славутич" обов'язку з повернення грошових коштів за договором позики, в повному обсязі, враховуючи повернення суми боргу, а також сплату неустойки за прострочення виконання зобов'язання, як солідарний боржник.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або в повному обсязі.

Додатковою угодою №1 до договору поруки від 15.04.2014 року, яка була укладена між ТПТНК „Кераміст" і ОСОБА_3 09.12.2014 року, було продовжено строк дії договору поруки до 31.12.2015 року.

ТОВ „Агрофірма „Славутич", було сплачено за договором позики грошові кошти: 15.09.2014 року -у розмірі 20 000 грн., 03.10.2014 року - у розмірі 10 000 грн., 13.10.2014 року - у розмірі 10 000 грн., 20.10.2014 року - у розмірі 10 000грн., 06.01.2015 року - 13 500грн. Також під час розгляду справи 08.05.2015 року відповідачем, ТОВ „Агрофірма „Славутич", було сплачено залишок заборгованості за договором позики у розмірі 36 500 грн. (а.с. 19-23, 58).

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо іншій розмір відсотків не встановлений договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, при порушенні боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлена додаткова (субсидіарна) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Задовольняючи позовні вимоги ,суд першої інстанції виходив з того ,що всі платежі за договором позики були здійснені ТОВ „Агрофірма „Славутич" після закінчення строку, встановленого додатковою угодою від 10.03.2014 року для повернення боргу за договором позики - після 21.08.2014 року. Таким чином позичальником, ТОВ „Агрофірма „Славутич" було прострочено виконання грошового зобов'язання.

Разом з тим відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені сч.2 ст.16 ЦК України.

Під час апеляційного розгляду представником відповідача надана додаткова угода № 2 від 09.12.2014 року до договору позики № 5/К від 12.02.2014 року, сторони договору позики, ТПТНК „Кераміст" і ТОВ „Агрофірма „Славутич" продовжили строк повернення грошових коштів за договором позики до 09.06.2015 року.

Тобто остаточне повернення 08.05.2015 року відповідачем ТОВ „Агрофірма „Славутич" залишку заборгованості свідчить про дострокове повернення коштів ,отриманих за договором позики.

Таким чином в розумінні ст.ст.15,16 ЦК України у позивача не виникло права на стягнення з відповідача грошових коштів на підставі ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов"язання ,а у місцевого суду не було правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та матеріалам справи ,доказам по справі дана неналежна оцінка і тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог .

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст.307,309,317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2015 у цій справі - скасувати та ухвалити нове рішення ,за яким:

У задоволенні позову Торгівельно-промислової транснаціональної корпорації «Кераміст» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Стягнути з Торгівельно-промислової транснаціональної корпорації «Кераміст» на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 489 грн.15 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: