Тальнівський районний суд Черкаської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер:704/498/16-ц

01.06.2016 Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Дьяченка Д.О.

при секретарі Табачківській М.М.

за участі: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Сас Б.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корсунське" про визнання недійсним договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору оренди землі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, будучи власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,00 га, яка розташована в адмінмежах Павлівської сільської ради Тальнівського району, уклав з ТОВ «Корсунське» договір оренди вищезазначеної земельної ділянки. Позивач зазначає, що сторонами було досягнуто домовленості, щодо умов договору та підписано відповідний договір. Разом з тим, у даному договорі відсутні дві істотні умови договору: не вказується об'єкт оренди, а саме не вказується кадастровий номер орендованої земельної ділянки; не визначена орендна плата, а саме вказано лише, що орендна плата становить 4,5 %, проте не вказується від якої суми обчислювати відсотки, а також не вказано скільки це становить у грошовому виразі, яким чином і яка сума буде індексуватися. В договорі оренди землі не вказана дата укладання договору, тому позивач вважає, що відсутня така істотна умова, як строк дії договору оренди. За таких обставин позивач вважає, що відсутність в договорі оренди таких істотних умов, як об'єкт оренди та орендна плата унеможливлює контролювати дії орендаря з приводу користування земельною ділянкою. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати спірний договір оренди землі недійсним та зобов'язати відповідача повернути позивачу орендовану земельну ділянку. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь сплачену суму судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених в письмовому запереченні, просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов'язані з орендою землі, які регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України та Законом України "Про оренду землі".

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3 га, яка розташована на адмінтериторії Павлівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області

Між сторонами по справі - позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ТОВ "Корсунське", в особі директора Безушка Ю.П. 23.10.2013 був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_3 передала належну їй земельну ділянку площею 3 га, яка знаходиться в адмінмежах Павлівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, а ТОВ "Корсунське" прийняло зазначену земельну ділянку в оренду. Даний договір укладено строком на 5 років та передбачено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦПК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент вчинення правочину - укладення договору) передбачені істотні умови договору оренди землі, які мають обов'язково бути зазначені в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення чи відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про недійсність оспорюваного договору оренди землі в силу ст. 15 Закону України «Про оренду землі», оскільки він укладений без дотримання цієї норми щодо зазначення всіх істотних умов (кадастровий номер земельної ділянки, місце розташування, розмір земельної ділянки, умови та строки оплати орендної плати, індексація, спосіб та умови розрахунків, порядок її внесення і перегляду, відповідальність за її несплату та інші), не підлягають задоволенню, так як спростовуються матеріалами справи, зокрема як вбачається з оспорюваного договору оренди землі, вказані істотні умови знайшли своє відображення в ньому, зокрема, в наданому Державним реєстратором примірнику вказані: кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2 - п. 3 спірного договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка становить 15179,09 грн. - п. 5 договору, розмір орендної плати, який становить 4,5% з урахуванням коефіцієнта індексації 3,2 що становить 3838 грн. - п. 9 договору, дата договору. В акті про передачу та прийом спірної земельної ділянки також відображений кадастровий номер НОМЕР_2 та дата здійснення прийому-передачі, а саме 08.08.2014. Крім того, позивач не довів належними та допустимими доказами те, в чому саме полягає порушення його законних прав в зв'язку з відсутністю в договорі оренди землі будь-якої з істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки позивач та його представник не скористалися своїм правом відповідно до ст. 31 ЦПК України щодо зміни предмету або підстави позову до початку розгляду справи по суті, та щодо збільшення позовних вимог, тому суд, виходячи з положень вищевказаної норми, розглянув дану справу в межах заявлених позивача вимог, а саме - визнання договору оренди землі недійсним з підстав відсутності в ньому всіх істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та відсутності волевиявлення позивачки на укладення договору.

Також, слід вказати, що твердження позивача та її представника про те, що між сторонами договору не було досягнуто згоди щодо його істотних умов, оскільки позивач, підписував чистий бланк договору оренди, в якому не були заповнені розділи щодо об'єкта оренди (кадастровий номер); строк дії договору оренди; розміру орендної плати; дата договору та інші умови, а також те, що позивач взагалі не укладав з відповідачем договір оренди землі, не можуть бути підставою для визнання оспорюваного договору оренди землі недійсними, так як в силу ст. 638 ЦК України, якою передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, такий договір вважається не укладеним, а не укладений правочин не може бути визнаний недійсним.

Крім того, до суду було надано копію реєстраційної справи № 15028396 в якій, крім передбачених законодавством документів є копія договору оренди землі від 23.10.2013. У вищевказаному договорі оренди землі всупереч твердженням позивача вказано об'єкт оренди, визначено орендну плату, а також вказано кадастровий номер земельної ділянки, її нормативно грошова оцінка, а також зазначено дату укладення договору.

Враховуючи вищевикладене, в зв'язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в позовній заяві, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15 Закону України «Про оренду землі» ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корсунське" про визнання недійсним договору оренди землі, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області протягом 10 днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Д.О. Дьяченко