Справа № 380/1405/15-ц Головуючий у І інстанції Косович Т.П.
Провадження № 22-ц/780/3902/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 42 15.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

15 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Олійника В.І.,

при секретарі: Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 08 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах малолітнього ОСОБА_4, третя особа - Служба у справах дітей та сім»ї Тетіївської районної державної адміністрації, про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому, уточнивши позовні вимоги, просив зобов»язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні належним йому на праві власності будинком, визнавши ОСОБА_2 та його малолітнього сина ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку №52-А по вулиці Гагаріна в селі П»ятигори Тетіївського району Київської області.

Свої вимоги ОСОБА_3 обґрунтовував тим, що йому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 вересня 2013 року належить житловий будинок №52-А по вулиці Гагаріна в селі П»ятигори Тетіївського району Київської області.

Відповідач ОСОБА_2 був прописаний у вищевказаному будинку на час укладання договору купівлі-продажу, як син попереднього власника ОСОБА_5, хоча фактично в будинку не проживав.

Крім того, вже після укладання договору купівлі-продажу будинку, 13 серпня 2015 року відповідач ОСОБА_2 без дозволу позивача ОСОБА_3 зареєстрував в належному йому будинку свого малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_4 у належному позивачу будинку не проживають і ніколи не проживали, оскільки проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки відповідачі без поважних причин не користуються житловим приміщенням в будинку №52-А по вулиці Гагаріна в селі П»ятигори Тетіївського району Київської області, а факт їхньої реєстрації в будинку створює позивачу ОСОБА_3, як власнику, перешкоди у користуванні та розпорядженні ним, останній і звернувся до суду з вищевказаним позовом, порушивши питання про його задоволення.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 08 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 та його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку №52-А по вулиці Гагаріна в селі П»ятигори Тетіївського району Київської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив рішення суду змінити, відмовивши в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 вересня 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Тетіївської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 2-1998, є власником житлового будинку за №52-А, який розташований по вул. Гагаріна в с. П»ятигори Тетіївського району Київської області (а.с.11-12).

З довідки виконавчого комітету П»ятигірської сільської ради №300 від 08.07.2015 року вбачається, що згідно погосподарської книги № 2 житловий будинок в с. П»ятигори по вул. Гагаріна, 52-А рахується за ОСОБА_3; в будинку зареєстровані, крім власника, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.19).

Згідно довідки виконавчого комітету П»ятигірської сільської ради №656 від 26.08.2015 року, станом на 20.08.2015 року у житловому будинку по вул. Гагаріна, 52-А в с. П»ятигори Тетіївського району були зареєстровані ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_4, який зареєстрований 13.08.2015 року, та ОСОБА_3 (а.с.22).

Актом обстеження проживання осіб у будинку в с. П»ятигори по вул. Гагаріна, 52-А від 20 серпня 2015 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в даному будинку ніколи не проживав та не проживає на даний час, а також станом на 20.08.2015 року його малолітній син ОСОБА_4 в даному будинку також не проживає (а.с.20).

З акту обстеження проживання осіб у будинку в с. П»ятигори по вул. Гагаріна, 52-А від 21 серпня 2015 року вбачається, що в будинку в с. П»ятигори по вул. Гагаріна, 52-А станом на 20.08.2015 року проживає подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_3, що підтверджується також довідкою виконавчого комітету П»ятигірської сільської ради № 659 від 26.08.2015 року (а.с.21, 24).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині визнання відповідача та його сина такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку, належному на праві власності позивачу, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки зібраними та дослідженими судом доказами підтверджується, що ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_4 дійсно житловим приміщенням в будинку №52-А по вулиці Гагаріна в селі П»ятигори Тетіївського району Київської області не користуються без поважних причин, що не заперечувалося і самим відповідачем, який в поясненнях зазначав, що вони з сином проживають у м. Запоріжжі.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, законності та обґрунтованості висновків суду не спростовують, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга відповідача не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тетіївського районного суду Київської області від 08 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: