Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №318/3215/15 Головуючий у 1 інстанції: Петров В.В.
Провадження № 22-ц/778/4747/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

ОСОБА_2,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4

на рішення Камянсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Водянської сільської ради Камянсько - Дніпровського району Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи: відділ державної реєстраційної служби ОСОБА_7 райдержадміністрації, відділ Держгеокадастру в м. Енергодар, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом

та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, відділ державної реєстраційної служби ОСОБА_7 райдержадміністрації, відділ Держгеокадастру в м. Енергодар, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, уточненим в ході судового розгляду, до Водянської сільської ради Камянсько - Дніпровського району Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи: відділ державної реєстраційної служби ОСОБА_7 райдержадміністрації, відділ Держгеокадастру в м. Енергодар, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

В позові зазначав, що 01.11.2012 року померла мати його та ОСОБА_3П і ОСОБА_6П - ОСОБА_8 При житті, а саме 11.12.2006 року, ОСОБА_8Т склала заповіт, відповідно до якого після її смерті все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буде матиме право, в тому числі належний їй на праві власності на житловий будинок за адресою: село Водяне, вул. Миру, № 60 Камянсько - Дніпровського району, Запорізької області заповіла позивачеві. Заповіт не скасовувався та не змінювався. До спадщини ввійшло наступне майно: - житловий будинок за адресою: село Водяне, вул. Миру, № 60 Камянсько - Дніпровського району, Запорізької області; - земельна ділянка, площею 2,58га, яка розташована на території Водянської сільської ради, Камянсько Дніпровського району, Запорізької області; - земельна ділянка, площею - 0,36га, яка розташована с. Водяне, вул. Миру, 60, Камянсько - Дніпровского району, Запорізької області; - грошовий вклад в сумі - 5 333, 28 гривень, який знаходяться в Державному ощадному банку України ТВБВ №10007/0235 на компенсаційному рахунку № 915512853 та 2,12 гривень на поточному (нерухомому) рахунку №7072 та грошовий вклад в сумі 4 632,63 гривень, який знаходиться в Державному ощадному банку України ТВБВ №10007/0235 на компенсаційному рахунку № 915514941 та 1,89 гривні на поточному (нерухомому) рахунку №11663, які належали ОСОБА_9, чоловіку ОСОБА_8. Загальна вартість всього спадкового майна складає 161 928, 77 гривень. Він своєчасно звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкового права. Державним нотаріусом була відкрита спадкова справа, проте в видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно за заповітом йому відмовлено в звязку з тим, що спадкодавець ОСОБА_8Т фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_9Ф, але не оформила свої спадкові права внаслідок чого відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, які б підтверджували право власності саме спадкодавцю ОСОБА_8 Оскільки нотаріусом обґрунтовано відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на спадщину в порядку заповіту і відсутні умови для отримання цього права через нотаріальний орган, він вимушений звернутися з відповідним позовом до Камянсько - Дніпровського районного суду Запорізької області.

Посилаючись на викладене, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно - житловий будинок за адресою: село Водяне, вул. Миру, № 60 Камянсько - Дніпровського району, Запорізької області; земельну ділянку, площею 2,58га, яка розташована на території Водянської сільської ради, Камянсько Дніпровського району, Запорізької області; земельну ділянка, площею - 0,36га, яка розташована с. Водяне, вул. Миру, 62, Камянсько - Дніпровського району, Запорізької області, та грошові вклади, та стягнути з відповідачів на його користь сплачений судовий збір та витрати на послуги адвоката

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, відділ державної реєстраційної служби ОСОБА_7 райдержадміністрації, відділ Держгеокадастру в м. Енергодар, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В зустрічному позові зазначав, що 01.11.2012 року померла - ОСОБА_8Т мати його, ОСОБА_8П та ОСОБА_6 О П. За життя мати сторін по справі склала заповіт, відповідно до якого після її смерті все майно заповіла ОСОБА_5 Спадкова маса складається з: - житлового будинку, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Камянсько- Дніпровський район, с. Водяне, вул. Миру, буд. 60; земельної ділянки площею 2,58 га, яка розташована на території Водянської сільської ради, Камянсько- Дніпровського району,Запорізької області; - земельної ділянки площею 0,36га ,яка розташована за адресою: Запорізька область, Камянсько- Дніпровський район, с. Водяне, вул. Миру, буд. 60; - грошового вкладу в сумі 5333,28грн, який знаходиться в Державному ощадному банку України ТВБВ №10007/0235 та 2,12грн, грошовий вклад в сумі 4632,63 грн., які належали ОСОБА_9Ф, чоловіку ОСОБА_8 ОСОБА_3П своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Оформити свої права на успадковане він не встиг, оскільки брат - позивач по первинному позову, звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування. ОСОБА_3П є інвалідом II групи. Як зазначено у первинному позові, мати сторін по справі за життя склала заповіт. Однак, ОСОБА_3 має право на обов'язкову частку у спадщині. Оскільки сестра сторін по справі - ОСОБА_6П спадщину не прийняла, то спадщина відкрилася для двох братів - ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Звідси випливає, що частка ОСОБА_3 дорівнює 1/2.

Посилаючись на викладене, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом право на 1/4 частку: - житлового будинку з господарськими забудовами, який знаходиться за адресою: Запорізька обл., Камянсько-Дніпровський район, с. Водяне, вул. Миру буд. 60; - земельної ділянки розміром 2, 58га, яка розташована на території Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області; - земельної ділянки розміром 0,36га, яка розташована Запорізька обл., Камянсько-Дніпровський район, с. Водяне, вул. Миру буд. 62; - грошових вкладів на суму 4 632,63грн, які знаходяться в Державному Ощадному банку України ТВБВ №10007/0235, на суму 1,89грн, які ОСОБА_8 прийняла після смерті ОСОБА_8П, а також грошового вкладу в сумі 5 333,28грн, які знаходяться в Державному Ощадному банку України ТВБВ №10007/0235 та 2,12грн, що належать ОСОБА_8Т, яка померла 01.11.2012 р.

Рішенням Камянсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2016 року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно - житловий будинок за адресою: село Водяне, вул. Миру, № 60 Камянсько - Дніпровського району, Запорізької області, вартістю -112 483, 00 гривень; земельну ділянку, площею 2,58га, яка розташована на території Водянської сільської ради, Камянсько Дніпровського району, Запорізької області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер №:03:002:0052, вартістю 26 318,81 грн.; земельну ділянку площею - 0,36га, яка розташована с. Водяне, вул. Миру, 62, Камянсько - Дніпровського району, Запорізької області, призначена для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер №:01:005:0150, вартістю 13 153,93 грн., та грошовий вклад в сумі 4 632,63 гривень, який знаходяться в Державному ощадному банку України ТВБВ №10007/0235, на компенсаційному рахунку № 915514941 та 1,89 грн. на поточному (нерухомому) рахунку №11663, яке ОСОБА_8 прийняла після смерті ОСОБА_5, який помер 11 серпня 2005 року, але не оформила своїх спадкових прав у звязку зі смертю, яка настала 01.11.2012 року, а також грошовий вклад в сумі - 5 333,28грн, який знаходяться в Державному ощадному банку України ТВБВ №10007/0235, на компенсаційному рахунку № 915512853 та 2,12 грн. на поточному (нерухомому) рахунку №7072, що належить ОСОБА_8, яка померла 01.11.2012 року.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір в сумі 1 620 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду у справі за позовом ОСОБА_5 до Водянської сільської ради Камянсько - Дніпровського району Запорізької області, ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи: відділ державної реєстраційної служби ОСОБА_7 райдержадміністрації, відділ Держгеокадастру в м. Енергодар, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом скасувати.

Представником позивача ОСОБА_5 ОСОБА_10 надані заперечення на апеляційну скаргу, в яких він вважає доводи апеляційної скарги безпідставними і просить залишити рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_5 ОСОБА_10, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1ст. 303 Цивільного процесуального кодексу України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлені такі обставини та відповідні правовідносини.

Батьками ОСОБА_8П є ОСОБА_9Ф та ОСОБА_8Т, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 219710, виданим 05.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камянсько-Дніпровського району Запорізької області.

14.08.2005 року помер батько сторін ОСОБА_9Ф, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 012361, виданим 15.08.2005 р. виконавчим комітетом Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області.

01.11.2012 року померла мати сторін ОСОБА_8Т, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 247183, виданим 02.11.2012 р. виконавчим комітетом Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області.

11.12.2006 р. ОСОБА_8Т склала заповіт, що був зареєстрований в реєстрі за № 452, згідно якого вона все своє майно заповідала сину ОСОБА_5

За життя ОСОБА_9Ф мав на праві приватної власності житловий будинок за адресою: вул. Миру,60 с. Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, що підтверджується договором купівлі-продажу домобудівель від 13.01.1947 р, рішенням виконавчого комітету Водянської сільської ради № 1-8 від 14.02.1995 р, витягом з рішення № 4-8 Водянської сільської ради від 23.01.1996 р., технічним паспортом на садибний індивідуальний будинок. Також він мав на праві приватної власності земельну ділянку розміром 0,36га за адресою: вул. Миру,62 с.Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП 000008, виданого 09.06.1995 р. Водянською сільською радою та земельну ділянку розміром 2,58га, що розташована на території Водянської сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії 111-ЗП № 063282, виданим 16.12.2002 р. ОСОБА_7 райдержадміністрації та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-013 від 18.07.2013 р.

Заповітом від 24.01.1994 р ОСОБА_9Ф все своє майно заповідав своїй дружині ОСОБА_8Т, яка його прийняла, що підтверджується заявою від 27.01.2009 р. зареєстрованою за № 20 та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.01.2009 р., зареєстрованим за № 56.

Батьки сторін мали грошові вклади, що знаходяться на рахунках в ПАТ Державному ощадному банку України, що підтверджується довідкою ПАТ «Державний ощадний банк України» № 870 від 07.06.2013 р.

ОСОБА_8П мешкав разом з батьками (спадкодавцями по справі) однією сімєю по день їх смерті, що підтверджується довідками Водянської сільської ради № №1821,1822 від 16.10.2015 р. (а.с.16).

Даний факт також підтверджується його місцем реєстрації за адресою: вул. Миру,60 с.Водяне Камянсько-Дніпровського району Запорізької області (паспорт серії СА 232657, виданий 25.07.1996 р Камянсько-Дніпровським РВ УМВС України в Запорізькій області).

ОСОБА_8П прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_8Т, що підтверджується заявою від 23.11.2012 р. за № 589 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 32498946 від 23.11.2012 р.

ОСОБА_3П прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_8Т, що підтверджується заявою від 25.04.2013 р. за № 172.

ОСОБА_7 державного нотаріуса за № с/с 330/2012/02-14/ від 16.05.2013 року його було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки заповіт був складений на іншу особу.

Спадкоємець ОСОБА_6П відмовилась від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8Т, що підтверджується заявою від 26.06.2013 р. за № 260.

10.11.2015 р. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_7 державний нотаріус відмовив ОСОБА_8П у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

З матеріалів справи вбачається, що суд з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав всі вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Ухвалюючи рішення суд правильно керувався ст. 1217 ЦК України щодо здійснення спадкування за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом та за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України)

Частина 1 ст.1223 ЦК України вказує, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Стаття 1233 ЦК України зазначає, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частина 1 ст.1241 ЦК України зазначає, що неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдовець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка)

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (стаття 1268 ЦК України).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місцем проживання вважається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Стаття 29 ЦК України встановлює, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Правильним є визначення місця проживання саме за правилами ст. 29 ЦК України.

Постанова Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що подружжя померлих ОСОБА_8 за житті мали власність, якою вони розпорядились, склавши заповіти, які скасовані та змінені не були. Позивач ОСОБА_8П мешкав зі своїми батьками однією сімєю, та прийняв спадщину після їх смерті, тому позовні вимоги в частині визнання за ним права власності за заповітом після смерті спадкодавцем підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, про те, що ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи і відповідно до норм ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині, не відповідають вказаній нормі матеріального права та спростовуються матеріалами справи.

Суд першої інстанції, при вирішенні позовних вимог ОСОБА_3 на підставі довідки МСЕК безспірно встановив, що непрацездатність ОСОБА_3 виникла 08.04.2015р., у той час, коли спадщина після смерті матері відкрилась 01.11.2012 р.

Відпоідно, є правильним висновок рішення суду, що на час відкриття спадщини ОСОБА_3 не мав права претендувати на обовязкову частку у спадщині, оскільки непрацездатним не був.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Камянсько - Дніпровського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: