Справа №498/1136/16-ц
Провадження по справі №2/498/349/16
12 жовтня 2016 року
Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:
головуючої судді Ткачук О.Л.
при секретарі судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України в с.м.т. ОСОБА_2 області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-
12 вересня 2016 року, позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вони з відповідачем з 17 серпня 1985 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 9. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З відповідачем спільне життя не склалося. Причиною розпаду сімї послужили різність характерів подружжя. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам, які мають істотне значення. Також вказує, що з 2012 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинено, відновлювати спільне проживання з відповідачем не має наміру. Просить розірвати її шлюб з відповідачем, на примирення не згодна, так як це суперечить її інтересам.
Позивачка в судове засідання не зявилася, але надала через канцелярію суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « Щегельська». Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 серпня 1985 року виконкомом Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 9.
Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають.
На підставі ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з 2012 року, відновлювати подружні відносини позивачка не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно.
Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивачка категорично налаштована на розірванні шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу.
Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного Кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства.
Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем «Щегельська», що підтверджується її письмовою заявою.
Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь позивачки ОСОБА_3
На підставі ч.1 ст.24, ст. 105 ч.3, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, ч.2 ст.197, 224-226 ЦПК України, суд -
Шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Овчарук) та ОСОБА_4, зареєстрований 17 серпня 1985 року виконкомом Великокомарівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 9 - розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 надалі іменувати прізвищем «Щегельська».
Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь ОСОБА_3.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати Великомихайлівському районному відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Великомихайлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Л.Ткачук