Справа № 152/1472/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 жовтня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області, про встановлення факту належності на праві власності домоволодіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

05.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що 15.05.2013 року помер її батько ОСОБА_3, який по день смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, на вул. Садова (колишня назва Червонопрапорна), 48.

Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться на вул. Садова (Червонопрапорна), 48, в с. Копистирин, Шаргородського району Вінницької області.

Спадкоємцем майна після смерті батька по закону є вона, як донька померлого, та відповідачка, як дружина останнього.

Спадщину вона та відповідачка прийняли та вже оформили спадкові права на земельну ділянку та грошовий вклад з нарахованими відсотками та компенсацією, відповідно до договору про поділ спадщини від 27.04.2016 року.

Проте оформити спадкові права на житловий будинок після смерті батька ОСОБА_3 вона не може, оскільки державним нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадщини через те, що свідоцтво про право власності на житловий будинок, який знаходиться на вул. Садова (Червонопрапорна), 48, в с. Копистирин, Шаргородського району, на імя її померлого батька не виписувалося та право власності на вказане домоволодіння не реєструвалося.

Відповідачка ОСОБА_2 оформляти спадкові права на житловий будинок не бажає.

Просить встановити факт належності житлового будинку під літерою «А», загальною площею 64,9 м. кв., в тому числі житловою площею 32,8 м. кв.; веранди під літерою «а» загальною площею 25,4 м. кв.; літньої кухні під літерою «Б», загальною площею 30,8 м.кв., веранди під літерою «б» загальною площею 7,5 м. кв., погребу під літерою «Б1», загальною площею 21,1 м. кв., сараю під літерою «В», загальною площею 36,5 м .кв., сараю під літерою «Г», загальною площею 23,8 м. кв., огорожі «1-3», загальною вартістю 94531 грн., що розташовані на вул. Садова (Червонопрапорна), 48, в с. Копистирин, Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_3, який помер 15.05.2013 року в с. Копистирин; визнати за нею ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті 15.05.2013 року її батька ОСОБА_3 на означений житловий будинок з господарськими будівлями загальною вартістю 94531 грн., що розташований на вул. Садова (Червонопрапорна), 48 в с. Копистирин, Шаргородського району Вінницької області.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності від 02.08.2016 року, не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити (а.с.100, 101).

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 06.10.2016 року відповідачка подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов ОСОБА_1 визнає, не заперечує щодо його задоволення (а.с.50).

Представник відповідача Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання, призначене на 18.10.2016 року не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 17.10.2016 року Копистиринський сільський голова ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.95-96).

Представник третьої особи Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 17.10.2016 року ОСОБА_7, що діє на підставі довіреності від 20.05.2016 року, подала заяву про розгляд справи у відсутності представника Шаргородської РДА, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.97-98).

В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивачка, її представник, відповідачка, представник відповідача та представник третьої особи подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 15.05.2013 року в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №268435 (а.с.7).

ОСОБА_3 по день смерті, що сталася 15.05.2013 року, постійно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 на вул. Садова (колишня Червонопрапорна), 48. На час відкриття спадщини із померлим проживали дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Копистиринської сільської ради за №31 від 08.07.2016 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка складається, в тому числі, із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться на вул. Садова (Червонопрапорна), 48, в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області.

Спадкоємцями майна померлого ОСОБА_3 за законом є дочка позивачка ОСОБА_1 та дружина відповідачка ОСОБА_2 (а.с.8, 9), які спадщину прийняли та частково оформили свої спадкові права, що підтверджується матеріалами спадкової справи №654/13 до майна померлого 15.05.2013 року ОСОБА_3 (а.с.56-94), зокрема, договором про поділ спадщини від 27.04.2016 року, з якого вбачається, що у спадщину до позивачки ОСОБА_1 переходить земельна ділянка площею 2,5550 га, розташована на території Копистиринської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а до відповідачки ОСОБА_2 грошовий вклад з нарахованими відсотками та компенсацією, що зберігається в Шаргородському ТВБВ 10001/041 АТ «Ощадбанк» на особовому рахунку №0, а також свідоцтвами про право на спадщину за законом від 27.04.2016 року, що видані, відповідно на імя ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку, та на імя ОСОБА_2 на грошовий вклад спадкодавця (а.с.85, 87, 90).

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_8, ОСОБА_9 відповідно до норм цивільного законодавства України, спадщини не прийняли і на неї не претендують (а.с.66-67).

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с. Копистирин на вул. Садова (Червонопрапорна), 48, позивачці ОСОБА_1 відмовлено завідуючою Шаргородської державної нотаріальної контори ОСОБА_10, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.06.2016 року (а.с.18). Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії нотаріус зазначає відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 був власником житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, загальною вартістю 94531 грн., що знаходяться в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області, на вул. Садова (Червонопрапорна), 48.

Вказаний факт підтверджується доказами, дослідженими судом.

Так, згідно з даними з погосподарських книг з 1966 року по 2013 рік, в тому числі на 1987 рік, коли проводилася загальна інвентаризація житлового фонду в населених пунктах Шаргородського району, ОСОБА_3 записаний головою господарського двору та власником будинку, що знаходиться в с. Копистирин, на вул. Садова (Червонопрапорна), 48.

За даними погосподарських книг за період з 2011 року по 2013 рік, тобто на час смерті спадкодавця в 2013 році, ОСОБА_3 так само зареєстрований як власник житлового будинку з господарськими будівлями та голова двору по вул. Садова (Червопрапорна), 48, в с. Копистирин (а.с.40), що підтверджується також записами в Книзі нумерації будинків по с. Копистирин (а.с.26).

З довідки виконавчого комітету Копистиринської сільської ради від 27.05.2016 року за №706 вбачається, що будинок на вул. Садова, 48 (колишня вулиця Червонопрапорна), дійсно належить ОСОБА_3 на підставі рішення Шаргородської районної ради народних депутатів за №244 від 22.10.1987 року (а.с.11-12).

Перейменування вулиць в с. Копистирин Шаргородського району, в тому числі, вулиці «Червонопрапорна» на «Садова» відбулося за рішенням №05 1 сесії 7 скликання Копистиринської сільської ради «Про переіменування вулиць» (а.с.25).

З довідки КП «Могилів-Подільське міжрайбюро технічної інвентаризації» від 26.05.2016 року №171 вбачається, що, згідно з архівними даними БТІ, на імя ОСОБА_3 будинок в с. Копистирин по вул. Садова, 48, не зареєстровано (а.с.19).

Із оглянутої в судовому засіданні інвентаризаційної справи №20823 на домоволодіння в с. Копистирин по вул. Садова, 48, вбачається, що воно складається з: житлового будинку під літерою «А», загальною площею 64,9 м. кв., в тому числі житловою площею 32,8 м. кв.; веранди під літерою «а»; літньої кухні під літерою «Б»; веранди під літерою «б»; погребу під літерою «Б1»; сараю під літерою «В»; сараю під літерою «Г»; огорожі «1-3». Загальна вартість будинковолодіння 94531 грн.

Загальний фізичний стан будинку 1965 року забудови незадовільний, має 45% зносу, але експлуатація його можлива, потребує ремонту, що вбачається із довідки від 29.06.2016 року про технічний стан житлового будинку, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ» (а.с.23). Проте, відповідно до п.5.1 Правил визначення фізичного зносу житлових будинків СОУ ЖКГ 75.11-35077234. 0015:2009, незадовільний стан будинку (41-60% зносу) означає, що експлуатація елементів будинку можлива при умові проведення ремонту.

Всі зазначені вище докази підтверджують факт належності ОСОБА_3І житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в с. Копистирин на вул. Садова, 48.

При цьому, зазначеного вище висновку суд дійшов, виходячи із того, що постановою ОСОБА_10 Міністрів УРСР від 11.03.1985 року за №105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» постановлено завершити реєстрацію й технічну інвентаризацію житлового фонду у сільській місцевості.

На виконання означеної постанови виконавчий комітет Шаргородської районної ОСОБА_10 народних депутатів Вінницької області ухвалив рішення від 22.10.1987 року за №244 «Про забезпечення державного обліку житлового фонду в селах району», пунктом 1 якого передбачалось забезпечити проведення первинного обліку житлового фонду громадян, які мають житлові будинки на праві особистої власності в селах району (а.с.12).

Із 1979 року в Україні (УРСР) погосподарський облік у сільських ОСОБА_10 народних депутатів здійснюється за особливою формою статистичного обліку.

Так, згідно з п. 1 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських ОСОБА_10 народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13.04.1979 року за №112/5, документами погосподарського обліку для сільських ОСОБА_10 народних депутатів, зокрема, є форма № 1 «Погосподарська книга».

Крім того, відповідно п.п.6,7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських ОСОБА_10 народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, сільські ОСОБА_10 один раз у пять років здійснюють закладку погоподарських книг станом на 1 січня. Закладка погосподарських книг здійснюється шляхом суцільного обходу дворів і опитування населення в період з 1 по 15 січня… Дані книг погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності.

Пунктами 18 та 40 і 18 та 39 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських ОСОБА_10 народних депутатів, відповідно, 1979 року та 1985 року, передбачено, що погосподарська книга складається, зокрема, із розділу: «Споруди, які є особистою власністю господарства», у якому записуються дані про житловий будинок, назву інших споруд і рік їх будівництва.

Згідно з пунктом 62 ОСОБА_11 про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 року за №45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ОСОБА_10 депутатів трудящих, які видавалися, в тому числі, і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками №№32 та 33 до ОСОБА_11 про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських ОСОБА_10 депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19.01.1976 року за № 1/5, було встановлено зразки форм довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

Із зазначених додатків вбачається, що довідка про власника житлового будинку видається згідно із записами у погосподарській книзі виконавчого комітету сільської (селищної) ОСОБА_10 депутатів трудящих.

Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

ОСОБА_11 про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої з заступником Голови Верховного Суду УРСР від 15.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року за №56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах, реєстрації не підлягали.

Таким чином, станом на 1965 рік (рік забудови житлового будинку та господарських будівель ОСОБА_3І.) в сільській місцевості, державна реєстрація обєктів нерухомості взагалі не передбачалася.

Отже, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, зокрема, у сільській місцевості, не залежало від державної реєстрації цього права.

Аналіз вказаних нормативно-правових актів переконує суд у тому, що до компетенції виконкомів місцевих рад належало питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

Таким чином, враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, що факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності житлового будинку з надвірними господарськими будівлями в с. Копистирин по вул. Садова, 48, підтверджений, а тому зазначений будинок з господарськими будівлями входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3

Встановлення факту належності спадкодавцю ОСОБА_3 будинку з господарськими будівлями на праві власності має для позивачки ОСОБА_1, що є спадкоємцем останнього, юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті ОСОБА_3 Іншого порядку встановлення даного факту немає.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України.

Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.ч.1,3 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст.1296 ЦК України).

Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України, що відповідає правовій позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеній у п.3.1. Інформаційного листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року.

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_3, оскільки є його донькою, і прийняла спадщину після смерті батька та оформила свої спадкові права, згідно з договором із ОСОБА_2 про поділ спадщини від 27.04.2016 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до абз.6 п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Враховуючи, що відповідачкою ОСОБА_2 та представником відповідача Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_6 в заявах до суду зазначено про повне визнання позовних вимог ОСОБА_1, що вбачається із письмових заяв (а.с.50, 95), та оскільки право ОСОБА_1 на оформлення її спадкових прав на майно померлого ОСОБА_3, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, порушено, то воно підлягає судовому захисту, а тому суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.3, 6, 10, 11, 60, 212-215, 218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст.328, 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1258, 1261, 1268-1270, 1296 ЦК України, ст.256 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Копистиринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області, про встановлення факту належності на праві власності домоволодіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити юридичний факт, що житловий будинок з надвірними господарськими будівлями, що знаходиться в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області на вул. Садова (колишня Червонопрапорна), 48, належить спадкодавцеві ОСОБА_3, який помер 15.05.2013 року в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою та жителькою с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області, вул. Садова, 48, право власності в порядку спадкування за законом після смерті 15.05.2013 року ОСОБА_3 на спадкове майно, яке складається із житлового будинку під літерою «А», загальною площею 64,9 м. кв., в тому числі житловою площею 32,8 м. кв.; веранди під літерою «а»; літньої кухні під літерою «Б»; веранди під літерою «б»; погребу під літерою «Б1»; сараю під літерою «В»; сараю під літерою «Г»; огорожі «1-3», загальною вартістю 94531 грн., що розташовані в с. Копистирин Шаргородського району Вінницької області на вул. Садова, 48.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя