Справа № 455/981/16-ц
Провадження № 4-с/455/18/2016
УХВАЛА

Іменем України

24 жовтня 2016 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі головуючої - судді Ніточко Л.Й.,

при секретарі - Сенеті Г.Н.,

з участю: заявника(стягувача) ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, заінтересованої особи заступник начальника Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Львівській області ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа заступника начальника Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Львівській області (надалі заступник начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області) ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії заступника начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області), в якій зазначає, що Старосамбірським районним судом Львівської області було видано виконавчий лист на виконання рішення Старосамбірського районного суду Львівської області по справі №455/1298/13-ц від 18.11.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на його користь суму позики 99500.01 гривень та судовий збір в сумі 1026.00 гривень, який був поданий ним до Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області.

24.07.2014 року заступником начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 по даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження №44161786. Проте стягнення з боржника не проводилося. Він неодноразово звертався до державної виконавчої служби, на що йому повідомляли, що вживаються усі необхідні дії для виконання виконавчого провадження. 04.12.2014 року ним було надіслано на імя заступника начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції ОСОБА_3 заява про звернення до суду з поданням про обмеження права боржника ОСОБА_4 виїзду з України. Проте станом на 2015 -2016 роки жодних відповідей, яке рішення ухвалив суд, або які дії в подальшому вчинив державний виконавець щодо виконання рішення суду на його адресу не надходило.

19.07.2016 року мати скаржника ОСОБА_5, отримала на своє імя рекомендованим листом постанову від 30.06.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, про яку він дізнався 22.07.2016 року, оскільки значився у відпустці і перебував за межами Вінницької області. В даній постанові зазначено, що за вказаною у виконавчому документі адресою боржник відсутній, місце проживання його не відоме.

З даною постановою він не згідний і вважає, що дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції ОСОБА_3 є протиправними, так як виконавча служба не надала йому відомостей про результат звернення до суду про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон, не накладено арешт на майно боржника, не вжиті заходи, передбачені ч.3 ст. 11 Закону України « Про виконавче провадження», для повного виконання рішення суду. У постанові також не розяснено порядок повторного предявлення виконавчого документа до виконання та дії виконавчої служби щодо оголошення розшуку боржника. А тому вважає, що постанова є необґрунтованою і незаконною.

Просить, враховуючи подальші уточнення до скарги, поновити пропущений процесуальний строк на звернення до Старосамбірського районного суду Львівської області із даною скаргою, визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції ОСОБА_3 від 30.06.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Скаржник ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні вимоги скарги підтримали, дали пояснення , аналогічні, викладеним у скарзі.

Заінтересована особа - заступник начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 проти вимог скарги не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали цивільної справи № 455/1298/13-ц за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

У відповідності до статті 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 18.11.2013 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_4, уродженця та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, поштовий індекс - 82080, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, поштовий індекс - 21032, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, суму позики 99 500 ( дев»яносто дев»ять тисяч п»ятсот) гривень 01 копійку та судовий збір в сумі 1026 (одну тисячу двадцять шість) гривень 00 копійок.

Частиною другою статті 368 ЦПК України передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

18.11.2013 року Старосамбірським районним судом Львівської області видано виконавчий лист, який був предявлений до виконання ОСОБА_1 23.07.2014 року (а.с.12, 32).

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

24.07.2014 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Старосамбірського районного управління юстиції ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику термін для добровільного виконання до 01.08.2014 року (а.с.35).

Супровідним листом від 24.07.2014 року №09-35/4049 дана постанова була надіслана стягувачеві та боржнику, проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення боржнику у матеріалах виконавчого провадження відсутнє (а.с.34), чим порушено вимогу ч. 1 ст. 31 та ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

До теперішнього часу рішення суду не виконано.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства зокрема є законність, рівність усіх учасників процесу перед законом і судом, обовязковість рішень суду.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 44161786 від 30.06.2016 року відомо, що заступником начальника ВДВС Старосамбірського РУЮ ОСОБА_3 винесено постанову, якою повернуто виконавчий лист стягувачу на підставі п.5 ч.1 ст. 47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», тобто на підставах, що за вказаною у виконавчому документі адресою, боржник відсутній, місце проживання його невідоме (а.с. 11).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження дієвих заходів, що приймалися заступником начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 для виконання судового рішення в тому числі і таких як виклик боржника з приводу невиконання виконавчого документа, а в разі неявки боржника без поважних причин винесення постанови про його привід через органи внутрішніх справ, звернення до суду з поданнями про розшук боржника, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобов»язань, накладення стягнення у вигляді штрафу у випадках , передбачених законом та інших.

Період невиконання судового рішення становить, майже, два роки .

Виходячи з наведеного, доводи, викладені скаржником у скарзі та підтримані в судовому засіданні, знаходять підтвердження, дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи, що дає суду підстави для встановлення обґрунтованості скарги і її задоволення.

З'ясувавши підстави пропуску заявником строку на звернення до суду зі скаргою на дії заступника начальника Старосамбірського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, суд вважає їх поважними, та приходить до висновку про необхідність їх поновити, виходячи з наступного.

Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 44161786 від 30.06.2016 року отримана матірю стягувача 19.07.2016 року. Про дану постанову скаржник дізнався 22.07.2016 року, оскільки перебував у відпустці, що підтверджується наказами про надання відпустки від 04.07.2016 року №60-в та від 19.07.2016 року №79-в Тов «Енергоінвест» (а.с.14-17), та знаходився в іншій області.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ч.3 ст. 10, ст.14, ч.1 ст.60, ч.1 ст.61, ст. ст.368, 383, 385-387 ЦПК України, ст. ст.11, 25, ч.2 ст. 30, ст.31, ч.4 ст.47 Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити пропущений строк на звернення до суду із скаргою.

Визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Старосамбірського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3А про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30.06.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.Й.Ніточко