Провадження №22-ц/784/624/16
Справа № 489/7907/15-ц Головуючий в 1 інстанції: Коваленко І.В.
Провадження № 22ц/784/624/16 Доповідач: Маляренко І.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі :

Головуючого: Маляренко І.Б.

Суддів: Прокопчук Л.М.,Темнікової В.І.

За участю секретаря: Гавор В.Б,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02 лютого 2016 року за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Державне підприємство «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що в Свідоцтві про право власності допущено помилку, а саме, неправильно вказано загальну площу приватизованих кімнат.

Просила суд встановити факт того, що загальна площа кімнат 34,35,36 в квартирі спільного заселення по АДРЕСА_1 становить 41,8 кв. м., а не 61 кв.м., як зазначено в Свідоцтві.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 лютого 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування як незаконного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення заявлених вимог.

Заслухавши доповідача, доводи осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Так, суд встановив, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 13.07.2006 загальна площа кімнат квартири спільного заселення (кім. 34, 35, 36) становить 61 кв. м.

Згідно з технічним паспортом на приватизовану квартиру №34,35,36 у будинку АДРЕСА_1 житлова площа (кім. 34, 35, 36) становить 41,8 кв. м.

Відповідно до листа ДП НВКГ "Зоря"-"Машпроект" від 18.11.2015 за №14-108223 для внесення змін в свідоцтво про право власності на житло заявнику рекомендовано надати технічний паспорт на ці кімнати, а також документи та згоду на внесення змін сім'ї Амбросових.

П.5 ч.2 ст.234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ч. 1 ст. 256 ЦПК України визначено перелік справ, які можуть бути розглянуті у такому порядку. Зокрема, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд за нормою ч.6 ст.235 цього Кодексу залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як пояснила в суді апеляційної інстанції сама заявниця, у Свідоцтві про право власності на житло від 13.07.2006 року загальна площа кімнат квартири спільного заселення (кім. 34, 35, 36) становить 61 кв. м., тобто до загальної площі включено розмір всіх допоміжних приміщень у повному обсязі, тоді як ці допоміжні приміщення знаходяться у спільному користуванні з сім'єю Амбросових. Зазначила, що при розрахунку загальної площі приватизованих кімнат, як спірних 34, 35, 36, так і кімнат, належних сусідам, розмір допоміжних приміщень повинно бути включено до загальної площі пропорційно кількості квадратних метрів цих кімнат.

Відсутність такого перерозподілу на даний час призводить до того, що плата за утримання місць загального користування проводиться тільки нею, сусіди ж її не здійснюють.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Із обставин справи колегія суддів вбачає у даній справі спір про право, а відтак, вважає неправильним розгляд судом заяви ОСОБА_1 по суті.

Виходячи з викладеного, судова колегія вважає, що рішення суду від 02 лютого 2016 року ухвалене з порушенням норм процесуального права та, в силу вимог ч.6 ст. 235 ЦПК України, підлягає скасуванню, заява ОСОБА_1 - залишенню без розгляду.

Одночасно ОСОБА_1 повинно бутироз'яснено її право на звернення до суду в позовному провадженні.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 235, 303,307, 312,313-315 ЦПК України,

колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02 лютого 2016 року - скасувати, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає чинності негайно, але протягом 20 днів може бути оскаржена

шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: