Справа № 466/7237/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Дмитришин Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, з участю зацікавленої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про оголошення фізичної особи померлою,-

установив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з заявою, в якій просять винести рішення про оголошення померлою ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначила те, що вони, являються родичами ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 її рідною сестрою, а ОСОБА_2 - її рідним сином. ОСОБА_3 за життя вела антигромадський спосіб життя, зловживала спиртними напитками, відбувала покарання у місцях позбавлення волі, після звільнення повернулась до спільного помешкання, що на АДРЕСА_1, однак знову запила, вийшла з квартири на початку травня 2005 року та не повернулась. Місце перебування останньої за весь період її відсутності встановити не вдалось за можливе, жодних відомостей про неї у них немає.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав, покликаючись на викладені в ній обставини. Просить заяву задовольнити.

Представник зацікавленої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на заяву зацікавленою особою суду подано не було.

Відповідно до Конституції України норми такої щодо участі в розгляді справ народних засідателів утратили чинність. Відтак, суд , приймаючи до уваги положення Конституції України, ЦК України та ЦПК України щодо захисту прав та свобод громадян, розгляду справ у передбачені законом терміни, вважає за можливе розглянути справу без участі народних засідателів.

Заслухавши пояснення заявника, покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши представлені докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що заява може бути задоволена з таких мотивів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 являються родичами ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 є її рідною сестрою, а ОСОБА_2 - її рідним сином. ОСОБА_3 за життя вела антигромадський спосіб життя, зловживала спиртними напитками, відбувала покарання у місцях позбавлення волі, після звільнення повернулась до спільного помешкання, що на АДРЕСА_1, однак знову запила, вийшла з квартири на початку травня 2005 року та не повернулась. Місце перебування останньої за весь період її відсутності встановити не вдалось за можливе, жодних відомостей про неї у них немає.

У відповідності до ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України заява про оголошення фізичної особи померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживанням фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням майна. Оскільки заявники та ОСОБА_3 зареєстровані та проживають у Шевченківському районі, тому підсудність даної заяви Шевченківський районний суд м. Львова.

В подальшому, через зникнення ОСОБА_3, ОСОБА_1 змушена була звернутись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав її по відношенню до сина ОСОБА_2, над яким встановила опіку, а пізніше всиновила його.

15 травня 2005року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського РВ ГУМВС України з заявою про розшук зниклої сестри та матері ОСОБА_3, станом на день звернення до суду місцезнаходження останньої невідоме, хоча пройшло вже понад 10 років. За цей час ОСОБА_3 жодного разу не з'явилась до свого помешкання, відомості про останні з часу зникнення відсутні, жодної інформації про неї немає.

Шевченківським відділом поліції Головного управління національної поліції у Львівській області 15 серпня 2016року видано довідку № 8413/43//04/11-16 про те, що ОСОБА_3 дійсно знаходиться в розшуку за Шевченківським ВП ГУ НП у Львівській області як безвісно зникла з 15 травня 2005року, про що внесено до ЄРДР №0004625 від 16 грудня 2013року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Крім того, про факт відсутності ОСОБА_3 за місцем реєстрації понад 10 років свідчить й акт про факт не проживання, складений за свідченнями сусідів зниклої та заявників.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 46 ЦПК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Статтею 47 Цивільного кодексу України передбачено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.

Крім того, зникнення ОСОБА_3 можуть бути підтверджені в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_4 (АДРЕСА_2), ОСОБА_6 (АДРЕСА_3), ОСОБА_7 (АДРЕСА_4), явку яких в судове засідання буде забезпечено заявниками.

Зникнення ОСОБА_3, її відсутність за місцем проживання викликає постійні труднощі у заявників, оскільки вони не можуть здійснити елементарних дій щодо володіння, користування та розпорядження квартирою, що є у нашій спільній сумісній власності, оскільки ОСОБА_3 зареєстрована разом з ними у квартирі, володіє її часткою.

Слід звернути увагу й на те, щоб оголосити особу померлою, обов'язку про визнання її безвісно відсутньою немає.

Відповідно до ч.2 ст. 249 ЦПК України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підставна, оскільки за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_3 немає жодних відомостей про неї та місце її перебування невідоме, а тому її слід оголосити померлою.

Керуючись ст.ст.8, 10, 57, 58, 60, 208, 209, 212, 215, 246, 249 ЦПК України, ст.46 ЦК України, суд, -

вирішив:

Заяву задовольнити.

Оголосити ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Соколівка Перемишлянського району Львівської області, зареєстровану у АДРЕСА_1 - померлою.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Г. Б. Білінська