Справа № 589/3790/16-ц
Провадження № 6/589/145/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 р.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Прачук О. В.,

з участю секретаря судового засідання Антошко Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Шостка подання старшого державного виконавця Шосткинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1

- про примусове проникнення до житла,-

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2016 року старший державний виконавець Осовик К. М. звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з поданням про надання дозволу на примусове проникнення в квартиру боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, державних виконавців, двох понятих, поліцейських для виявлення, арешту та опису майна боржника.

В обґрунтування подання зазначено, що на примусовому виконанні у відділі знаходиться наказ № 920/1024/15 від 22.09.2015 року Господарського суду Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 48 781,27 грн, однак боржник ухиляється від виконання рішення суду.

В результаті проведення виконавчих дій державний виконавець не зміг здійснити перевірку майнового стану боржника, провести опис та арешт майна, оскільки двері квартири, що належить боржнику, ніхто не відчинив.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 376 ЦПК України суд негайно розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника за участю державного виконавця.

Однак, державний виконавець на розгляд подання не зявився, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до п.10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про розшук боржника або дитини чи про постановляння вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або іншої особи.

Цією ж статтею встановлено, що при виконанні судових рішень державний виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, в жилі та інші приміщення боржників - фізичних осіб, проводити в цих приміщеннях огляд, за необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати ці приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належні боржникові майно, яке там знаходиться та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Матеріалами до подання дослідженими в судовому засіданні, підтверджується знаходження на примусовому виконанні у відділі ДВС наказу Господарського суду Сумської області від 22.09.2015 року № 920/1024/15 про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом. (а.с. 4)

Виконавче провадження відкрито 22.10.2015 року (а.с.5)

Разом з тим, підтвердження того, що боржник обізнаний про наявність вказаного виконавчого провадження суду не надано.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав підтверджується, що ОСОБА_2 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11-13)

З актів від 02, 22 серпня та 08 вересня 2016 року вбачається, що державний виконавець здійснював виходи за даною адресою, але потрапити до квартири не зміг, в звязку з тим, що двері квартири ніхто не відчинив. (а.с. 6 -8)

З змісту вказаних актів неможливо встановити, чи був боржник вдома і відмовився відчинити двері, чи в квартирі нікого не було.

Крім того, доказів, що вказана квартира є місцем проживання боржника (дані ДМС України, пояснення сусідів), і він свідомо перешкоджає доступу державного виконавця до квартири, суду не надано.

Зважаючи на вказане, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.ст.208-210, 376 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_3