РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Вертелецькому М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконаннню, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом в якому зазначає, що Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2014 року затверджена мирова угода, за якою ОСОБА_1 зобов*язався добровільно сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 (вісімсот) гривень.

Ухвалами Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2015 року та від 10.07.2015 року внесені виправлення до виконавчого документу та роз*яснення судового рішення.

На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2014 року судом виданий 11.06.2015 року виконавчий лист.

Посилаючись на те, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що не підлягають виконанню державною виконавчою службою, просить суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконаннню.

У судовому засіданні представник позивача за довіреністю адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав та пояснив, що спір з відповідачкою з викладених в позові вимог відсутній, але на думку позивача виконавчій лист суперечить ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» тому позивач вважає, що позов підлягає задоволенню.

Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції представника в судове засідання не направив з невідомої суду причини, хоча судову повістку отримав завчасно.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 (ОСОБА_5В.) не з*явилася з невідомих суду причин, викликалася шляхом направлення судових повісток.

Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив.

Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування.

З матеріалів справи видно, що відповідач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 65.

За адресою проживання та реєстрації ОСОБА_2 (ОСОБА_5)І.В. були направлені судова повістка з додатками, які були повернуті на адресу суду установою пошти в зв*язку із закінченням терміну зберігання.

Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавала,таким чином не повідомляла про необхідність направляти судові повістки за місцем її перебування,невідомим позивачу та суду.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2014 року затверджена мирова угода, за якою ОСОБА_1 зобов*язався добровільно сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 (вісімсот) гривень.

Ухвалами Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.07.2015 року та від 10.07.2015 року внесені виправлення до виконавчого документу та роз*яснення судового рішення.

Відповідно до статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.01.2014 року судом виданий 11.06.2015 року виконавчий лист.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 Закону виконанню державною виконавчою службою підлягають ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа закріплено у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Однією з підстав відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону (пункт 6 частини першої статті 26 Закону).

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону (в редакції від 21 квітня 1999 року) було передбачено, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Однак Законом України від 18 листопада 2003 року № 1255 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» положення пункту 5 статті 3 Закону виключено.

Отже, на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди (23.01.2014) року) зазначена мирова угода не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

А якщо вказаний виконавчій лист було пред*явлено до виконання та на підставі нього були вчинені державним виконавцем будь які дії спрямовані на виконання виконавчого документу, то позивач має право на звернення до суду із заявою в порядку виконання рішення, що передбачено ст. 383 ЦПК України.

Ст. 15,16 ЦПК України визначено, право кожної особи на звернення до суду за захистом порушеного права, а також способи захисту, його захисту.

Звернення позивача до суду із позовом про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню не передбачений законом способом захисту цивільного права, крім того спір між позивачем та відповідачем відсутній.

Таким чином суд дійшов висновку, що відсутність спору є підставою для відмови у задоволені позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 57, 60, 169, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст. 17, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», 16 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю.А.Галущенко