АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/250/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 23, 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

з участю представників ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2015 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес" до ОСОБА_9 про визнання договору поновленим та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року СТОВ «Прогрес» звернулося з позовом до ОСОБА_9 про визнання договору поновленим та зобовязання вчинити дії.

Свої позовні вимоги СТОВ «Прогрес» обґрунтовувало тим, що 23 квітня 2009р. між СТОВ «Прогрес» та ОСОБА_9 було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого, відповідач передав позивачу в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,5452 га, яка знаходиться в районі села Скориківки, Золотоніського району Черкаської області.

Термін дії даного договору закінчився 31 грудня 2014 року.

Маючи намір продовжити використання земельної ділянки, що належить ОСОБА_9, СТОВ «Прогрес» надіслав на адресу ОСОБА_9 лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі та підписані зі свого боку проекти документів на продовження строку оренди.

Не отримавши відповідь на даний лист-звернення, 12 лютого 2015 року СТОВ «Прогрес» надіслало ОСОБА_9 лист, в якому повідомило про поновлення договору від 23 квітня 2009 року та просило підписати відповідну угоду, в якій в письмовому вигляді буде зафіксовано факт поновлення відповідного договору.

Але у листі від 19 лютого 2015 року ОСОБА_9 повідомив СТОВ «Прогрес» про те, що він заперечує, щодо поновлення договору оренди земельної ділянки.

Оскільки СТОВ «Прогрес» добросовісно виконувало умови попереднього договору оренди, продовжило використовувати земельну ділянку після спливу строку попередньої оренди, а відповідач протягом січня 2015 року не надіслав СТОВ «Прогрес» листа про заперечення у поновленні договору оренди, то договір оренди землі від 23.04.2009 року є поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені.

Але це заперечує відповідач, тому СТОВ «Прогрес» просило суд:

- договір оренди землі від 23 квітня 2009 року, укладений між ОСОБА_9 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес», зареєстрований у Золотоніському міськвідділі Черкаської РФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 26 квітня 2010 року за № 44 визнати поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені;

- зобов'язати ОСОБА_9 вчинити дії щодо укладення з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес» додаткової угоди щодо поновлення договору оренди землі від 23 квітня 2009 року, зареєстрованого у Золотоніському міськвідділі Черкаської РФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 26 квітня 2010 року за № 44.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2015 року позов СТОВ «Прогрес» задоволено, договір оренди землі від 23 квітня 2009 року, укладений між ОСОБА_9 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес», зареєстрований у Золотоніському міськвідділі Черкаської РФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 26 квітня 2010 року за №44, - визнано поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені.

Зобов'язано ОСОБА_9 вчинити дії щодо укладення із Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Прогрес» додаткової угоди щодо поновлення договору оренди землі від 23 квітня 2009 року, зареєстрованого у Золотоніському міськвідділі Черкаської РФ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 26 квітня 2010року за №44.

Не погодившись з даним рішенням, представник ОСОБА_9 ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначив, що суд першої інстанції не надав належної оцінку доказам, а саме, що дата на копіях рекомендованих повідомлень, згідно яких ОСОБА_9 нібито повідомляли про закінчення строку договору, - не відповідає даті відправлення листів, а тому факт повідомлення про намір продовжити оренду доведений позивачем не був. Також апелянт посилається на те, що СТОВ «Прогрес» не довело і факт використання земельної ділянки ОСОБА_9 на даний час, оскільки його земельна ділянка договором від 18.02.2015року була передана ним в оренду ДП «Агрофірма «Іскра» та використовується на правах суборенди СТОВ «Пальміра».

Тому суд допустив порушення норм матеріального права, оскільки згідно приписів ст.33 Закону України «Про оренду землі» , за встановлених судом обставин та наданих сторонами доказів, у позивача не виникало переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк.

Представник ОСОБА_9 ОСОБА_10 просив апеляційний суд Черкаської області:

- скасувати рішення Золотініського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити СТОВ «Прогрес» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі;

- витребувати оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 01 грудня 2014 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апелянта, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з наступних підстав.

Судами встановлено, що на підставі державного акта на право власності ОСОБА_9 належить земельна ділянка площею 2,5452 га, що розташована в межах с. Скориківки, Золотоніського району Черкаської області.

23 квітня 2009р. між СТОВ «Прогрес» і ОСОБА_9 було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком до 31 грудня 2014 року /а.с.4/.

Земельну ділянку СТОВ «Прогрес» орендувало в загальному масиві (полем) згідно схеми поділу, разом із ділянками інших власників, без установлення меж для кожної окремої ділянки та закріплення їх межовими знаками.

01 грудня 2014 року СТОВ «Прогрес» надіслало ОСОБА_9 лист-повідомлення про намір скористатися своїм переважним правом на оренду земельної ділянки, додавши проект додаткової угоди /а.с.17-21/.

Оскільки відповіді на вказаний лист-звернення від ОСОБА_9 не надійшло, то 11 лютого 2015 року СТОВ «Прогрес» надіслало на його адресу лист-повідомлення про поновлення договору оренди від 23.04.2009 року, і пославшись на норму ст.33 Закону України «Про оренду землі», пропонувало зявитися протягом лютого місяця для підписання угоди в якій буде зафіксовано факт поновлення договору оренди на новий строк /а.с.22-25/.

ОСОБА_9 договору оренди земельної ділянки на новий строк і на нових умовах із СТОВ «Прогрес» не укладав, натомість листом від 19 .02.2015 року /а.с.26-27/ повідомив СТОВ «Прогрес» про заперечення факту поновлення договору оренди землі. А також, як було встановлено вже в ході судового розгляду, 18 лютого 2015 року ОСОБА_9 уклав договір оренди вказаної земельної ділянки з ДП «Агрофірма «Іскра» /а.с.56-59/.

Доказів про неналежне виконання СТОВ «Прогрес» умов договору від 23 квітня 2009 року ОСОБА_9 суду не надав та доводів СТОВ «Прогрес», про виконання умов договору в частині повідомлення орендарем орендодавця про намір продовжити договір оренди, відповідач та його представник не спростував. Також не було надано ОСОБА_9 чи його представником і доказів про надсилання ним як орендодавцем на адресу СТОВ «Прогрес» протягом місяця з дати закінчення строку дії договору від 23 квітня 2009 року повідомлення про небажання укладати договір оренди на новий період.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Таким чином, обєктом оренди є земельна ділянка.

За змістом статті 79 ЗК України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Як установлено судом, саме із цих підстав укладено договір оренди землі від 23 квітня 2009 року між ОСОБА_9 і СТОВ «Прогрес».

Пунктом 8 цього договору передбачалося, що після закінчення строку дії договору 31 грудня 2014 року орендар має переважне право на поновлення його на новий строк.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично обєднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах першій пятій статті 33 цього закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України Про оренду землі, можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, при поновленні договору оренди землі згідно із частинами першою пятою статті 33 Закону України Про оренду землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, девятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку, а відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у разі недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати обєкт оренди для власних потреб.

Таким чином, установивши факт належного виконання СТОВ «Прогрес» умов договору оренди; дотримання ним строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк; ненадіслання орендодавцем у встановлений законом строк відмови в поновленні договору на новий строк; укладення орендодавцем договору оренди з іншим орендодавцем, - суд на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» дійшов обґрунтованого висновку про наявність у СТОВ «Прогрес» переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк і порушення цього права відповідачем у звязку з ухиленням орендодавця від підписання відповідного договору з позивачем та у звязку з укладенням ОСОБА_9 договору оренди від 18 лютого 2015 року з іншим орендарем ДП «Агрофірма «Іскра».

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За вказаних обставин, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим на зібраних по справі доказах, які надали суду сторони.

Рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального законодавства та правовим позиціям Верховного Суду України, що прийняті з приводу застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах (справи №6-4цс15, №6-10цс15, №:6-55цс15).

Суд, встановивши, що право позивача порушено відповідачем, правомірно ухвалив рішення про задоволення позовних вимог СТОВ «Прогрес», а доводи апеляційної скарги не є суттєвими, були предметом судового розгляду, суд дав їм належну оцінку і вони не дають підстав для його скасування чи зміни.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2015 року відхилити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 07 грудня 2015 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес" до ОСОБА_9 про визнання договору поновленим та зобовязання вчинити дії залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :