Номер провадження: 22-ц/785/6429/16
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Коротков В. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Короткова В.Д.

суддів Гончаренко В.М., Сватаненко В.І.

з участю секретаря Ярахмедова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 15 липня 2016 року,

встановила:

В березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя, і після уточнення позовних вимог посилався на те, що з 13 квітня 2003 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 14 травня 2014 року було розірвано. Під час шлюбу подружжям 18 квітня 2005 року придбана земельна ділянка площею 0,0878 га, що розташована по АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу земельної ділянки був оформлений на відповідачку та на її ім'я був оформлений Державний акт на право власності на земельну ділянку від 23 червня 2005 року. Під час шлюбу на спірній земельній ділянці сторони побудували дачні будівлі, і позивачу належить на праві власності ? частина дачних будівель.

Позивач просив визнати за ним право власності на ? частину земельної ділянки.

Відповідачка позов не визнала.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 15 липня 2016 року позов задоволений: суд визнав за позивачем право власності на ? частину земельної ділянки.

В апеляційній скарзі відповідачка просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка набута подружжям підчас шлюбу, та є спільною сумісною власністю подружжя. Виходячи з рівності часток подружжя, суд визнав за позивачем право власності на ? частину земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та ґрунтуються на законі.

З матеріалів справи вбачається, що з 13 квітня 2003 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 14 травня 2014 року було розірвано(а.с.4). Під час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 18 квітня 2005 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подружжям придбана земельна ділянка площею 0,0878 га, що розташована по АДРЕСА_1(а.с.5-6). На підставі цього договору Одеським міським управлінням земельних ресурсів 23 червня 2005 року на ім'я ОСОБА_3 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія АДРЕСА_2

Частина 1 статті 60 Сімейного кодексу України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що земельна ділянка придбана подружжям під час шлюбу, а тому належать дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Суд також правильно застосував частину 1 статті 70 Сімейного кодексу України та визначив, що частки майна дружин та чоловіка є рівними.

При цьому суд першої інстанції врахував, що іншими судовими рішеннями за ОСОБА_2 визнано право власності на ? частину дачних будівель, які розташовані на спірній земельній ділянці, і це право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно(а.с.47-59,107).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що спірна земельна ділянка була придбана за рахунок двох сімей: з одного боку батьків ОСОБА_3 та з другого боку ОСОБА_3 таОСОБА_2 Докази цього в справі відсутні, а договір купівлі-продажу земельної ділянки зацікавленими особами не оспорювався. Надані до апеляційної скарги копії документів, з яких вбачається, що мати відповідачки - ОСОБА_5 укладала договір з рієлтерською компанією, виконувала інші дії щодо покупки спірної земельної ділянки, лише підтверджують що ОСОБА_5 діяла від імені відповідачки на підставі довіреності від 19.01.2005року, посвідченої нотаріусом м.Москви Смірновою Л.П., і на підставі цієї довіреності уклала договір купівлі-продажу спірної земельної ділянки(а.с.5,136-139).

Додані до апеляційної скарги копії квитанцій підтверджують оплату від імені відповідачки земельного податку після придбання земельної ділянки, та не спростовують статусу земельної ділянки як спільного сумісного майна подружжя.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, судове рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 15 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Д.Коротков

В.М.Гончаренко

В.І.Сватаненко