АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/339/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_3) до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.07.2008 року ОСОБА_7 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач свої зобовязання виконав у повному обсязі, проте відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості по кредитному договору.

В ході розгляду справи Банком було уточнено позовні вимоги та зазначено, що за умовами договору ОСОБА_7 отримав кредитну карту зі строком дії до 07.12, з встановленим початковим лімітом на суму 5 000 грн., в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків у строки, обумовлені в Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. Також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним.

При цьому банк вказує, що датою 07.12 визначено кінцеву дату для здійснення позичальником останнього щомісячного платежу по погашенню кредиту в розмірі та в строки, встановлені Тарифами при відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобовязань за кредитним договором та припинення зобовязань в цілому.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по відсоткам за договором б/н від 07.07.2008 року, нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 23.06.2012 року по 23.06.2015 року у розмірі 5 276 грн. 66 коп.

Рішенням Придніпровського районного суд м. Черкаси від 04 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. При цьому вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши представника Банку, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідними доказами 07 липня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого ОСОБА_3 надав відповідачу кредит в розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зазначений договір було укладено шляхом написання заяви позичальника, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами складає кредитний договір.

Отримавши кредитні кошти з вересня 2008 року відповідач перестав погашати кредит.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вже звертався до суду з аналогічним позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 07 липня 2008 року, у тому числі і відсотків станом на 28.02.2013 року в сумі 7 907 грн. 30 коп. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.10.2013 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_7 заборгованість по кредиту.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 29.10.2014 року апеляційну скаргу відповідача задоволено, рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості відмовлено.

Вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, яке не оскаржувалось, було встановлено, що строк позовної давності за даними правовідносинами закінчився 07.07.2012 року, тому застосовано статтю 267 ЦК України ( наслідки спливу позовної давності ) та відмовлено в задоволенні позову, у тому числі і в частині стягнення відсотків, нарахованих станом на 28.02.2013 року.

Суд першої інстанції врахував це рішення при розгляді даної справи.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду, який застосував принцип преюдиціальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними і підлягають відхиленню.

Також непереконливими є доводи апеляційної скарги щодо нарахованих на стягнутих з Банку судових витрат.

Районний суд, керуючись вимогами ст. 88 ЦПК України, вірно визначив розмір понесених стороною судових витрат а зроблені з цього приводу розрахунки відповідають вимогам Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витратна правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»

За таких обставин суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :