Ухвала

іменем україни

09 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Колодійчука В.М., УмновоїО.В. , Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та вселення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2009 року вона та ОСОБА_7 є власниками житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 З 2004 року у вказаному будинку постійно проживають ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_5, які чинять позивачу перешкоди у користуванні належною їй власністю. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 червня 2013 року ОСОБА_7 зобов'язано не чинити ОСОБА_4 перешкоди у користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 та вселено її у вказаний будинок. Однак, при виконанні цього рішення ОСОБА_5 чинить ОСОБА_4 перешкоди у користуванні належною їй власністю, посилаючись на те, що судом не було вирішено питання щодо її зобов'язання не чинити перешкод у користуванні власністю.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року, позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_4перешкоди у користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 Вселено ОСОБА_4 у житловий будинок по АДРЕСА_1 Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 квітня 2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є власниками спільної сумісної власності - житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1

З 2004 року у вказаному будинку постійно проживає ОСОБА_7 та ОСОБА_5, з якою він 05 вересня 2007 року зареєстрував шлюб.

Проживаючи у житловому будинку по АДРЕСА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 постійно чинять позивачу перешкоди у користуванні належною їй власністю, у зв'язку із чим, остання зверталася до суду з метою захисту своїх прав власника.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 04 червня 2013 року ОСОБА_7 зобов'язано не чинити ОСОБА_4 перешкоди у користуванні будинком по АДРЕСА_1 та вселено її у цей житловий будинок.

Судами також встановлено, що під час виконання вказаного рішення ОСОБА_5 чинить позивачу перешкоди у користуванні належною останній власністю, посилаючись на те, що судом не зобов'язано її не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні власністю. Вказана обставина підтверджується матеріалами справи, зокрема, актом державного виконавця від 22 серпня 2014 року (а. с. 10).

За змістом ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_5 чинить перешкоди у користуванні житловим будинком ОСОБА_4, яка володіє чим цим майном з підстави, передбаченої законом.

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 17 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська