Справа №752/5568/16-ц
Провадження № 2/752/3324/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07.09.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про припинення договору поруки,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» про визнання Договору поруки, що укладений 18.02.2014 р. за НОМЕР_1, припиненим.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою виконання зобов»язань ТОВ «Млін Сервіс» за кредитним договором від 11.10.2013 р. № 61113V 10 між сторонами у даному спорі був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого у разі невиконання Позичальником основного зобов»язання Кредитор має право вимагати виконання цього зобов»язання у Поручителя або Позичальника, як солідарних боржників.

Кредитним договором визначено, що кінцевим термін погашення Овердрафту є 10.10.2014 р.

Позивач посилається на те, що після закінчення строку виконання основного зобов»язання Банк не звернувся до нього з вимогами про стягнення заборгованості.

14.07.2015 р. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк» звернувся з позовом до Білокураківського районного суду Луганської області про стягнення з позивача, як поручителя, заборгованості за Кредитним договором.

Даний позов був задоволений відповідно до заочного рішення від 19.11.2015 р., однак воно оскаржується в апеляційному порядку.

Оскільки в межах строку, встановленого ч.4 ст.559 ЦК України Банк не звернувся до позивача з вимогою про стягнення, як з поручителя, заборгованості за кредитним договором, позивач просить визнати поруку за Договором поруки припиненою.

В ході судового розгляду представник позивача підтримав заявлений позов, просив суд його задовольнити та визнати поруку за Договором поруки припиненою, оскільки Кредитор пропустив шестимісячний строк з моменту настання терміну виконання основного зобов»язання за Кредитним договором для звернення до Поручителя з вимогами про стягнення заборгованості, а тому, в силу ст.559 ЦК України порука є припиненою.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи, що поручителю була підготовлена вимога про погашення простроченої заборгованості перед Банком за Кредитним договором від 11.10.2013 р. в листопаді 2014 р., але в зв»язку з обставинами, які не залежали від Кредитора, вимога не могла бути направлена або вручена, оскільки позивач зареєстрований в м.Луганськ, яка є зоною проведення АТО і в листопаді 2014 р. поштові відправлення на зазначену територію не здійснювались. Також представник відповідача зазначила, що позов до поручителя був пред»явлений в липні 2015 р., тобто в межах строку позовної давності.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.10.2013 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» і ТОВ «Млін-Сервіс» укладено кредитний договір № 61113V 10 з подальшими змінами і доповненнями, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику Овердрафт для фінансування витрат останнього в розмірі 750000 гривень з кінцевим терміном погашення 10.01.2014 р., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16 % річних, зі сплатою комісії за управління кредитом у формі овердрафту в розмірі 0,1 % від ліміту овердрафту у кожному календарному місяці.

В забезпечення виконання ТОВ «Млін-Сервіс» за кредитним договором з усіма змінами і доповненнями між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» і ОСОБА_1 18.02.2014 р. укладено договір поруки НОМЕР_1, за умовами п.3 якого Поручитель зобов»язався перед Кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Позичальником Основного зобов»язання.

У випадку невиконання Позичальником Основного зобов»язання Кредитор має право вимагати виконання цього зобов»язання з Поручителя та/або Позичальника як з солідарних боржників.

Відповідно до п.7.4 Договору поруки дія цього Договору припиняється після повного виконання Основного зобов»язання.

Як встановлено судом Позичальник за Кредитним договором № 61113V 10 - ТОВ «Млін-Сервіс», належним чином у строк, визначений в договорі, не виконав свої зобов»язання щодо повернення суми Овердрафту.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

У відповідності до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Отже якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Як зазначалось судом вище строк виконання Основного зобов»язання був визначений Кредитором і Позичальником в Кредитному договору і відповідно до п. 2.2.1 Кредитного договору кінцевий термін погашення Овердрафту становить 10.10.2014 р., в зв»язку з чим з огляду на положення ч.4 ст.559 ЦК України Банк повинен був звернутись до Поручителя з вимогою до 10.04.2015 р.

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся з позовом до ОСОБА_1 до Білокуракінського районного суду Луганської області лише 17.08.2015 р.

Представник відповідача в ході судового розгляду посилалась на те, що Банком в листопаді 2014 р. була сформована вимога до Поручителя щодо погашення заборгованості, однак вона не була направлена не з вини Кредитора, оскільки Поручитель проживає на території м.Луганськ, що є зоною проведення АТО і поштові відправлення в зазначений населений пункт не здійснюються.

Однак, з огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов'язання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року № 6-2662цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

З огляду на те, що з боку відповідача суду в порушення вимог ст..ст. 10,60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження пред»явлення Банком вимоги (позову) до Поручителя у встановлені ч.4 ст.559 ЦК України строк, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо припинення поруки за Договором поруки від 18.02.2014 р., укладеним з ОСОБА_1 в зв»язку з порушенням Кредитором строків пред»явлення вимог до Поручителя про стягнення заборгованості.

Порушення з боку ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» строків звернення з вимогами до Поручителя ОСОБА_1 також встановлені в ході розгляду Апеляційним судом Луганської області апеляційної скарги на заочне рішення Білокуракінського районного суду Луганської області у справі за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Відповідно до рішення Апеляційного суду Луганської області від 09.06.2016 р. заочне рішення Білокуракінського районного суду Луганської області від 19.11.2015 р. скасовано, у задоволенні позову ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 відмовлено в зв»язку з порушення строків звернення до поручителя з вимогами про стягнення заборгованості, а тому в силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

На підставі положень ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209,213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про припинення договору поруки задовольнити.

Визнати поруку за Договором поруки НОМЕР_1 від 18.02.2014 р., укладеним між ОСОБА_1, Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», Товариством з обмеженою відповідальністю «Млін-Сервіс», припиненою.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя