АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1423/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Манько М. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівВініченка Б. Б., Бондаренка С. І.
при секретаріЛитвин-Восколович Ж. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_6, посилаючись на те, що з 29 серпня 2012 року по 11 листопада 2015 року вони із відповідачем перебували в шлюбі.

11 лютого 2015 року сторонами за спільні кошти було придбано автомобіль SUZUKI SX-4, 2014 року випуску, коричневого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований на відповідача та перебуває в його користуванні.

Оскільки автомобілем користується лише відповідач і він є неподільним, позивачка просила визнати його об'єктом права спільної сумісної власності її та ОСОБА_6 та стягнути з відповідача на її користь 250 000 грн., тобто ? частини вартості автомобіля.

Представник позивачки в суді першої інстанції визнав оцінку спірного автомобіля, надану стороною відповідача, яка становить 290 500 грн. та зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення компенсації до 145 250 грн. В решті позовних вимог позов підтримав повністю.

ОСОБА_6 в свою чергу подав зустрічну позовну заяву, мотивуючи свої вимоги тим, що вищезазначений автомобіль придбано за кошти, які належали особисто йому. Він отримав їх від свого батька - ОСОБА_8 відповідно до договору № 1-2015 про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги в розмірі 500 000 грн., укладеного 30 січня 2015 року ОСОБА_6 та ТОВ «Велес Комодітіз» в особі директора ОСОБА_8, на купівлю вищевказаного автомобіля за ціною 389 100 грн.

У зв'язку з цим позивач за зустрічним позовом вважав, що за наявності укладеного договору про поворотну фінансову допомогу автомобіль не являється об'єктом права спільної сумісної власності та не підлягає поділу між колишнім подружжя.

Тому просив суд визнати спірний автомобіль його особистою приватною власністю та здійснити поділ спільно нажитого майна, а саме: меблевої стінки вартістю 12 000 грн., мікрохвильової печі вартістю 2 000 грн., дивана вартістю 7 000 грн., офісного столу чорного кольору вартістю 1 900 грн., коричневої тумби під телевізор вартістю 1 500 грн., пральної машини вартістю 5 000 грн., пилососа вартістю 2 100 грн., електрочайника вартістю 900 грн. та визнати за ОСОБА_6 право власності на мікрохвильову піч вартістю 2 000 грн., офісний стіл чорного кольору вартістю 1 900 грн., коричневу тумбу під телевізор вартістю 1 500 грн., пральну машину вартістю 5 000 грн., пилосос вартістю 2 100 грн., електрочайник вартістю 900 грн., а всього на загальну вартість 13 400 грн.

Решту вищевказаного майна залишити ОСОБА_7

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2016 року позов ОСОБА_7 задоволено повністю.

Визнано автомобіль SUZUKI SX-4, 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 компенсацію за ? частину вартості автомобіля SUZUKI SX-4 в розмірі 145 250 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про поділ спільного майна подружжя відмовлено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 витрати на сплату судового збору в розмірі 1 450 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просив його скасувати в частині стягнення ? частини вартості автомобіля SUZUKI SX-4 з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в розмірі 145 250 грн. та винести в цій частині нове рішення, яким визнати за ним особистою приватною власністю вищезазначений автомобіль. При цьому заявник посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Як встановлено судом і підтверджується відповідними доказами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2012 року по 11 листопада 2015 року.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії СХХ № 755034 та інформаційного листа Регіонального сервісного центру в Черкаській області від 09 грудня 2015 року № 27/23-66 за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на автомобіль SUZUKI SX-4, 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 11 лютого 2015 року.

Згідно зі ст. 60, ч. 1 ст. 61 СК незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з договором № 68 від 30 січня 2015 року, укладеним між ТОВ «Ніко Істлайн Мегаполіс» (Продавцем) та ОСОБА_6 (Покупцем), ОСОБА_6 придбав автомобіль SUZUKI SX-4, 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 389 100,00 грн. Згідно з видатковою накладною № М1000264 від 12 лютого 2015 року постачальник - ТОВ «Ніко Істлайн Мегаполіс» надав, а покупець - ОСОБА_6 отримав автомобіль SUZUKI SX-4, 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 389 100 грн. 00 коп.

За висновком суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_10 ринкова вартість автомобіля SUZUKI SX-4, 2014 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 290 500 грн, 00 коп. Дана оцінка визнана в судовому засіданні сторонами і не оспорюється.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 70, 71 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

На підставі приведених вище доводів колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що спірний автомобіль належить до спільного майна подружжя. Вирішуючи питання його поділу, суд обґрунтовано врахував його призначення та ступінь необхідності кожному із подружжя та вважає, що придбаний сторонами під час шлюбу автомобіль необхідно залишити відповідачу за первісним позовом, стягнувши з нього на користь позивачки компенсацію в розмірі 1/2 частки його вартості, яка на це погодилась.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що спірний автомобіль придбаний ОСОБА_6 за його особисті кошти, про що свідчить договір поворотної фінансової допомоги № 1-2015 від 30.01.2015 року, то колегія суддів вважає їх непереконливими і направленими на те, щоб перешкодити законному та справедливому розділу спільного майна подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи договір № 68 від 30 січня 2015 року про купівлю автомобіля укладався між ТОВ «Ніко Істлайн Мегаполіс» (Продавцем) та безпосередньо ОСОБА_6 (Покупцем). Кошти за автомобіль сплатив особисто ОСОБА_6, що підтверджується банківськими квитанціями. Отримав автомобіль у Продавця також ОСОБА_6, що підтверджується видатковою накладною, де в графі «отримав» стоїть підпис ОСОБА_6. Право власності на автомобіль зареєстровано за ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2.

Крім того, у вказаному свідоцтві ТЗ відсутні відмітки про надання права керування іншій особі, зокрема: ОСОБА_11 чи представнику ТОВ «Велес Комодітіз».

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність достатніх доказів того, що кошти, сплачені відповідачем за автомобіль, є фінансовою допомогою підприємства, отриманою іншою особою - ОСОБА_8, тобто батьком відповідача.

Таким чином судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює. Достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги на вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :