Справа № 755/6903/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Національна академія внутрішніх справ, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 23 306 гривень 08 копійок; судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22 липня 2006 року № 69дск ОСОБА_1 з 01 вересня 2006 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. 29 листопада 2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - УМВС України в Сумській області та відповідачем укладено договір № См-6 про підготовку фахівця у КНУВС. Відповідно до договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. З 01 вересня 2006 року по 18 червня 2010 року, відповідно до умов договору, відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом КНУВС від 18 червня 2010 року № 463 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до - УМВС України в Черкаській області. Таким чином, навчальним закладом умови договору виконано у повному обсязі. Наказом УМВС України в Сумській області від 23 листопада 2011 року № 240 о/с відповідача звільнено з ОВС на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов договору відповідач з власної ініціативи звільнився з ОВС до спливу встановленого договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі за наявними у справі доказами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Крім того, також подав до суду заяву щодо застосування строків позовної давності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у всій сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 22 липня 2006 року № 69 дск «Про зарахування на навчання на 1 курс ННІПККМ Київського національного університету внутрішніх справ набору 2006 року», ОСОБА_1 було зараховано на навчання на 1 курс Навчально-наукового інституту підготовки кадрів для кримінальної міліції Київського національного університету внутрішніх справ, з 01 вересня 2006 року (а.с.14).

29 листопада 2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, Головним управління МВС України в Сумській області та ОСОБА_1 було укладено договір № См-6 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ (а.с.12-13).

Згідно статуту Національної академії внутрішніх справ, Національна академія внутрішніх справ є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ та Академії управління Міністерства внутрішніх справ (а.с.10-11).

Наказом Київського національного університету внутрішніх справ № 463 від 18 червня 2010 року «Про черговий випуск курсантів навчально-наукового інституту підготовки кадрів кримінальної міліції у 2010 році», ОСОБА_1 було присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» (7.060101) навчально-наукового інституту підготовки кадрів кримінальної міліції Київського національного університету внутрішніх справ (а.с.15).

В подальшому, відповідача було направлено для проходження служби до карного розшуку Кролевецького районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області.

Згідно п.п. 3.2. п. 3 договору № См-6 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання.

Відповідно до п.п. 4.1. п. 4 даного договору, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно ст. 56 Закону України «Про вищу освіту», випускники вищих навчальних закладів вільні у виборі місця роботи, однак якщо випускник вищого навчального закладу навчався за кошти третьої особи, його працевлаштування здійснюється відповідно до укладеної між ними угоди.

Відповідно до довідки про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ від 16 червня 2010 року, розмір фактичних витрат, пов'язаних з навчанням у навчальному закладі ОСОБА_1 становить 25 624,07 гривень (а.с.17).

Згідно довідки про розрахунок фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_1 в Національній академії внутрішніх справ від 14 травня 2014 року, розмір фактичних витрат, пов'язаних з навчанням ОСОБА_1 становить 23 306,08 гривень, з яких: фактичні витрати, пов'язані з грошовим забезпеченням - 9 029,57 гривень; фактичні витрати, пов'язані з продовольчим забезпеченням - 6 732,17 гривень; фактичні витрати, пов'язані з речовим забезпеченням - 1 619,01 гривень; фактичні витрати, пов'язані з оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 5 925,33 гривень (а.с.20). Вказані відомості також підтверджуються довідкою про фактичне перебування на харчовому забезпеченні по ННІПККМ курсанта ОСОБА_1 в період з 01 вересня 2006 року по 19 червня 2010 року (а.с.22), довідкою-витрат речового майна перемінного особового складу університету за період навчання з 22 липня 2006 року по червень 2010 року (а.с.23), довідкою про доходи та відрахування за 2006 рік, довідкою про доходи та відрахування за 2007 рік, довідкою про доходи та відрахування за 2008 рік, довідкою про доходи та відрахування за 2009 рік, довідкою про доходи та відрахування за 2010 рік (а.с.24-28).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області «По особовому складу» № 240 о/с від 23 листопада 2011 року, на підставі рапорту ОСОБА_1 від 04 жовтня 2011 року лейтенанта міліції ОСОБА_1 оперуповноваженого сектору карного розшуку Кролевецького районного відділу було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за п. 64 «ж» (за власним бажанням).

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Як встановлено судом, з часу видачі наказу про звільнення відповідача, а саме з 23 листопада 2011 року, розпочався відрахунок строку позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Згідно зі ст. 257, ч. 2 ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що з моменту порушення права позивача минуло понад три роки, що стало наслідком пропуску строку позовної давності, при цьому стороною позивача не було заявлено клопотань щодо поновлення строків позовної давності.

Таким чином, з урахуванням наведеного, враховуючи, що строк позовної давності було пропущено позивачем, а відповідачем було заявлено про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності, позовні вимоги позивача про відшкодування витрат є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Крім того, враховуючи, що суд дійшов ґрунтовних підстав для відмови у задоволенні позовних вимогу Національної академії внутрішніх справ, відшкодування судових витрат в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256, 257, 258, 261, 267, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 56 Закону України «Про вищу освіту», ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: