НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 лютого 2016 рокуСправа № 322/828/15

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

до: ОСОБА_2

про: стягнення заборгованості.

24 липня 2015 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором б/н від 28.02.2011 у розмірі 135 524,38 грн. (55 271,80 грн. заборгованість за кредитом; 38 452,77 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 34 424,47 пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 7375,34 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

28.02.2011 фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку.

Згідно з заявою відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 28.02.2011, та взяв на себе зобовязання виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № 6308 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт, sms-повідомлення або інших).

Свої зобовязання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 55 800,00 грн.

У звязку з порушеннями зобовязань за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку відповідач станом на 09.07.2015 має заборгованість в розмірі 135 524,38 грн., яка складається з наступного: 55 271,80 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 38 452,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 34 424,47 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 7375,34 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

На момент подання позову до суду відповідача виключено з реєстру субєктів підприємницької діяльності.

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 51, 52, 526, 527, 530, 598 610 ЦК України та умови кредитного договору, позивач просив задовольнити його вимоги.

У судове засідання представник позивача не прибув, проте надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначено, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач письмових заперечень проти позову суду не надав. Представник відповідача у судовому засіданні 08.02.2016 визнав наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором.

Також представник відповідача надав суду клопотання про розстрочення виконання рішення суду терміном на три роки (36 місяців) з виплатою заборгованості щомісячно рівними частинами.

В судовому засіданні 08.02.2016 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

28 лютого 2011 року між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» було укладено договір банківського обслуговування, який складається із заяви клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку, що підтверджується заявою відповідача від 28.02.2011.

Відповідно до зазначеного договору відповідач отримав кредитний ліміт в розмірі 55 800,00 грн., що підтверджується довідкою від 14.07.2015 № 08.7.0.0.0/21.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16 Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови) при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно з п. 3.2.1.1.1 Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта.

Пунктом 3.2.1.1.3 Умов визначено, що Кредит надається в обмін на зобовязання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

За змістом пункту 3.2.1.1.6 Умов ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Відповідно до пункту 3.2.1.4.1 Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка) та визначається у розділі 3.2.1.4 Умов.

Згідно з п. 3.2.1.5.1 при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (Трьох) років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано Клієнтом.

Станом на 09.07.2015 відповідач через неналежне виконання умов договору від 28.02.2011 має заборгованість у розмірі 135 524,38 грн., а саме: 55 271,80 грн. заборгованість за кредитом; 38 452,77 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 34 424,47 грн. пеня; 7 375,34 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене та зважаючи на відсутність у справі будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та визнає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Клопотання представника відповідача про розстрочення виконання рішення суду на 36 місяців суд визнає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у звязку з тим, що в ньому не наведено жодних обставин, які б свідчили про наявність підстав для розстрочення виконання рішення. Твердження представника відповідача у судовому засіданні про незадовільний матеріальний стан відповідача не було підтверджено жодними доказами, а тому судом не взято до уваги.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

До позовної заяви додано платіжне доручення від 13.07.2015, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1355,24 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитним договором від 28 лютого 2011 року в розмірі 135 524,38 грн. (сто тридцять пять тисяч пятсот двадцять чотири гривні 38 коп.), а саме: 55 271,80 грн. заборгованість за кредитом; 38 452,77 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 34 424,47 грн. пеня; 7 375,34 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

3. Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (ідентифікаційний код 14360570) судовий збір в сумі 1355,24 грн. (одна тисяча триста пятдесят пять гривень 24 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков