Справа № 517/726/14-ц
Провадження № 6/517/3/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року смт. Захарівка

Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Меєчка О.М.,

за участю секретаря Мельниченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі № 517/726/14-ц, виданого на підставі заочного рішення від 23.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» суми заборгованості та судових витрат, -

встановив:

ПАТ «ВТБ БАНК» звернувся до суду з заявою про поновлення строку предявлення виконавчого листа по справі № 517/726/14-ц, заява мотивована тим, що заочним рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області задоволено позов ПАТ «ВТБ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «ВТБ БАНК» в розмірі 70347 грн. 25 коп. та 703 грн. 47 коп. судових витрат.

27.11.2014 року представником позивача відправлено клопотання про видачу копії вказаного рішення суду та виконавчого листа, яке було отримано судом 13.12.2014 року, однак станом на 25.03.2016 року виконавчий лист банком так і не було отримано. В подальшому після двох клопотань, представником позивача, лише 31.08.2016 року, отримано виконавчий лист по даній справі, виданий 25.08.2016 року, який відповідав вимогам законодавства України. При цьому, строк предявлення виконавчого листа до виконання визначений до 03.11.2015 року.

Сторони у судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 371 ЦПК України неявка сторін, які беруть участь у справі не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заочним рішенням Фрунзівського районного суду Одеської області від 23.10.2014 року задоволено позов ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «ВТБ БАНК» в розмірі 70347 грн. 25 коп. та 703 грн. 47 коп. судових витрат.

Представником позивача 27.11.2014 року відправлено клопотання про видачу копії вказаного рішення суду та виконавчого листа, яке було отримано судом 13.12.2014 року. Станом на 25.03.2016 року виконавчий лист банком не було отримано. В подальшому після декількох клопотань, лише 31.08.2016 року, представником позивача отримано виконавчий лист по даній справі, який виданий 25.08.2016 року, що підтверджено матеріалами заяви та цивільної справи. Крім того, з відмітки на даному виконавчому листі вбачається, що він може бути предявлений до виконання в строк до 03.11.2015 року.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України, пропущений стягувачем строк для предявлення виконавчого документа до виконання може бути поновлено з причин, які будуть визнані судом поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обовязків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобовязалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

Як вбачається з матеріалів справи, стягувачем пропущено строк предявлення виконавчого документа до виконання з незалежних від нього обставин.

Зважаючи на те, що рішення суду у вищевказаній справі добровільно не виконується, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 371 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання задовольнити.

Поновити Публічному акціонерному товариству «ВТБ БАНК» пропущений строк для предявлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі № 517/726/14-ц, виданого на підставі заочного рішення від 23.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» суми заборгованості та судових витрат.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: