УХВАЛА

іменем україни

19 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Хопти С.Ф.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго», житлово-будівельного кооперативу «Факел», комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал», публічного акціонерного товариства «Полтавагаз», третя особа - управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, про відновлення становища, яке існувало до порушення права за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 1 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради не було перераховано на рахунок публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (далі - ПАТ «Полтаваобленерго»), житлово-будівельного кооперативу «Факел» (далі - ЖБК «Факел»), комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» (далі - КП ПОР «Полтававодоканал»), публічного акціонерного товариства «Полтавагаз» (далі - ПАТ «Полтавагаз»), адресну субсидію для відшкодування її витрат на оплату користування житлом або утримання та комунальних послуг, що потягло за собою виникнення у неї боргу. Вказані дії Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради вона оскаржила у судовому порядку і постановою Київського районного суду м. Полтави від 22 січня 2014 року, що набрала законної сили, дії управління щодо зняття їй субсидій у період з 2004 року по 2010 рік визнано такими, що не відповідають вимогам Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 1997 року № 1050 (далі - Положення), придбання скріпленого газу, твердого та пічного побутового (рідкого) палива. Оскільки відповідачі добровільно відмовляються скасувати борг, позивач просила, з урахуванням уточнених вимог, зобов'язати відповідачів відновити становище, що існувало до порушення її прав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 11 грудня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ПАТ «Полтаваобленерго», ЖБК «Факел», КП ПОР «Полтававодоканал», ПАТ «Полтавагаз» відновити становище, яке існувало до порушення матеріальних прав ОСОБА_3, тобто до 1 січня 2010 року, що стосуються скасованих судом даних по субсидії ОСОБА_3, які обліковуються по особистих рахунках: у ПАТ «Полтаваобленерго», у КП ПОР «Полтававодоканал», у ПАТ «Полтавагаз». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 1 березня 2016 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й залишити в силі рішення районного суду.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок дій Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради, які судом за преюдиційним рішенням визнано такими, що не відповідають вимогам Положення, відповідачами було неправомірно нараховано борг, тому саме відповідачі мають відновити становище, що існувало до порушення матеріальних прав позивачки.

Скасовуючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що порушення прав позивачки було спричинено саме діями Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради, яке має бути належним відповідачем у справі. Також апеляційний суд вважав, що захист порушеного права позивачки можливий шляхом виконання постанови Київського районного суду м. Полтави від 22 січня 2014 року.

Такі висновки апеляційного суду є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які судом вірно застосовані.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами встановлено, ОСОБА_4 має договірні відносини з ПАТ «Полтаваобленерго», ЖБК «Факел», КП ПОР «Полтававодоканал», ПАТ «Полтавагаз», на рахунки яких Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради з січня 2004 року по листопада 2009 року нараховувалася і сплачувалася субсидія.

Розпорядженням Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 20 січня 201 року № 33 на підставі пп. 5, 20 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 1997 року № 1050 ОСОБА_3 припинено виплату житлової субсидії з 1 січня 2010 року.

При цьому майнових претензій до останньої Управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради не мало.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 22 січня 2014 року, що набрала законної сили, визнано дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради щодо зняття з ОСОБА_3 субсидії за період з 2004 року по 2010 рік такими, що не відповідають вимогам Положення та Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29 грудня 1997 року № 39/283/90/5, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 31 грудня 1999 року за № 634/2438 (далі - Порядок).

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 4 червня 2015 року, що набрало законної сили, визнано неправомірним та скасовано розрахунок суб'єкта вданих повноважень - Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради надміру використаних коштів з 1 жовтня 2004 року по 30 листопада 2009 року у розмірі 10 497 грн 70 коп.

Крім того, вказаними рішеннями суду встановлено, розпорядження Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 20 січня 2010 року про припинення ОСОБА_3 виплати житлової субсидії з 1 січня 2001 року було винесено правомірно у відповідності до вимог чинного законодавства. Підстав для задоволення вимоги про визнання незаконними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради при направленні свого розпорядження від 20 січня 2010 року № 33 та списків мешканців, яким у 2010 році призначено субсидію міським комунальним підприємством з від'ємним значенням субсидії для ОСОБА_3 та відновлення положення, що існувало до 1 січня 2010 року немає, оскільки при направленні такого повідомлення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради діяло в межах своїх повноважень.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19 серпня 2015 року, що набрало законної сили, встановлено, що борг з оплати комунальних послуг у позивача виник внаслідок відрахування субсидії за період з 2004 року по 2010 рік, призначення якої здійснюється Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, яке на час постановлення рішення у справі, на виконання постанови Київського районного суду м. Полтави від 22 січня 2014 року не відновило ОСОБА_3 за вказаний період нарахування субсидії, тому відповідачі правомірно нарахували до сплати позивачці повну вартість отриманих за вказаний період комунальних послуг.

Згідно з п. 3 Положення призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється відділами (управліннями) субсидій районних, районних у містах Києві і Севастополі державних адміністрацій та виконавчих органів міських і районних рад.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 19 серпня 2015 року, що набрало законної сили, встановлено, що борг з оплати комунальних послуг у позивачки виник внаслідок відрахування субсидії за період з 2004 року по 2010 рік, призначення субсидій здійснює Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, яке на виконання постанови Київського районного суду м. Полтави від 22 січня 2014 року не відновило ОСОБА_3 за вказаний період нарахування субсидії, тому відповідачі правомірно нарахували до сплати позивачці повну вартість отриманих за вказаний період комунальних послуг.

Апеляційний суд наведене врахував та дійшов до правильного висновку про те, що відповідачами не здійснюється фінансування субсидій, що відноситься до повноважень Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, яке не відновило позивачці за період з 2004 року по 2010 рік нарахування субсидій, тому дії відповідачів по нарахуванню їй до сплати повної вартості отриманих за цей період комунальних послуг є законними.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи апеляційним судом не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими та правильність висновків апеляційного суду не спростовують, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 1 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик