Справа № 285/1719/16-ц
провадження № 2/0285/1072/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19.09.2016 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Сарган О.А., представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Барвинівської сільської ради Новоград-Волинського району про визнання права власності на спадкове майно, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3,
21.06.2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до місцевої територіальної громади в особі Барвинівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок № 61 по вул. Шевчуків в с. Барвинівка, Новоград-Волинський район, Житомирська область.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 11.12.2011 року померла його мати ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина. При звернені до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у видачі такого свідоцтва позивачу було відмовлено, оскільки на даний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи.
На цих підставах, враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок.
У судове засідання представник позивач зявився, просив позов задовольнити.
Відповідач участь представника у судовому засіданні не забезпечив, однак про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла 11.12.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 1-ТП № 173429 від 12.12.2011 року. (а.с.8)
Спадкоємцем померлого за заповітом є її син ОСОБА_2 - позивач у справі, який прийняв спадщину та з метою оформлення спадкових прав подав заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до заповіту від 06.06.1995 року, посвідчено секретарем виконкому Барвинівської сільради, зареєстрованого в реєстрі № 8, ОСОБА_4 заповіла все своє майно ОСОБА_2 (а.с. 9)
Постановою приватного нотаріуса від 14.06.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 61, що розташований по вулиці Шевчуків с. Барвинівка, Новоград-Волинського району, після смерті ОСОБА_4, яка померла 11.12.2011 року, оскільки у позивача відсутній документ, який підтверджує реєстрацію права власності на спадкове майно.
Згідно технічного паспорту від 11.06.2016 р., складеного КП «Новоград-Волинське МБТІ» домоволодіння за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Барвинівка, вул. Шевчуків, б. 61, складається з житлового будинку, двох сараїв, огорожі, навісу, убиральні, літньої кухні, веранди, погребу, прибудови, колодязя.
Відповідно до довідки № 377 від 08.06.2016 року, житловий будинок № 61 по вул.. Шевчуків, с. Барвинівка, Новоград-Волинський району, Житомирська область, належить ОСОБА_4, яка померла 11.12.2011 року, відповідно до записів в погосподарській книзі № 4 за 2011 р.
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.
На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.
Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
Відповідно до листа приватного нотаріуса, крім ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, інші спадкоємці не звертались.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 3, 10, 11, 15, 16, 57-61, 88, 209, 212- 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_2, 16.01.1972 право власності на житловий будинок № 61 по вул. Шевчуків, с. Барвинівка, Новоград-Волинського району, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 11.12.2011 р.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України та може бути переглянуте судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий А.В. Помогаєв