Справа № 360/2095/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бородянської районної державної нотаріальної контори Київської області про зняття арешту,

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за рішенням Бородянського районного суду від 15 жовтня 2013 року за нею, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що за адресою: вул. Центральна /раніше - Леніна/, 132, смт. Бородянка Київської області. На підставі вказаного рішення суду вона отримала ОСОБА_2 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який підтверджує її право власності на зазначений будинок, загальною площею 33,3 кв.м., а також ОСОБА_2 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо погашення права власності на будинковолодіння, площею 26,2 кв.м., за зазначеною адресою, у зв»язку із знищенням об»єкта нерухомого майна.

08 листопада 2016 року ОСОБА_1, маючи намір посвідчити договір дарування зазначеного будинковолодіння, звернулась до приватного нотаріуса, який пояснив про необхідність надання додаткових документів, у зв»язку з чим вона /позивачка/ звернулась до державних реєстраторів Бородянської селищної ради. Того ж дня, 08 листопада 2016 року, Державним реєстратором, на підставі заяви ОСОБА_1, було сформовано та видано позивачці довідку Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта, з якої з»ясувалося, що Бородянською районною державною нотаріальною конторою Київської області було накладено арешт на вищевказане будинковолодіння, і підставою обтяження слугував договір довічного утримання від 11 травня 1978 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідчений державним нотаріусом Бородянської районної державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1068.

Для зняття арешту вона /позивачка/ звернулась до Бородянської районної державної нотаріальної контори, але нотаріус їй повідомив, що для цього необхідно мати відповідне рішення суду.

Оскільки вказаний договір, відповідно до відмітки на ньому Київського міжміського БТІ, є погашеним, 19 червня 1984 року ОСОБА_3 померла, спадщину після її смерті прийняла її дочка ОСОБА_5, але при видачі останній свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 березня 1985 року на даний будинок, нотаріус помилково не зняв накладений арешт, в подальшому ОСОБА_5 продала це будинок, площею 26,2 кв.м. колгоспу ім.Леніна, уклавши відповідний договір купівлі-продажу від 23 липня 1985 року, колгосп ім.Леніна, в свою чергу, також продав даний будинок її /позивачки/ чоловіку ОСОБА_2, який помер, і, право власності на вказане будинковолодіння було визнано на підставі вищевказаного рішення Бородянського районного суду від 15 жовтня 2013 року за нею /позивачкою/, на даний час вона /ОСОБА_1О./ не може вільно розпорядитися цим майном, тому просила заборону, внесену Бородянською районною державною нотаріальною конторою до єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 19 липня 2004 року за №69706 на підставі договору довічного утримання від 12 травня 1978 року на житловий будинок № 132 по вул.Леніна в смт.Бородянка Київської області, скасувати.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_6 позов підтримала та викладене підтвердила.

Відповідач Бородянська районна державна нотаріальна контора свого представника в судове засідання не направила, просила справу розглядати без його участі.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що за рішенням Бородянського районного суду від 15 жовтня 2013 року за позивачкою ОСОБА_1, як спадкоємицею за законом після смерті 05 вересня 2004 року чоловіка ОСОБА_2, визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами № 132, що по вул. Центральна /раніше - Леніна/ в смт. Бородянка Київської області, а також погашено (припинено) право власності на будинковолодіння за цією ж адресою, що було зареєстроване за колгоспом ім.Леніна на підставі дублікату договору купівлі-продажу, посвідченого 23 липня 1985 року Бородянською державною нотаріальною конторою за реєстраційним № 2773 /а.с.8-10/.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо суб»єкта, на будинковолодіння за вказаною адресою Бородянською державною нотаріальною конторою на підставі договору довічного утримання від 11 травня 1978 року було накладено заборону, яка внесена Бородянською районною державною нотаріальною конторою до єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 19 липня 2004 року за №69706 /а.с.31-33/.

З копії інвентаризаційної справи на зазначене будинковолодіння вбачається, що це будинковолодіння на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого згідно рішення виконкому Бородянської селищної ради № 21 від 28 листопада 1958 року, належало ОСОБА_3 11 травня 1978 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір довічного утримання, який відповідно до відмітки Київського міжміського БТІ, є погашеним. 19 червня 1984 року ОСОБА_3 померла і спадщину після її смерті прийняла її донька ОСОБА_5, але при видачі останній свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 березня 1985 року, державний нотаріус не зняв заборону на спадковий будинок. 23 липня 1985 року ОСОБА_5, уклавши відповідний договір купівлі-продажу, продала успадкований зазначений будинок колгоспу ім. Леніна /а.с.16-30/. 29 липня 1985 року спірний будинок, належний колгоспу ім. Леніна, придбав чоловік позивачки ОСОБА_2 /а.с.34/.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Враховуючи вищевикладене, оскільки на даний час власницею зазначеного будинковолодіння є позивачка і існуюче обтяження спричиняє труднощі останній вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, крім того заборона накладена на житловий будинок № 132 по вул.Леніна в смт.Бородянка Київської області, право власності на який є погашеним, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, заборону, внесену Бородянською районною державною нотаріальною конторою до єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 19 липня 2004 року за №69706 на підставі договору довічного утримання від 12 травня 1978 року на житловий будинок № 132 по вул.Леніна в смт.Бородянка Київської області, скасувати.

Керуючись ст.10,11,209,212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Бородянської районної державної нотаріальної контори Київської області про зняття арешту задовольнити.

Заборону, внесену Бородянською районною державною нотаріальною конторою до єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 19 липня 2004 року за №69706 на підставі договору довічного утримання від 12 травня 1978 року на житловий будинок № 132 по вул.Леніна в смт.Бородянка Київської області, скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддяОСОБА_7