АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/950/16 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - адвоката ОСОБА_1, який представляє інтереси позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1, який представляє інтереси позивача ОСОБА_2, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяних пошкодженням плодово-ягідних насаджень на загальну суму 55460 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що йому належить земельна ділянка, яка розташована на території Тернопільської міської ради, садівниче товариство «Тернопільське» № 1315 загальною площею 0,0612 га. На вказаній земельній ділянці позивач разом із дружиною вирощують для своїх потреб сільськогосподарські та плодово-ягідні культури. У лютому 2015 року його дружина виявила, що межовий знак в точці Б плану зовнішніх меж земельної ділянки відсутній, натомість по лінії Б-В плану зовнішніх меж земельної ділянки на відстані від точки Б, близько 2 м., в бетонний фундамент залитий металевий прут, який вона з допомогою сусідів поставила на місце межового знаку. На початку листопада 2015 року, його дружина виявила, що ділянка, яка належить ОСОБА_3 зорана, а трактор, який зорював земельну ділянку, декілька разів переїхав по плодово-ягідних насадженнях, які належать позивачу, внаслідок чого знищив їх.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, адвокат ОСОБА_1, який представляє інтереси позивача ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу. Вважає рішення суду ухваленим із допущенням невідповідності висновків суду обставинам справи, неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального права.

В апеляційному суді представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Відповідач та її представник вважають апеляційну скаргу безпідставною.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судом установлено, що згідно з державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 № 665627, ОСОБА_2 на підставі рішення Ради народних депутатів від 28.02.2002 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0612 га. Земельна ділянка розташована на території Тернопільської міської ради, садівниче товариство «Тернопільське» № 1315. Землю передано для садівництва.

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ТР № 017730, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 612 кв.м. Земельна ділянка розташована на території Тернопільської міської ради, садівниче товариство «Тернопільське» № 1326. Землю передано для садівництва.

Згідно із технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленої у 2014 році, земельна ділянка для ведення садівництва за адресою: м. Тернопіль «садівниче товариство Тернопільське» № 1326, землевласником якої є ОСОБА_3, площа вказаної земельної ділянки становить 0,0612 га, кадастровий № :17:001:0932. 12.09.2014 року ДП Тернопільгеодезцентр закріплено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), складено Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-016 від 11.02.2016 року, кадастровий номер № :17:001:0932, земля сільськогосподарського призначення площею 0,0612 га, знаходиться у приватній власності ОСОБА_3 та розташована у м.Тернополі, садівниче товариство «Тернопільське», 1326.

Згідно зі Статутом товариства міської громадської організації садівників-любителів Тернопільське відстань насадження кущів від межі сусіда повинно становити 1 м.

Позивач на протязі декількох років, не дотримуючись статутних нормативів щодо віддалі насаджень, посадив 12 кущів чорної смородини та малину на межі ділянки №1326 (земельної ділянки відповідачки). Як наслідок, кущі розрослись і виступали на сусідню ділянку. Правління товариства міської громадської організації садівників-любителів Тернопільське зобовязало ОСОБА_2 (ділянка №1315) терміном до 01.04.2015 року пересадити 12 кущів чорної смородини та малину з межі ділянки №1326 на відстань 1 метр, про що зазначено товариством міської громадської організації садівників-любителів Тернопільське за вих.42 від 27.12.2014 року.

Відповідно до акту перевірки №32 від 10.11.2015 року заяви члена товариства ОСОБА_2 ділянки № 1315 комісія в складі голови МГО СЛ Тернопільське ОСОБА_5, члена правління ОСОБА_6, члена правління ОСОБА_7Є провели перевірку заяви ОСОБА_2 про грубі порушення члена товариства (ділянка №1326) ОСОБА_3 Встановлено, що між сусідами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було спірне земельне питання по відновленню меж. В результаті перевірки виявлено, що трактор переїхав 13 кущів смородини, 39 кущів малини.

Із зазначеного акта не вбачається знищення спірних насаджень. Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ствердили, що дійсно на земельній ділянці позивача росли кущі малини та смородини. На даний час кущів на межі земельних ділянок немає, вони були перенесені на земельну ділянку позивача згідно з відновленими межами земельних ділянок.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Єдиною підставою цивільно-правової відповідальності у деліктних правовідносинах є правопорушення, що включає такі складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдає, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з тих обставин, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами заподіяння шкоди майну позивача внаслідок неправомірних дій відповідача.

Колегія суддів погоджується із наведеним висновком суду як таким, що відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Не можуть бути прийняті колегією суддів твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, що суд не звернув увагу на акт перевірки №32 від 10.11.2015 року та пояснення ОСОБА_5 як доказ заподіяння шкоди. Із даного акта та пояснень не вбачається факту знищення спірних насаджень, а свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 ствердили, що дані насадження були перенесені на земельну ділянку позивача згідно з відновленими межами земельних ділянок, що також вбачається із поданих до заперечення на позов фотосвітлин.

Проаналізувавши матеріали справи, докази, надані суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, зібраним доказам, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1, який представляє інтереси позивача ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Дикун С.І.

Судді: Парандюк Т.С.

ОСОБА_11