АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2165/16 Справа № 202/6744/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Слюсар Л. П. Доповідач - Козлов С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Болтунової Л.М., Романюк М.М.,

за участю секретаря: Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду з таким позовом посилаючись на те, що 23.05.2008 року між ним та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0141/08/03-CLNv, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 000 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 12,9% на рік та строком повернення до 22.05.2015 року, проте належним чином не виконував свої зобов'язання і має загальну заборгованість зі сплати процентів за кредитним договором за період з 20.10.2010 року по 02.06.2014 року в розмірі 1 226 421,17 грн., яку просив стягнути з відповідача на його користь, а при розгляді справи надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути кредитну заборгованість за нарахованими процентами за період з 20.10.2010 року по 07.07.2015 року в сумі 1 586 699,73 доларів США.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №0141/08/03-CLNv від 23.05.2008 року за період з 20 жовтня 2010 року по 07 липня 2015 року в розмірі 1 586 699,73 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 08.07.2015 року (21,700382) становить 34 431 990,26 грн., яка складається із заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом, та вирішено питання про розподіл судових витрат по справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог банку з підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; неправильного застосування норм матеріального права.

Розглянувши справу в межах доводів скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Стягуючи на користь позивача з відповідача вказану суму заборгованості по кредитному договору, суд виходив з того, що позов банку обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі.

З таким висновком суду повністю погодитися не можна.

Як вбачається з матеріалів справи, за укладеним 23.05.2008 року між сторонами кредитним договором № 0141/08/03-CLNv ОСОБА_2 отримав у позивача кредит у розмірі 3 000 000 дол. США зі строком повернення до 22.05.2015 року.

Відповідно до п. 2.3. договору ліміт кредитування за кредитною лінією зменшується згідно з графіком (Додаток 1 до Договору), який є невід'ємною частиною цього Договору. Повернення кредитних коштів здійснюється шляхом сплати Позичальником коштів на відкритий йому позичковий рахунок НОМЕР_2 в АКБ «Форум», МФО 306878.

Згідно з пунктом 1.3. договору за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 12,9 % річних.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що проценти за користування кредитними коштами сплачується Позичальником згідно з п. 2.6. цього Договору, а саме, проценти за користування кредитними коштами Позичальник сплачує самостійно в валюті кредиту на рахунок НОМЕР_3 в ДФ АКБ «Форум», МФО 306878, щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами, якщо цей день випадає на вихідні або святкові дні, проценти за користування кредитом Позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів. Проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплачується в день повернення кредиту.

Згідно п. 2.5. договору сплата процентів Позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку плати за користування кредитом приймається місяць, рівний календарній кількості днів, та рік, рівний 360 днів.

Відповідно до п.п. 3.1.1. п. 3.1. договору Банк зобов'язаний, зокрема, на умовах, передбачених п. 2.2. цього Договору, в сумі, що передбачена п. 1.1. цього Договору, надати Позичальнику кредитні кошти шляхом їх перерахування за наданими Позичальником платіжними документами, перерахування на поточний, картковий рахунок Позичальника або видачі готівкою відповідно до заявки Позичальника.

Згідно з п.п. 3.3.2. п. 3.3. договору Позичальник зобов'язаний, зокрема, повертати кредитні кошти згідно з п. 2.3. цього Договору. Не пізніше строку визначеного п. 1.2 цього Договору повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2011 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» стягнуто на його користь з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 0141/08/03-CLNv від 23.05.2008 року за період з липня 2009 року по 19 жовтня 2010 року в розмірі 24 529 986,16 грн., яка на цей час не сплачена і зазначене рішення суду не виконане.

За розрахунком банку відповідач має заборгованість по нарахованим процентам станом на 08.07.2015 року за період з 20.10.2010 року по 07.07.2015 року в розмірі 1 586 699,73 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ у п. 17 постанови № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до статей 526,599 ЦК України.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Умовами вказаного кредитного договору сторони встановили як строк дії договору - до 22.05.2015 року, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів основної заборгованості та процентів за користування кредитом.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки за умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами (п. 2.4.), і таким чином, передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути борг частинами, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Виходячи з наданого банком в ході розгляду справи уточненого розрахунку та часу його звернення з таким позовом до суду (18 червня 2014 року) заборгованість за нарахованими позивачем процентами в межах строків позовної давності та заявлених ним вимог, тобто за період з 18 червня 2011 року по 07 липня 2015 року, складає 1 352 656,92 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.02.2016 року становить 35 371 978,46 грн. (а.с. 117-118).

Між тим, при розгляді справи суд наведені норми закону і обставини справи залишив поза увагою, не перевірив правильність наданого банком розрахунку заборгованості з урахуванням спливу строків позовної давності за окремими платежами, про застосування якої заявляв відповідач в судовому засіданні.

За таких обставин, рішення суду, як постановлене з порушенням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. ст. 267, 551, 559, 625, 1054 ЦК України та ст. 309 ЦПК України про стягнення з позичальника на користь позивача зазначеної суми заборгованості за кредитним договором в межах строків позовної давності.

Доводи ОСОБА_2 у скарзі про відсутність підстав для стягнення з нього процентів за користування кредитними коштами у зв'язку ухваленням рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 червня 2011 року про стягнення з нього на користь банку заборгованості за спірним кредитним договором не ґрунтуються на вищенаведених роз'ясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 23 вересня 2015 року (справа № 6-1026цс15), згідно якого з урахуванням положень ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України та змісту кредитного договору наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом за кредитним договором №0141/08/03-CLNv від 23.05.2008 року за період з 18 червня 2011 року по 07 липня 2015 року в розмірі 1 352 656,92 доларів США (один мільйон триста п'ятдесят дві тисячі шістсот п'ятдесят шість доларів США 92 цента), що за курсом НБУ станом на 15.02.2016 року становить 35 371 978,46 грн. (Тридцять п'ять мільйонів триста сімдесят одна тисяча дев'ятсот сімдесят вісім грн. 46 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 3 654 грн. (Три тисячі шістсот п'ятдесят чотири грн.).

В решті позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: