Провадження № 2п/201/124/2016р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Габрінець І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2016р. по цивільній справі № 2/11742/14ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

03.02.2016р. відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки було постановлено заочне рішення суду про задоволення вимог позивача.

01.11.2016р. від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 21.10.2016р. а.с. № 216) надійшла заява про перегляд вищевказаного рішення, в якій він просить переглянути заочне рішення суду, оскільки відповідач не приймав участь під час судових засідань, про винесене судом рішення дізнався лише 26.10.2016р., коли представник ознайомився з матеріалами справи. З огляду на те, що відповідач не приймав участь при розгляді справи, його представник вважає, що при винесені рішення суд не мав змоги всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для прийняття рішення, а саме те, що квартира, на яку звернуто стягнення, на момент винесення рішення не перебувала в іпотеці у банка та не належала відповідачу ОСОБА_1 Також представник відповідача вважав, що судом було фактично здійснено подвійне стягнення під час винесення рішення, оскільки стягнуто заборгованість та звернуто стягнення на предмет іпотеки; банком не було надано жодних доказів, які б підтверджували оплату за кредитним договором; суд при прийнятті рішення керувався положенням Закону України «Про іпотеку», які регулюють позасудові способи звернення стягнення; суд не звернув уваги на те, що звіт про оцінку майна є чинним протягом шести місяців з моменту його підписання субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання.

В судове засідання 06.12.2016р. представник ОСОБА_1 ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності від 21.10.2016р. надав заяву, в якій вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити та скасувати заочне рішення від 03.02.2016р. Також просив розглянути питання про перегляд заочного рішення в судовому засіданні за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами.

Представник ПАТ «УкрСиббанк» - ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності від 01.10.2015р. ( а.с. № 218), в наданій суду заяві просила винести ухвалу на розсуд суду. Також просила розглядати справу за відсутності представника банку та без фіксування процесу технічними засобами.

Інші сторони в судове засідання не зявилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази, про причини неявки суд не сповістили (а.с. № 214).

За таких обставин, на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати питання про перегляд заочного рішення в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що заяву про перегляд заочного рішення суду слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення суду підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що представник ОСОБА_1 лише 26.10.2016р. ознайомився з матеріалами справи (копія рішення отримана відповідачем не була, оскільки до суду повернувся конверт з позначкою « за закінченням терміну зберігання»), а заява про перегляд заочного рішення подана 01.11.2016р., то підстав для поновлення строку на подачу заяви не має, оскільки заява подана в межах десятиденного строку, встановленого ЦПК України.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2016р. позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки було задоволено в повному обсязі (а.с. № 187-191).

В рішенні суду зазначено, що відповідачі, зокрема, ОСОБА_1, були повідомлені належним чином, про дату та час слухання справи, а про причини неявки суд не повідомили (а.с. № 188 зворотна сторона). Судові повістки на адресу відповідачів надсилалися за адресою їх реєстрації, наданою адресно-довідковим бюро (а.с. № 72,73).

Відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України судові повістки фізичним особам надсилаються за місцем їх проживання чи перебування, зареєстрованим у встановленому законом порядку та у разі відсутності осіб за такою адресою, вважається, що судовий виклик або повідомлення вручені їм належним чином.

Таким чином, не дивлячись на те, що до суду поверталися конверти з позначками « за закінченням терміну зберігання», то враховуючи положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 також викликався в судове засідання шляхом розміщення оголошення в газеті «Вісті Придніпровя», оскільки він має зареєстроване місцем проживання (перебування) у м. Дніпрі.

З огляду на положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України в контексті Постанови КМУ від 25.01.2006р. № 52 «Про порядок визначення друкованого засобу масової інформації, у якому розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання ( перебування) яких невідомо, повістки про виклик підозрюваного, обвинуваченого та інформація про процесуальні документи», можна зробити висновок, що лише якщо місце фактичного проживання (перебування) особи не відомо, то її виклик відбувається у двох засобах масової інформації. З огляду на те, що зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача було надано суду, то підстав для розміщення оголошення у двох засобах масової інформації не було.

Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_1, належним чином та завчасно повідомлявся про дату та час розгляду справи, а тому суд критично оцінює посилання представника відповідача щодо неналежного повідомлення його довірителя.

Між тим, істотні обставини, на які посилається представник відповідача в заяві про перегляд заочного рішення, мають значення для вирішення справи по суті та не були враховані судом під час постановлення заочного рішення.

Таким чином, суд вважає за можливе вимоги заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2016р. по цивільній справі № 2/11742/14ц задовольнити та скасувати заочне рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 210, 228, 231, 232, 293 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2016р. по цивільній справі № 2/11742/14ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

Скасувати заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2016р. по цивільній справі № 2/11742/14ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала суду апеляційному оскарженню окремо від рішення суду у справі не підлягає.

Суддя : Н.В.Ткаченко