Справа № 634/412/15-ц
Провадження № 2/634/4/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2016 року Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Зимовського О.С.,

при секретарі - Ковбаса С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

ПАТ "Дельта Банк", яке є правонаступником ТОВ КБ Дельта звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що з відповідачем 27.12.2011 року було укладено кредитний договір № 004-20518-271211, згідно якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № 2456 в національній валюті України шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії та встановив кредитний ліміт в сумі 4137 грн 39 коп. Відповідно до п. 5.2 договір набуває чинності з дати його укладання та дії до повного виконання зобовязань за цим договором.

У звязку з порушенням відповідачем умов даного договору, станом на 11.03.2015 року виникла заборгованість по кредитному договору. Тому позивач просить стягнути з відповідача на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за договором в сумі 3966,60 грн..

В судове засідання представник позивача не з'являвся, явку якого судом було визнано обов'язковою, про що позивач кожен раз повідомлявся належним чином. Проте кожен раз позивачем надавалася заява про розгляд справи без участі представника.

Відповідач та його представник ОСОБА_2 заперечували проти позову та просили суд відмовити в його задоволенні мотивуючи це наступним.

Так відповідач в письмових запереченнях зазначив, що договір №004-20518-271211 від 27 грудня 2011 року між ним та позивачем було укладено та було встановлено кредитну лінію в сумі 4137 грн 39 коп., однак відповідач ним не користувався, платіжну картку щодо карткового рахунку № 2456 не активував та не використовував. Також зазначив, що 01.02.2012 року ним було проведено погашення кредиту на суму 280 грн та 26.07.2012 року на суму 300 грн, але вказані платежі були здійснені на погашення заборгованості по кредитному договору № 003-20196-270707 від 27.07.2007 року. Тому просив суд застосувати до позовну давність до позовних вимог позивача передбачену ст. 257 ЦПК України.

Представник позивача направив до суду пояснення на заперечення відповідача та його представника в яких вказав, що банк просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 004-20518-271211, укладеного 27 грудня 2011 року. Та пояснив, що 27.07.2007 року з відповідачем був укладений кредитний договір № 003-20196-270707, грошові кошти, що залишились несплаченими за вказаним договором в розмірі 4041 грн 57 коп. були перераховані з рахунку № 6659 (кр. дог. № 003-20196-270707) на рахунок на № 2456 (кр. дог. № №004-20518-271211. Тобто нарахування ОМП (обовязків мінімальний платіж, що складається з частки обовязкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредитом, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафтом, штраф за прострочену заборгованість суми заборгованостей минулих періодів) та сплата за кредитом проводилась по рахунку № 2456. Вказаний факт підтверджують меморіальні ордери № 13974337, 13973253 від 28.12.2011 року. Відповідачем останню оплату за кредитом було здійснено 26.07.2012 року, після чого він припинив виконувати зобовязання за кредитним договором і банк в березні 2015 року звернувся до суду. Крім того, згідно умов договору, а саме п.5.2. строк дії договору до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Таким чином, якщо відраховувати строк позовної давності, який повинен відраховуватись з моменту невиконання відповідачем своїх зобовязань по щомісячним платежам, він починає свій перебіг з наступного місяця після останнього платежу по кредиту, тобто з серпня 2012 року. Тому банком не пропущений строк позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як встановлено судом 27.12.2011 року між ТОВ КБ Дельта , правонаступником якого є ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 004-20518-271211 на відкриття карткового рахунку № 2456 та обслуговування платіжної картки відновлюваної відкличної кредитної лінії. Відповідно до зазначеного договору ПАТ "Дельта Банк" відкриває відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн., та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4137,39 грн. а також оформляє та надає в користування картку платіжної системи "Дельта", а також ПІН код, здійснює обслуговування на умовах, викладених в тарифному пакеті. Відповідач в свою чергу, зобов'язалася щомісяця в строки, визначені договором, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом. Моментом надання кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів Держателя (а.с. 2 - 3).

27.07.2007 року з відповідачем був укладений кредитний договір № 003-20196-270707, грошові кошти, що залишились несплаченими за вказаним договором в розмірі 4041 грн 57 коп. були перераховані з рахунку № 6659 (кр. дог. № 003-20196-270707) на рахунок на № 2456 (кр. дог. № №004-20518-271211. Тобто нарахування ОМП (обовязків мінімальний платіж, що складається з частки обовязкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредитом, плати за обслуговування, овердрафту, процентів за овердрафтом, штраф за прострочену заборгованість суми заборгованостей минулих періодів) та сплата за кредитом проводилась по рахунку № 2456.

Вказаний факт підтверджують меморіальні ордери № 13974337, 13973253 від 28.12.2011 року (а.с. 74-75).

Відповідач ОСОБА_1 погашення кредиту у строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснював, чим порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором. Так він зазначив, що 01.02.2012 року ним було проведено погашення кредиту на суму 280 грн та 26.07.2012 року на суму 300 грн, але вказані платежі були здійснені на погашення заборгованості по кредитному договору № 003-20196-270707 від 27.07.2007 року.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідачем 01.02.2012 року було проведено погашення кредиту на суму 280 грн та 26.07.2012 року на суму 300 грн, станом на 11.03.2015 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 3966,60 грн., яка складається з : тіла кредиту - 3966,60 грн., простроченого тіла кредиту 0,00грн., заборгованості за відсотками: 0,00 грн., заборгованість за комісіями - 0,00 грн (а.с. 5).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, позичальник допустив істотні порушення умов кредитного договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У разі порушення зобов'язань відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до пункту 5.2 Договору строк дії договору до повного виконання сторонами зобовязання за цим договором.

Таким чином, строк позовної давності починає свій перебіг з наступного місяця після останнього платежу по кредиту, тобто з серпня 2012 року, а позивач звернувся до суду 22.04.2015 року, тому банком не пропущений строк позовної давності.

Вказаний висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, що відповідно до частини першої ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Посилання відповідача, що 01.02.2012 року ним було проведено погашення кредиту на суму 280 грн та 26.07.2012 року на суму 300 грн по кредитному договору № 003-20196-270707 від 27.07.2007 року непідтверджені належними та допустимими доказами, тому суд вважає їх безпідставними.

Крім того, обізнаність відповідача про укладення кредитного договору № 004-20518-271211 від 27.12.2011 року на відкриття карткового рахунку № 2456 не заперечується самим відповідачем і підтверджується копією вказаного договору з підписом відповідача.

Отже, при укладенні кредитного договору, беручи на себе певні зобовязання, сторони повинні були чітко усвідомлювати та врахувати всі ризики, що повязані з грошовими зобовязаннями.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, суд доходить до висновку, що відповідач не виконав зобов'язання за кредитним договором та вважає за необхідне стягнути з нього на користь ПАТ "Дельта Банк" виниклу заборгованість за кредитним договором.

На момент подачі вказаного позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 212, 214- 215, ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ПАТ "Дельта Банк" про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість по кредитному договору в сумі 3966 грн. 60 коп.(три тисячі девятсот шістдесят шість гривень 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 243 грн 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом 10 днів.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Копія вірна.Суддя