УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2015 року, рішення апеляційного суду Київської області від 15 січня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором № K3F1GK15006719 від 25 січня 2008 року в сумі 201363,36 доларів США.

Позов мотивовано тим, що 25 січня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № K3F1GK15006719, згідно умов якого ОСОБА_4 отримав кредит у сумі 59700 доларів США терміном повернення 25 січня 2023 року та зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним в строки та в порядку, встановленим кредитним договором.

У зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, станом на 22 січня 2015 року виникла заборгованість на загальну суму 201363,36 доларів США, яка складається із заборгованості: за кредитом 49097,98 доларів США, за процентами 45803,43 доларів США, пені 95451,07 доларів США, штрафу 15,86 доларів США (фіксована частина), штрафу 9587,98 доларів США (процентна складова). Оскільки, у порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого утворилась заборгованість, яка у добровільному порядку погашена не була, звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2015 року, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № K3F1GK15006719 від 25 січня 2008 року в сумі 155912,29 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом 49097,98 доларів США, заборгованості по процентам 45803,43 доларів США, пені 50000 доларів США, штрафу (фіксована частина) 15,86 доларів США, штрафу (процентна складова) 9587,98 доларів США. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 15 січня 2016 року скасовано рішення міськрайонного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 1 407,04 США. В іншій частині рішення суду залишено без зміни.

Відповідач, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для задоволення частини позовних вимог, у зв'язку з чим скасував рішення місцевого суду в частині стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25 січня 2008 року між сторонами укладено кредитний договір № K3F1GK15006719, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 59700 доларів США на придбання нерухомості, терміном повернення - 25 січня 2023 року та зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним в строки та в порядку, встановленим кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 25 січня 2008 року був укладений договір іпотеки, згідно умов якого предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1, загальною площею 28,5 кв. м, що належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу.

У зв'язку з невиконання ОСОБА_4 умов кредитного договору, у 2009 році банк звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на майно, виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08 вересня 2010 року, позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 25 січня 2008 року, в розмірі 70 185,20 доларів США звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 28,5 кв. м шляхом продажу вказаного предмету іпотеки банком з наданням йому всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, та виселено ОСОБА_4 з квартири зі зняттям із реєстраційного обліку.

Кошти в сумі 29 395,45 доларів США, виручені від реалізації квартири, були зараховані на погашення заборгованості, а саме: 18 708,90 доларів США зараховано 12 травня 2014 року на погашення пені, 10 686,55 доларів США - 12 травня 2014 року на погашення простроченої заборгованості.

У зв'язку з подальшим порушенням відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, виникла заборгованість на загальну суму 201 363,36 доларів США.

Місцевий суд, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_4, всупереч положенням статей 526, 1054 ЦК України, обов'язки по погашенню кредиту та процентів не виконував неналежним чином, тому суди, відповідно до наявних в матеріалах справи доказам, зокрема, розрахунком заборгованості, та враховуючи рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2009 року, яке набрало законної сили, дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача заборгованості по кредитному договору № K3F1GK15006719 від 25 січня 2008 року

Крім того, апеляційний суд, враховуючи що відповідач порушив свої зобов'язання та в силу вимог ст. 611 ЦК України, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення комісії за користування кредитом у розмірі 1 407,04 доларів США.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноваження суду касаційної інстанції.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2015 року у нескасованій частині, рішення апеляційного суду Київської області від 15 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.М. Колодійчук
І.М. Фаловська