У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Максимчук З.М.,

суддів - Гордійчук С.О., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання - Мельник С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Княгининська сільська рада Демидівського району Рівненської області, Відділ Держгеокадастру у Демидівському районі Рівненської області про скасування державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та запису про його державну реєстрацію,

у с т а н о в и л а:

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі вказує, що представником позивача в суді першої інстанції надані пояснення про те, що наявність приватизованої спірної земельної ділянки порушує права позивача на приватизацію земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Його пояснення були підтверджені представниками третіх осіб. Проте, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які свідчили б про те, що наявність державного акта на земельну ділянку у відповідачки порушує права та законні інтереси позивача ОСОБА_1

Покликаючись на ч.2 ст.152 ЗК України доводить, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Крім того, однією з підстав для скасування державного акта являється те, що під час виготовлення технічної документації із землеустрою по складанню державного акту на право приватної власності відповідачці не було погоджено межі із суміжними землекористувачами.

_____________________________________________________________________________

Справа № 558/119/16-ц Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_4

Провадження № 22-ц/787/1241/2016 Суддя-доповідач - ОСОБА_5

Зазначає, що судом першої інстанції не дано належної правової оцінки рішенню Княгининської сільської ради Демидівського району Рівненської області № 56 від 27.01.1994 року. Суд вважав, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які свідчили б про незаконність вище вказаного рішення сільської ради. Однак предметом оскарження являється не рішення сільської ради, а державний акт та запис про його реєстрацію.

Покликаючись на інформацію № 17/01-22 від 23.02.2016 року архівного відділу Демидівської районної державної адміністрації додатково доводить, що оспорюваний державний акт був виданий та зареєстрований на підставі неіснуючого рішення органу місцевого самоврядування і не може бути взятий до уваги судом.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань /ст.308 ЦПК України/.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з недоведеності позовних вимог позивачем.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що відповідно до рішення Княгининської сільської ради Демидівського району Рівненської області № 56 від 27 січня 1994 року /а.с.47/ прийнято рішення передати гр.ОСОБА_3 безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,22 га для ведення особистого підсобного господарства в межах с. Охматків Демидівського району.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України /в редакції станом на 2005 рік/ визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до частини першої, другої, шостої, сьомої, восьмої, дев"ятої, десятої цієї статті ( у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органом, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Зазначений орган у місячний термін розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин).

Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку / а.с. 56/, виданого 1 липня 2005 року вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,2173 га, яка розташована в с. Охматків Демидівського району Рівненської області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян, юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання права відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов"язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначенні рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/3 частки житлового будинку, господарських будівель і споруд № 41 по вул. Тиха в с. Охматків Демидівського району Рівненської області на підставі рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 25.02.2009 року. Іншими співвласниками вказаного будинку є ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Згідно рішення Демидівського районного суду від 04.08.2011 року ОСОБА_3 виділено 33,5 /100 в житловому будинку № 41 по вул. Тиха в с. Охматків з прилеглими до нього господарськими спорудами, залишивши у спільній частковій власності ОСОБА_1 і ОСОБА_6 66,5/100 вказаного будинку.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно /а.с. 8/ вбачається, що право власності на 1/3 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд № 41 по вул. Тиха в с.Охматків зареєстровано за ОСОБА_1 16.07.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суб»єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, ЗК України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Правова позиція Верховного Суду України у справі від 06 червня 2012 року.

В порядку, передбаченому Земельним Кодексом України, який діє на момент виникнення спірних правовідносин, ОСОБА_1 користування земельною ділянкою не оформила.

Твердження позивачки про те, що внаслідок приватизації земельної ділянки відповідачкою ОСОБА_3 Княгининською сільською радою їй було відмовлено в прийнятті заяви на приватизацію землі з тих підстав, що відповідна земельна ділянка частково накладається на приватизовану земельну ділянку відповідачки - ніякими доказами не підтверджується.

Згідно із ч..ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Всупереч вимогам ст.ст.10, 60 ЦПК України, позивач не надала доказів на обґрунтування своїх позовних вимог та яким чином відповідачка порушує її права.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що належних та допустимих доказів, які свідчили б про те, що наявність державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 057077 на ім»я ОСОБА_3 порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 суду не надано.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що під час виготовлення технічної документації із землеустрою по складанню державного акта на право приватної власності відповідачці не було погоджено межі із суміжними землекористувачами та повністю спростовуються матеріалами справи. Зокрема, на а.с. 53 матеріалів справи міститься протокол обстеження і погодження меж земельної ділянки, яка передається у власність ОСОБА_3 від 20.01.2005 року.

Не є переконливими, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги в тій частині, що оспорюваний державний акт був виданий та зареєстрований на підставі неіснуючого рішення органу місцевого самоврядування. В матеріалах справи /а.с.47/ міститься рішення органу місцевого самоврядування № 56 від 27 січня 1994 року про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_3, виданий та підписаний сільським головою, який в силу ст.59, 64 ЦПК України являється допустимим доказом у справі. У передбаченому законом порядку вказаний письмовий доказ позивачем не оспорений і не спростований.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які свідчили б про недостовірність рішення Княгининської сільської ради Демидівського району Рівненської області № 56 від 27.01.1994 року, що знаходиться в технічній документації із землеустрою. А наявність інформації № 17/01-22 від 23 лютого 2016 року /а.с.11/ архівного відділу Демидівської районної державної адміністрації про відсутність у додатку № 1 до рішення № 56 від 27.01.1994 року у списку громадян, яким безоплатно передано у приватну власність земельні ділянки, прізвища ОСОБА_3 не може свідчити про те, що таке рішення взагалі не існує.

Порушення діями ОСОБА_3 прав позивачки, як користувача земельної ділянки, доведено не було, а тому розглянувши спір по суті, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд відмовив правомірно і його висновки узгоджуються з вимогами закону.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно з»ясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права є неспроможними та необґрунтованими і не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: З.М. Максимчук

Судді: С.О. Гордійчук

ОСОБА_7