Провадження № 2/359/2295/2016
Справа № 359/6902/16-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Шляхетко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дитини без дозволу батька до досягнення дитиною повноліття, -

В С Т А Н О В И В :
05.09.2016 ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить надати дозвіл на зняття з реєстрації та реєстрацію проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди батька ОСОБА_2 , 1977 року народження, до досягнення дитиною повноліття, та покласти на відповідача судові витрати ( а.с. 2-3).

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що від першого шлюбу з відповідачем вона має дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач зазначає, що їх з відповідачем дитина не була зареєстрована за місцем проживання батька, а також, що в червні 2014 року вона з донькою змінили місце проживання та переїхали з м.Бориспіль до батьків позивача в м.Старокостянтинів, та з 15 червня 2013 року їх з донькою місце проживання було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач також зазначає, що 22 листопада 2013 року був зареєстрований її шлюб з ОСОБА_4 , і її місце проживання з донькою змінено на АДРЕСА_2 та зареєстровано 24 січня 2014 року. Позивач також зазначає, що її повторний шлюб 05.07.2016 ороку був розірваний та після розлучення вона із дочкою проживає у своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 . Донька позивача навчається в ЗОШ №1 м.Старокостянтинів. Позивач зазначає, що змінивши місце проживання з дитиною, їм необхідно змінити місце їх реєстрації, але є перешкоди зі сторони батька дитини відповідача ОСОБА_2 , який проживає окремо. Позивач стверджує, що неодноразово в усній формі зверталась до відповідача з проханням надати дозвіл на зняття з реєстрації їх спільної дитини для подальшої реєстрації з матір`ю, але отримувала необґрунтовану відмову.

В судове засіданні позивач не з`явилась, згідно з позовною заявою просила розгляд справи провести у її відсутність, посилаючись на те, що особисто не може з`явитися до суду, оскільки проживає в Хмельницькій області.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що виконує свої батьківські обов`язки та не згоден, щоб його позбавили до повноліття дитини права визначати місце її проживання, оскільки позивач змінює місце проживання дочки та його про це не повідомляє. Він не проти виписки дитини, але по роботі не може особисто приїхати, хоча має таке бажання. Позивач до нього з проханням надати згоду змінити місце реєстрації дочки не зверталась. Він спілкується з дочкою, яка в телефонній розмові лише спитала, коли він до неї приїде та що треба його згода на зміну реєстрації. Він повідомив дочці, що буде у відпустці та вирішить це питання. Він хоче бути особисто присутній при зміні реєстрації дочки, щоб знати, де буде зареєстрована дочка. Йому відомо зі слів дочки, що на даний час вони проживають в АДРЕСА_1 в будинки його бувшої тещі, а також йому відомо, що зазначене місце реєстрації позивача: АДРЕСА_2 це адреса Національної академії прикордонних військ.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч.2 цієї статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому відповідно до вимог ч.3 цієї статті суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

В тому числі, за змістом ч.3 ст.13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що сторони з 31 серпня 2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у подружжя народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 10 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.4).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був розірваний ( а.с.6).

Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №369 від 10 червня 2013 року було визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із матір`ю ОСОБА_6 (п.1 рішення), одночасно визначено порядок спілкування відповідача ОСОБА_2 , батька дитини, з дочкою (а.с.35).

Як вбачається зі змісту протоколу засідання Комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Бориспільської міської ради №18 від 04.06.2013 року, рішенням комісії було попереджено батьків про необхідність узгодження дій щодо зміни місця проживання, перебування, навчання та оздоровлення дитини (а.с.32-34).

Як вбачається зі змісту ухвали судді Старокостянтинівського районного суду у цивільній справі №683/976/14-ц було повернуто позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_7 про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, оскільки згідно довідки Старокостянтинівського РВ УДМС України в Хмельницькій області ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » і місце проживання знято з реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_4 , вибула в м.Хмельницький (а.с.37).

В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу з відповідачем позивач зареєструвала повторний шлюб з ОСОБА_4 , в зв`язку з чим змінила свої прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_8 , та який був розірваний 05 липня 2016 року, що підтверджується долученими до позовної заяви Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 22 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, а також свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 05 липня 2016 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (а.с.7,8).

Згідно з даними паспорта позивача серії НОМЕР_4 , виданого 18 січня 2014 року Старокостянтинівським РС УДМС України в Хмельницькій області, копія якого долучена до позовної заяви, позивач ОСОБА_1 з 15.06.2013 року була зареєстрована в АДРЕСА_1 , а з 18.01.2014 року знята з реєстрації та з 24.01.2014 зареєстована в АДРЕСА_2 , в/ч (а.с.9-11).

Наведене також підтверджується долученою до матеріалів справи Довідкою форми №16, відповідно до якої з 24.01.2014 року зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , а також з нею зареєстровані діти до 16-річного віку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Згідно з довідкою №101 від 25.08.2016 року, виданою Старокостянтинівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №1 Мельничук Ірина Вадимівна навчається у 6-Б класі вказаної школи (а.с.12, 30).

Проте, будь-яких належних і допустимих доказів того, що позивач та її дочка змінили фактичне місце проживання, а також що позивач змінила зареєстроване місце свого проживання, суду надано не було.

Відповідно до вимог ч.3 ст.29 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Одночасно, суд звертає увагу, що за змістом ч.2 вказаної статті фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

А також звертає увагу, що за змістом ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Відповідно до вимог ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

При цьому за змістом ч.3 цієї статті для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до вимог п.18 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, для реєстрації місця проживання, якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

З урахуванням викладеного суд прийшов до висновку про необґрунтованість, безпідставність та недоведеність заявлених позивачем вимог щодо надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без згоди батька ОСОБА_2 , 1977 року народження, до досягнення дитиною повноліття.

Так, виходячи з вищенаведених встановлених судом обставин справи та враховуючи правовідносини, що виникли між сторонами, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено, що вона змінила зареєстроване місце свого проживання та що вона до звернення з даним позовом до суду зверталась до відповідача з проханням надати згоду на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання їх спільної дитини, тобто, що в її діях відсутнє зловживання правом, а також позивачем не доведено, що в неї виникли складнощі у реєстрації місця проживання її дочки з урахуванням вищенаведених вимог Правил реєстрації місця проживання» та наявного у сторін рішення органу опіки та піклування щодо визначенням місця проживання малолітньої дитини сторін разом із матір`ю, позивачем у справі.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем безпідставно заявлено вимогу щодо надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію проживання їх з відповідачем малолітньої дитини на майбутнє, аж до досягнення дитиною повноліття, враховуючи, що необхідність такого дозволу, а також доказів ухилення відповідача від його надання на майбутнє, судом не встановлено, крім того, це порушить права дитини сторін, яка при досягнення чотирнадцяти років матиме право вільно обирати собі місце проживання з одним із батьків.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено що у неї існують перешкоди в знятті з реєстрації та реєстрації місця проживання їх з відповідачем малолітньої дочки, а також що відповідачем створені такі перешкоди, та що обраний спосіб захисту не є зловживанням правом, і тому у задоволенні позову слід відмовити.

В зв`язку з цим відповідно до вимог ст.88 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають, інші витрати по справі не значаться.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 56, 60, 61, 88, 169, 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дитини без дозволу батька до досягнення дитиною повноліття - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В.Муранова-Лесів