Провадження № 2/750/586/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого судді Коверзнева В. О.,

за участю: секретаря судового засідання Мачачі І. П., позивача, представника позивача адвоката ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Чернігівської міської ради про визнання членом сімї померлого та визнання права користування квартирою,

в с т а н о в и в:

30.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його членом сімї ОСОБА_4, який помер 24.11.2015 року, та визнання за ним права користування квартирою № 8 в будинку № 9 по вулиці Червоногвардійській в місті Чернігові.

В обґрунтування позову вказує, що вселився в зазначену вище квартиру за згодою ОСОБА_4, який був його рідним дядьком по лінії матері. Він проживав із дядьком однією сімєю до дня смерті останнього, а тому вважає, що набув право користування квартирою.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача позов не визнав з тих підстав, що, на його думку, позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження фактичного проживання в спірній квартирі.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позивач був племінником ОСОБА_4, який помер 24.11.2015 року, по лінії матері (а. с. 4-7). За життя ОСОБА_4 був зареєстрований і проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Квартира), яка належить до державного житлового фонду. Як убачається з матеріалів справи (а. с. 8), за вказаною вище адресою був зареєстрований лише ОСОБА_4 Позивач стверджує, що вселився в Квартиру за згодою свого дядька в 2012 році і проживав у ній однією сімєю з дядьком, а тому набув право користування Квартирою.

Відповідно до статті 64 Житлового кодексу Української РСР (далі Кодекс) члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Отже, за змістом цієї норми Кодексу члени сімї наймача квартири, що належить до державного і громадського житлового фонду, мають не лише рівні з наймачем права щодо користування квартирою, але й несуть усі обовязки, повязані з її утриманням, у тому числі з оплатою житлово-комунальних послуг.

Втім, позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що він виконував обовязки, повязані з договором найму Квартири, та оплачував житлово-комунальні послуги за проживання в ній, при цьому пояснив, що житлово-комунальні платежі сплачувалися лише за одну особу.

Крім того, як слідує зі змісту статті 64 Кодексу, особа, яка вселилася як член сімї наймача квартири, що належить до державного і громадського житлового фонду, не набуває право користування цією квартирою, якщо при цьому вона зберігає за собою право користування іншим жилим приміщенням.

Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України від 01.12.1997 року, висловленою в звязку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році (пункт 44).

Відміткою в паспорті (а. с. 18 зв.) підтверджується, що до 08.12.2015 року позивач зберігав за собою право користування квартирою № 91 в будинку № 16 по вулиці Одинцова в місті Чернігові, в якій проживають його батьки.

Отже, за приписом статті 64 Кодексу позивач може набувати право користування жилим приміщенням у будинку державного і громадського житлового фонду лише після втрати ним права користування квартирою № 91 в будинку № 16 по вулиці Одинцова в місті Чернігові, тобто з 09.12.2015 року.

Враховуючи те, що на вказану дату наймач спірної Квартири втратив цивільну правоздатність і не може висловити свою позицію щодо вселення позивача в Квартиру, заявлений позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_3 до Чернігівської міської ради про визнання членом сімї померлого та визнання права користування квартирою відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Суддя В.О. Коверзнев