Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання експертів Київського міського центру судово-психіатричної експертизи,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Берестова Ірина Олександрівна про визнання заповіту недійсним та визнання спадкоємцем за законом на квартиру було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.

31.03.2016 року справа була повернута з Київського міського центру судово-психіатричної експертизи до Дніпровського районного суду м. Києва із зазначенням про те, що за змістом поставлених в ухвалі питань експертиза є комплексною психолого-психіатричною, у зв'язку з чим слід внести зміни до ухвали у частині назви експертизи або виключити питання за № 3, що належить до компетенції експертів психологів.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 підтримали попередньо заявлене ними клопотання про призначення експертизи з переліком всіх раніше ними заявлених питань.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 у вирішенні питання поклався на розсуд суду.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Берестова Ірина Олександрівна в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, попередньо подавала письмові пояснення з проханням провести судове засідання за її відсутності, у поясненнях зазначила про те, що спірний заповіт посвідчений нею з дотриманням вимог чинного законодавства і позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню (а.с. 206, 206 зв.).

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

У ході розгляду справи представник відповідача за первісним позовом, який є позивачем за зустрічним позовом заявив клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи для перевірки дієздатності ОСОБА_6 на момент підписання ним спірного заповіту від 09.03.2011 року на ім'я ОСОБА_1, у зв'язку з чим на вирішення експертизи просив поставити наступні питання: з урахуванням віку та індивідуально-психологічних властивостей ОСОБА_6 чи була у нього можливість усвідомлювати в повному обсязі значення своїх дій та керувати ними в процесі укладення заповіту особі, яка ніколи не приймала участі у його житті; чи міг Лисянський І.В. під час складання заповіту усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними за умовою того, що він перебував в стані депресії, яка у нього виникла після смерті доньки і дружини та чи можливо визначити у якому психоемоційному стані знаходився ОСОБА_6, аналізуючи поставлений ним підпис під текстом заповіту (а.с. 170, 171).

Клопотання мотивував тим, що для правильного вирішення спору та прийняття законного рішення суд повинен з'ясувати психічний стан ОСОБА_6 на момент складення заповіту, тому існує потреба в залученні відповідних фахівців у даній сфері, які уповноважені здійснювати вказану експертизу і володіють спеціальними знаннями та методикою.

ОСОБА_2 підтримав клопотання свого представника, пояснив, що оплату вартості проведення експертизи він гарантує.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти проведення експертизи, при цьому представник ОСОБА_1 пояснював, що закон не передбачає складання заповітів лише на користь родичів, ОСОБА_6 перебував у лікарні протягом одного місяця, при цьому жоден із лікарів не надав будь-яких рекомендацій щодо обстеження його психічного стану, що підтверджує обставини нормального стану заповідача та його правоздатності, про що теж зазначено нотаріусом, також ОСОБА_6 сам сплачував платежі, куховарив та пересувався, тому суд може винести рішення за наявних у справі доказів без проведення експертизи.

Відповідно до вимог ст. 145 ЦПК України, призначення експертизи є обов'язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.10.2001 року № 397, предметом експертизи є визначення психічного стану осіб, яким призначено експертизу, у конкретні проміжки часу і відносно певних обставин, що становлять інтерес для органів слідства та суду. Об'єктами експертизи, серед іншого, є позивачі, відповідачі та інші особи, стосовно яких вирішується питання про їхню дієздатність.

Згідно положень ч. 3 ст. 143 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом.

Пунктом 35 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.10.2001 року № 397, визначено, що висновок експертизи повинен бути обґрунтованим і містити відповіді на поставлені перед ним питання у межах його компетенції, мати конкретний характер. У разі виявлення експертом важливих фактів, з приводу яких йому не були поставлені запитання, він дає відповідь з власної ініціативи.

Оскільки предметом спору є, серед іншого, визнання заповіту складеного ОСОБА_6 09 березня 2011 року на користь ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Берестовою І.О., зареєстрованого у реєстрі за № 542, недійсним з тих підстав, що за станом здоров'я на час підписання спірного заповіту ОСОБА_6 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, суд з урахуванням клопотання експертів Київського міського центру судово-психіатричної експертизи від 30.03.2016 року за № 566-01 вважає за необхідне по даній справі призначити посмертну комплексну психолого-психіатричну експертизу у відношенні померлого 12 червня 2014 року ОСОБА_6, так як для вирішення питання чи міг останній розуміти значення своїх дій та керуватися ними на час складання зазначеного заповіту, а також для визначення психоемоційного стану заповідача необхідні спеціальні знання в області психології та психіатрії (а.с. 76, 77).

При цьому клопотання представника ОСОБА_2 задоволено частково та відмовлено у доповненні заявлених питань про те, що складення заповіту було на користь особи, яка ніколи не приймала участі у житті ОСОБА_6, а також зазначення умови перебування заповідача у стані депресії, яка виникла після смерті близьких людей - доньки та сина, оскільки зазначені обставини викладені у зустрічному позові, крім того, стан депресії ОСОБА_6 не підтверджено відповідним фахівцем з діагностичною кваліфікацією щодо вказаного стану, заперечується відповідачем за зустрічним позовом, з даного питання суду надавали пояснення свідки.

Керуючись ст. ст. 53, 57-60, 143, 145, 147, 202 ч. 1 п. 5 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Берестова Ірина Олександрівна про визнання заповіту недійсним та визнання спадкоємцем за законом на квартиру посмертну комплексну психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (04655, м. Київ, вул. Фрузе, 103-а).

На вирішення експертів постановити наступні запитання:

1. Чи страждав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 09 березня 2011 року (на момент вчинення спірного заповіту) психічним розладом? Якщо так, то яким саме?

2. Чи міг ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2, з урахуванням віку та стану свого здоров'я в момент підписання заповіту 09 березня 2011 року на ім'я ОСОБА_1, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Берестовою І.О., зареєстрованого у реєстрі за № 542 (а.с. 77), усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

3. У якому психоемоційному стані знаходився ОСОБА_6 з урахуванням поставленого ним підпису під текстом заповіту (а.с. 77)?

У розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи № 755/12950/15-ц (провадження № 2/755/351/16) та медичну картку ОСОБА_6.

Витрати пов'язані з проведенням експертизи покласти на ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, тел. НОМЕР_1; НОМЕР_2; представник ОСОБА_4 02068, АДРЕСА_2, тел. НОМЕР_3).

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала у частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Виниченко Л.М.