Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Василенка В.В.

при секретарі Постригань Ю.Г.

з участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Черкаського МУЮ, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запоріжській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що народився 15 квітня 1955 року в с. Кононча Канівського району Черкаської області. У його свідоцтві про народження серії ЯЭ № 130225 виданого сільською радою с. Кононча 13.04.1955 року зазначені батьки: батьки ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6. Національність у батьків у свідоцтві про народження зазначена українці.

Його батько ОСОБА_5, народився 27.01.1917 року у с. Кумейки Черкаського району, був уродженим поляком, сповідував римо-католицьку віру і проживав на території України, дотримуючись традицій цієї національності. Його батьки (дід та баба) за національністю були поляками. Дід, ОСОБА_7 на території України проживав у звязку з тим, що працював лісником у графа Браницького який мав маєтки на території нинішнього Черкаського району (с. Кумейки, с. Слобода Мироновича Гута Межиріцька). Після революції 1905 року, дід як учасник подій на панцернику «Потьомкін» переслідувався царським режимом і був висланий до Сибіру. У 1912-13 роках з дружиною та дітьми повернувся до с. Кумейки Черкаського району Черкаської області де проживав до смерті.

За часів Російської імперії, а також за радянської влади поляків переслідували та піддавали репресіям, тому багато етнічних поляків міняли свої прізвища, імена на українські, а в документах змінювали свою національність, тому документи в яких зазначено, що його дід, баба та батько були етнічними поляками не збереглися. В жодних інших документах, в тому числі і паспортах, які йому видавались, не було вказано його національності.

В даний час він прагне відновити та зберегти своє етнічне польське походження до положень Закону України «Про національні меншини в Україні». Встановлення факту польського походження йому необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливостей користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством ОСОБА_8 для громадян пострадянських республік польського походження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 вимоги вказані в заяві підтримали.

Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запоріжській області до судового засідання не зявився просив справу розглянути без участі представника відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міскрайонного управління юстиції у Запоріжській області.

Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства та Закону України «Про національні меншини в Україні».

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народився в с. Кумейки Черкаського району Черкаської області. Батько заявника був уродженим поляком, сповідував римо-католицьку віру, хоч і проживав на території України дотримувався традицій польської національності, виховувався в польських традиціях, в сімї розмовляв польською мовою, святкував польські та римо-католицькі свята, вважав себе поляком.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 привередний до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність, суду показав, що батько заявника ОСОБА_5 був його рідним дядьком, який придержувався польських традицій, сповідував римо-католицьку віру, в сімї говорив польською мовою.

Свідок ОСОБА_9 привередний до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність, суду пояснив, що заявник ОСОБА_1 є активним членом Черкаської обласної громадської організації «Польський культурний центр імені ОСОБА_11», входить до активу цієї організації запрошується на офіційні прийоми з нагоди Дня незалежності ОСОБА_8 до посольства ОСОБА_8. Показання ОСОБА_12 підтвердженні Посвідченням виданим заявнику як члену Черкаської обласної громадської організації «Польський культурний центр імені ОСОБА_11» та свідоцтвом, що ОСОБА_1 опанував польську мову.

Жителі с. Кумейки Черкаського району Черкаської області ОСОБА_13 та ОСОБА_14 надали суду письмові пояснення, в яких вказали, що памятають батьків заявника ОСОБА_1, які святкували католицькі свята, молились та спілкувались між собою на польській мові.

Встановлення факту належності до польської національності заявнику необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатись пільгами, які гарантує уряд Польської ОСОБА_8 особам польського походження.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце ущемлення прав та свобод.

Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвитку української нації її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної , мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Національність національна ідентичність, належність особи до певної нації або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності почуттям національної ідентичності.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнятий Закон України «Про національні меншини в Україні».

У відповідності ст. 3 цього Закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно ст. 11 цього Закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно ч. 2 ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також на право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Оскільки в судовому засіданні встановлений факт того, що батько заявника був поляком, заявник має право на відновлення національності своїх предків та на внесення змін до правовстановлюючих документів із зазначенням національності «поляк», як це передбачено Законом України «Про національні меншини в України».

Враховуючи викладене, суд вважає, що встановлення юридичного факту належності заявника ОСОБА_1 до польської національності не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому його заява про встановлення юридичного факту належності до польської національності підлягає до задоволення.

Вимоги заявника ОСОБА_1 про зобовязання відділу державної реєстрації цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міского управління юстиції про внесення змін до актових записів його дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначивши в графі національність »поля» замість «українець» задоволенню не підлягають, так як дані громадяни мають самі є дієздатними і самостійно можуть набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60, 213-215, ст. ст. 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, за походженням по лінії батька є «поляк».

Зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запоріжській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 за № 09 від 19.07.1978 року в частині запису національності батька ОСОБА_1, зазначивши в графі національність «поляк», замість «українець».

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_15