Справа № 168/338/16-ц
Провадження № 2/168/144/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2016 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Волинське Агентство Розслідувань» про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов'язання видалити інформацію з мережі Інтернет,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 23.06.2015р. ОСОБА_3, який є головою ГО «Правий сектор Старовижівщини», та ОСОБА_5 подали в Прокуратуру Старовижівського району письмове звернення від громадськості Старовижівського району із недостовірною інформацією щодо нього. Крім того, через інформаційне агентство ТОВ «Інформаційне агентство «Волинське агентство розслідувань» (далі - Інформаційне агентство) у статті «У Старій Вижві активісти кажуть, що держінспектором Волиньрибохорони поставили людину з трьома судимостями» і в відеоматеріалі поширили про нього недостовірну інформацію, а саме такого змісту: «ОСОБА_1, відчуваючи наступ правоохоронних органів і громадськості, іде добровольцем в АТО, щоб його не діставали, потім усілякими підступними шляхами виготовляє документи, що він не може перебувати в АТО і поновлюється на роботі».

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є державним службовцем, був мобілізований, перебував в зоні проведення АТО, де отримав поранення, має інвалідність, а тому був комісований. Після ознайомлення з неправдивою інформацією, в нього погіршився стан здоров'я, він перебував на стаціонарному лікуванні. Внаслідок поширення інформації йому завдана також моральна шкода, що полягає в перенесених душевних і фізичних стражданнях, та в порушенні його ділової репутації як державного службовця.

Позивач, з урахуванням неодноразово уточнених у ході судового розгляду позовних вимог (а.с.86,131-134) просить: визнати вказану вище інформацію такою, що не відповідає дійсності, принижує його честь і гідність, ділову репутацію інформацію та зобов'язати Інформаційне агентство видалити опубліковану статтю і відеоматеріали, оскільки вказана інформація є доступною на час розгляду справи і надалі поширюється серед користувачів мережі Інтернет.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 пояснив, що позивач не був звільнений з роботи, а час перебування в зоні проведення АТО за ним зберігалось робоче місце, тому твердження в статті про те, що він поновлюється на роботі не відповідає дійсності. Факт отримання поранень підтверджується відповідними медичними документами, які отримані в встановленому законом порядку.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним, пояснив, що поширена інформація дійсності не відповідає і спростовується наявними в нього медичними документами, якими підтверджено факт його поранення і, таким чином, правомірність отриманої інвалідності та його дій. Також пояснив, що пред'явив позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 як до фізичної особи.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим, не з'явився, причин неявки не повідомив, клопотань не подавав.

Представник відповідача Інформаційного агентства у судове засідання не з'явився, подав заперечення на позов, в якому просить відмовити в позові. Посилаючись на положення національного законодавства і практику Європейського суду, що регулює вказані правовідносини, вважає позов безпідставним. Вважає, що висловлювання у статті були оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню і доказуванню на предмет їх правдивості. При цьому Інформаційне агентство не робило власних висновків, а стаття побудована на твердженнях окремих людей, яким щось відомо про позивача. На звернення позивача Інформаційне агентство надало позивачу можливість спростувати інформацію, поширену щодо нього. Таким чином, Інформаційне агентство не порушило жодних прав позивача. Просить в позові відмовити.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в позові слід відмовити з таких підстав.

Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням уточнень до позову (ст.11 ЦПК).

Так, судом встановлено, що позивач працює головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Волинській області.

23 червня 2015 р. інформаційним агентством «Волинське агентство розслідувань» опубліковано статтю під назвою «У Старій Вижві активісти кажуть, що держінспектором Волиньрибохорони поставили людину з трьома судимостями» (а.с.5-10). У цій статті та в відеоматеріалі до неї висвітлено зокрема про факт звернення активістів Старовижівського району до прокуратури Старовижівського району, а також опубліковано текст даного листа (звернення).

Підтвердженням факту розміщення відповідачами та поширення інформації щодо позивача в мережі є роздруковане на паперовому носії зображення, яке відображає те, що бачить будь-який користувач в мережі Інтернет на екрані монітора, і яке міститься в матеріалах справи.

Факт публікації даної статті визнає відповідач - Інформаційне агентство.

Прокуратурою Старовижівського району цього листа скеровано в управління охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Волинській області.

Даного листа (оригінал) позивач надав до матеріалів справи, пояснивши, що отримав його від свого керівництва разом із матеріалами проведеної за цим зверненням службової перевірки (а.с.80).

Так, у листі від 16.06.2015 р. № 3/2-17, адресованому на адресу Генерального прокурора України, прокурора Волинської області, прокурора Старовижівського району, ГО «Самооборона», ГО «Правий сектор Волинської області» (а.с.10, 80) за підписом голови ГО «Правий сектор Старовижівщини» ОСОБА_3, останній зазначає, що «…Дмитрук С.В., відчуваючи наступ правоохоронних органів і громадськості, іде добровольцем в АТО, щоб його не діставали, потім усілякими підступними шляхами виготовляє документи, що він не може перебувати в АТО і поновлюється на роботі».

Позивач просить визнати вказану інформацію такою, що не відповідає дійсності, принижує його честь і гідність, ділову репутацію.

Крім вже зазначеної вище інформації, ОСОБА_3 посилається також на обурення громадськості з приводу перебування позивача на посаді державного службовця з огляду на факти притягнення позивача до кримінальної відповідальності, просить розібратись у правомірності призначення позивача на посаду державного службовця. Також в листі повідомляється про здійснення позивачем протиправної діяльності.

Відповідач ОСОБА_3 реалізував своє право, передбачене Конституцією у формі письмового звернення та направлення його органу, який наділений компетенцією щодо перевірки викладених у ньому обставин.

Відповідно до ч.1 ст.28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Право на повагу до гідності та честі фізичної особи також передбачено ч.1 ст.270 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Водночас, відповідно до ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири.

Аналіз вищевказаного оскаржуваного листа, зокрема вжитих висловлювань «…відчуваючи наступ правоохоронних органів і громадськості, іде добровольцем в АТО, щоб його не діставали, потім усілякими підступними шляхами виготовляє документи, що він не може перебувати в АТО і поновлюється на роботі …» (які позивач вважає недостовірними і які є предметом судового розгляду) дає підстави вважати, що суть цієї інформації, яка стосується позивача, є виключно оціночним судженням.

Перевірити таку інформацію та конкретний її зміст, а саме - «відчуваючи наступ правоохоронних органів і громадськості», «підступними шляхами», вкладений у вказаний вислів, тобто, здійснити перевірку значення, використаного відповідачами на предмет відповідності дійсності/істинності фактів неможливо.

Оскільки вказані висловлювання є оціночними судженнями, вони не підлягають доведенню їх правдивості і спростуванню, права позивача на честь, гідність та ділову репутацію не порушують, не підлягають спростуванню, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Відповідно позовні вимоги у частині зобов'язання відповідача - Інформаційне агентство видалити з мережі Інтернет негативну інформацію про позивача, опубліковану в статті і відеоматеріалі, також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 32 Конституції України, ст. ст. 94, 277 ЦК, ст. ст.10, 11, 215 ЦПК, суд

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне агентство «Волинське Агентство Розслідувань» про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов'язання видалити інформацію з мережі Інтернет відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. Й. Хаврона