Справа № 487/7129/15-ц
Провадження № 2/487/221/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О. Г.,

при секретарі Кожині В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що з 05 травня 2006 року по 26 листопада 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Після припинення шлюбних відносин між ними, вона забрала дітей та поїхала проживати до м. Харкова, де діти проживають разом з нею. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей, проте розмір цієї допомоги недостатній для повноцінного розвитку дітей. На момент звернення до суду з цим позовом, між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку утримувати неповнолітніх дітей. Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, в яких просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно на кожну дитини, тобто, загалом у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно на обох дітей, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття, наполягала на задоволенні позову.

Відповідач в судовому засіданні надав заперечення на позовну заяву, позовні вимоги визнав частково, просив позов ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнувши з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду 08.09.2015 року та до досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття 20.10.2024 року. Просить стягнути з нього саме 1/3 частину заробітку, а не 1/2 частину, як наполягає позивачка, оскільки страждає на захворювання та потребує хірургічного втручання, має на утриманні непрацездатну хвору мати, яка прибула до нього з зони проведення АТО, та не має при собі ніяких особистих речей, а тому потребує фінансової підтримки. Також він просить врахувати те, що в кінці 2011 року відповідачка забрала від нього дітей і від'їхала до м. Харкова, де і мешкає зараз. Йому потрібно спілкуватися з дітьми, брати участь у їх вихованні, а для цього йому необхідно їздити до Харкова, що потребує додаткових фінансових витрат як на проїзд, так і на проживання з харчуванням.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

В період з 05 травня 2006 року по 26 листопада 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають двох дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП №064048, та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП №143994.

Після припинення шлюбних відносин між сторонами в кінці 2011 року, позивачка забрала обох дітей та від'їхала мешкати у м. Харків, де зараз діти проживають разом з нею.

Між позивачкою та відповідачем була досягнута усна домовленість, за якою до досягнення меншим із синів 3-річного віку, тобто до лютого 2014 р., відповідач буде надавати допомогу позивачці та дітям у розмірі 50% від усіх своїх доходів, а після виповнення меншому сину 3-річного віку, тобто, після лютого 2014 року 1/3 від його доходів на обох синів.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 вище вказана домовленість виконувалась. Він регулярно надавав матеріальну допомогу ОСОБА_1 на утримання їхніх неповнолітніх дітей.

Відповідач ніколи не відмовлявся від своїх дітей та від їх утримання. Протягом усього часу він цікавився ними, та приймав участь у їх вихованні. Проте, оскільки позивачка з дітьми проживають у м. Харкові, у той час, як відповідач проживає в м. Миколаєві, для того, щоб бачити своїх синів та приймати участь у їх вихованні, відповідачу необхідно їздити до м. Харкова, що потребує додаткових витрат не тільки на проїзд але й на проживання і харчування.

З середини червня по 24 серпня 2015 року діти гостювали у батька, тобто проживали разом з ним. У звязку з цим, витрати на їх утримання в цей період ніс повністю він.

Після серпня 2015 року, кошти на утримання дітей ОСОБА_2 не перераховував по тій причині, що ОСОБА_1 повідомила йому, що подала позов до суду про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено, відповідач ОСОБА_2 має серйозні проблеми зі здоровям, які потребують і будуть надалі потребувати фінансових витрат на його підтримання. Вищевказане підтверджується актом дослідження стану здоровя № 108, виданого головним лікарем Миколаївської міської лікарні №4 від 22.05.2015 року.

Також на утриманні відповідача є його непрацездатна мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. З січня 2015 року вона проживає разом з відповідачем. ОСОБА_5 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_4, однак у звязку з подіями на Донбасі змушена була переїхати до відповідача. Під час переїзду вона була позбавлена можливості взяти з собою навіть найнеобхідніші речі, а тому потребує фінансової підтримки. Також ОСОБА_5 має поганий стан здоровя і потребує витрат на лікування.

Згідно ст. ст. 151, 153 Сімейного Кодексу України, батько має право на виховання та спілкування з дитиною. З урахуванням цього, відповідачу потрібно спілкуватися з дітьми, брати участь у їх вихованні, а для цього йому необхідно їздити до Харкова, що потребує додаткових фінансових витрат як на проїзд, так і на проживання з харчуванням.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а також обставини, які були встановлені судом та вказані вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 208-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду 08.09.2015 року та до досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, повноліття 20.10.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його оголошення. Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду в порядку, передбаченому ст. ст. 294 - 296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська