Справа № 205/2458/16-ц
Провадження № 2/181/232/16
"22" вересня 2016 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Літвінової Л.Ф.,
з участю секретаря Васільєвої І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування,
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 14.02.2014 року ПрАТ «УАСК АСКА» було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1, як власника наземного транспортного засобу, про що видано поліс № АВ/4540355 з встановленими у ньому франшизою у сумі 510,00 грн. та лімітом відповідальності за шкоду, спричинену майну у розмірі 50 000,00 грн..
16.06.2014 року ПрАТ «УАСК АСКА» отримано заяву потерпілого про страхове відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 13.07.2014 року за участю транспортного засобу «Мазда» д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу ВАЗ д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 з вини ОСОБА_1, якого визнано винним постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 року. Про вказану ДТП ПрАТ «УАСК АСКА» до отримання вищевказаної заяви потерпілого нічого відомо не було, оскільки всупереч п.33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник ОСОБА_1 не повідомив ПрАТ «УАСК АСКА», як страховика, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, про ДТП. Провівши розслідування ДТП у встановленому законодавством порядку, вказану ДТП було визнано страховою подією, про що складено відповідний страховий акт № 2084/10 від 06.04.2015 року та перераховано на розрахунковий рахунок потерпілого страхове відшкодування у розмірі 14 386,04 грн..
Відповідно до абз. В п.п.38.1.1. п.38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника, який спричинив ДТП, якщо він після ДТП за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Факт залишення відповідачем місця ДТП встановлений постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 року, тому доведенню чи оспорюванню не підлягає.
Просять суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «УАСК АСКА» суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 14 386,04 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн..
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував щодо заочного порядку розгляд справи у разі неявки відповідача в судове засідання по матеріалам справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Встановлено, що 13 липня 2014 року по вул. Героїв Сталінграду у м. Дніпропетровську відповідач недотримав безпечний інтервал руху та допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, який від удару розпочав некерований рух та допустив зіткнення із автомобілем НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_4, який стояв попереду. Після зіткнення транспортних засобів водій автомобіля НОМЕР_5 ОСОБА_1, залишивши автомобіль на місці зіткнення, зник з місця пригоди. Факти, які підтверджують вину відповідача у скоєнні ДТП, вказані в постанові апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 року (а.с.23-24.
Автомобіль відповідача «Мазда» д.н. НОМЕР_1 було застраховано ПрАТ «УАСК АСКА», що підтверджується полісом № АВ/4540355 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.5).
Випадок було визнано страховим та на виконання умов договору страхування транспортного засобу № АВ/4540355 від 13.02.2014 року ПрАТ «УАСК АСКА» відшкодувала потерпілому суму у розмірі 14 386,04 грн., що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.27-31). Розрахунок страхового відшкодування зроблено на підставі висновку № 2228 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 12 вересня 2014 року (а.с.11-15).
Заборгованість відповідача перед позивачем складає 14 386,04 грн..
26.01.2016 року за вих. № 47-17/1 на адресу відповідача було направлено лист з проханням у добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, але по теперішній час сума боргу відповідачем не сплачена.
Аналізуючи досліджені докази суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку.
Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних виплат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. По даній справі позивачем було оплачено згідно квитанції судовий збір у розмірі 1378,00 грн., дана сума підлягає відшкодуванню стороною відповідача на користь позивача.
Відповідачу направлялась вимога про погашення суми сплаченого страхового відшкодування, разом з тим, вона в добровільному порядку не відшкодована.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування підлягають задоволенню повністю.
Керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст.33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.3, 11, 14, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 61, 88, 197, 212-215, 218, 223, 224, 294, ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування задовольнити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: ОСОБА_5