Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1749/16-ц

12 грудня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого- судді - Грещука Р.П.

секретаря - Клекот Л.М.,

з участю позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_1,

їх представника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Делятинської селищної ради, третя особа- Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом ,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_1 звернулися в суд з позовом до Делятинської селищної ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Ухвалою суду від 27.10.2016 року до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача залучено Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_1 свої вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві.

Просять суд постановити рішення, яким визнати за ними право власності кожному по 1/2 частці на домоволодіння по АДРЕСА_1, яке складається із житлового будинку, зазначеного літерою «А», житловою площею 121,3кв.м. та загальною площею 176,4кв.м., стайні, зазначеної літерою «Б», площею 30,8кв.м., шопи, зазначеної літерою «В», площею 16,9кв.м., шопи, зазначеної літерою «Г», площею 31,3кв.м., вбиральні, зазначеної літерою «Д», площею 1,0кв.м., криниці під №1 розміром 6,00 метрів погонних.

Представник Делятинської селищної ради в с/засідання не прибув, натомість с/рада направила лист з якого вбачається, що Делятинська селищна рада не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_1 та просить зазначену справу розглядати без участі свого представника.

Представник третьої особи- УДАБІ в Івано-Франківській області в судове засідання також не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом заздалегідь та належним чином, про причини неяви суд не повідомив.

Заслухавши пояснення позивачів, взявши до уваги заяву Делятинської селищної ради, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в смт.Делятин Надвірнянського району Івано-Франківської області у віці 80 років померла мати позивачів - ОСОБА_4, про що 23.10.2014 року виконавчим комітетом Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області було складено відповідний актовий запис №102 і видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3, копія якого долучена до позовної заяви.

З'ясовано також, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за законом на належне їй на праві власності майно, яке складалося із домоволодіння по АДРЕСА_1

Згідно довідки виконавчого комітету Делятинської селищної ради Надвірнянського району від 08.12.2014 року за №800/02-19 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, проживала та була зареєстрована за адресою в АДРЕСА_1

На день смерті ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: дочка ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3; син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4; онука ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_5. Заповіт від імені ОСОБА_4 в Делятинській селищній раді не посвідчувався. Арешт та заборона на майно по АДРЕСА_1- не накладались.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з пояснень позивачів, на час смерті їхня матір ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_6) перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, з яким вона одружилась 07.09.1964 року у Делятинській селищній раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис №58, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого долучена до матеріалів справи.

Після реєстрації одруження матері позивачів було присвоєно прізвище «ОСОБА_4».

Як доведено в судовому засіданні, до 1986 року батьки позивачів проживали і були зареєстровані АДРЕСА_1 але 08.04.1986 року батько ОСОБА_7 знявся з реєстрації і виїхав із місця свого постійного проживання. Додому він не повертався, будь-які відомості про його місце проживання чи перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_1 відомі не були.

Рішенням Надвірнянського р-нного суду Івано-Франківської області від 01.03.2016 року за заявою ОСОБА_1 батька - ОСОБА_7 було оголошено померлим з дня набрання рішенням законної сили, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_9.

На підставі зазначеного судового рішення Надвірнянським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 21.09.2016 року зареєстровано смерть ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 79 років, про що складено відповідний актовий запис №163 і видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 копія якого долучена до позовної заяви

Таким чином - діти спадкодавця ОСОБА_1 та ОСОБА_3, позивачі по справі є єдиними спадкоємцями після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 ст.1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, позивачі мають право на 1/2 частку у спадщині, яка складається із домоволодіння по АДРЕСА_1

Також, як перевірено в судовому засіданні, обоє позивачів постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить позивачам як спадкоємцям з часу відкриття спадщини.

16.12.2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_1 звернулися до Надвірнянської РДНК з заявами про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка складається із домоволодіння по АДРЕСА_1

Однак, як вбачається з постанови приватного нотаріуса Надвірнянської РНО Шушкевич С.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.04.2016 року за №02-31/697, позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 у зв'язку із відсутністю документа про право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4, що свідчило б про належність даного майна померлій.

Одночасно позивачам було роз'яснено право на підставі ст.ст. 328,392 ЦК України звернутися до компетентних органів для узаконення вищевказаного домоволодіння.

Відповідно до ст.ст.16 ч.1 та ч.2 п.1, 328, 392 ЦК України ОСОБА_1, ОСОБА_1 мають право звернутися до суду з позовом про визнання за нами права власності на належну кожному із нас частку спадкового майна.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

П.1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні та не заперечується відповідачем- Делятинською селищною радою, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. АДРЕСА_1 батьки позивачів побудували у зареєстрованому шлюбі в 1965 році, що підтверджується технічною документацією, яка була складена 25.08.1965 року на дошлюбне прізвище їхньої матері -ОСОБА_6

В подальшому житловий будинок був добудований та перереєстрований під №15 «б», який дійсний і на даний час.

Ця обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Делятинської селищної ради Надвірнянського району від 22.06.2015 року №1129, яка долучена до матеріалів справи.

Як вбачається із довідки ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» від 24.06.2015 року за №324 домоволодіння по АДРЕСА_1 області має наступні технічні характеристики: станом на 24.06. 2015 року (момент проведення технічної інвентаризації), до складу домоволодіння входили: житловий будинок, зазначений літерою «А», житловою площею 121,3кв.м., загальною площею 176,4кв.м., стайня, зазначена літерою «Б», площею 30,8кв.м., шопа, зазначена літерою «В», площею 16,9кв.м., шопа, зазначена літерою «Г», площею 31,3кв.м., вбиральня, зазначена літерою «Д», площею 1,0кв.м., криниця під №1 6,00 метрів погонних.

Також у довідці зазначено, що реєстрація права власності на дане домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спадкового домоволодіння (1965-1981роки) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суди керуються законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків, а також положенням ЦК Української РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР».

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР №45/5 від 31.10.1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР №1/5 від 19.01.1976 року, підтвердженням належності будинку, може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувану на підставі запису в погосподарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку, розмір загальної площі і розмір земельної ділянки.

Виходячи із наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Беручи до уваги викладене, мати позивачів- ОСОБА_4., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, була, фактично, власницею домоволодіння по АДРЕСА_1.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_1 фактично прийняли спадкове майно після смерті матері та вступили в управління даним майном- домоволодінням, що розміщене по АДРЕСА_1

В даний час позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_1 бажають оформити право власності на спадкове майно -домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 після смерті матері.

Відповідач- Делятинська селищна рада проти позову не заперечує.

З метою узаконення вказаного домоволодіння, за клопотанням позивачів, ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» 25.06.2015 року було виготовлено технічний паспорт і вартість домоволодіння куди входить спадкове майно: житловий будинок, зазначений літерою «А», житловою площею 121,3кв.м., загальною площею 176,4кв.м., стайня, зазначена літерою «Б», площею 30,8кв.м., шопа, зазначена літерою «В», площею 16,9кв.м., шопа, зазначена літерою «Г», площею 31,3кв.м., вбиральня, зазначена літерою «Д», площею 1,0кв.м.; криниця під №1 розміром 6,00 метрів погонних, становить - 281995грн. 00 коп.

Вартість 1/2 частки домоволодіння відповідно становить- 140997грн.50 коп.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи довідки Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 06.03.2015 року за №158, домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 0,1500га. призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Зазначена земельна ділянка не приватизована, але рішенням Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області від 03.06.2015 року за №1332-36/2015 позивачам надано дозвіл на виготовлення детального плану забудови земельної ділянки земельної ділянки площею 0,1500 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 за рахунок земель житлової та громадської забудови в межах населеного пункту.

Цим же рішенням позивачам надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка знаходиться у їхньому користуванні, орієнтовною площею 0,1500га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 за рахунок земель житлової та громадської забудови в межах населеного пункту.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, позивачі- ОСОБА_9 та ОСОБА_3, як спадкоємці першої черги за законом після смерті своє матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7, мають право власності в рівних частках на спадкове майно, яке складається із житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1

За таких обставин позов підлягає до задоволення, так як інших спадкоємців немає, спору про спадкове майно немає, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_1 можуть бути власниками домоволодіння, а згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. ст.328,331,ч.3 ст.1268 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 15, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_3 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на 1/2 частку домоволодіння по АДРЕСА_1, яке складається із житлового будинку, зазначеного літерою «А», житловою площею 121,3кв.м. та загальною площею 176,4кв.м., стайні, зазначеної літерою «Б», площею 30,8кв.м., шопи, зазначеної літерою «В», площею 16,9кв.м., шопи, зазначеної літерою «Г», площею 31,3кв.м., вбиральні, зазначеної літерою «Д», площею 1,0кв.м., криниці під №1 розміром 6,00 метрів погонних.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний код НОМЕР_2, право власності на 1/2 частку домоволодіння по АДРЕСА_1, яке складається із житлового будинку, зазначеного літерою «А», житловою площею 121,3кв.м. та загальною площею 176,4кв.м., стайні, зазначеної літерою «Б», площею 30,8кв.м., шопи, зазначеної літерою «В», площею 16,9кв.м., шопи, зазначеної літерою «Г», площею 31,3кв.м., вбиральні, зазначеної літерою «Д», площею 1,0кв.м., криниці під №1 розміром 6,00 метрів погонних.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 16.12.2016 року.