13.01.2016 року м. Житомир
Богунський районний суд м.Житомира в складі:
головуючого судді Кузнєцова Д.В.
при секретарі Зубрицькій Т.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Богунського районного суду м.Житомира цивільну справу за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування кого зазначає, що 07.03.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №31-465/08-ШД, відповідно до якого позичальнику було надано кредитні ресурси в сумі 9 800,00 грн. Поручителем за вказаним договором виступила ОСОБА_2. Станом на 13.01.2011 року заборгованість відповідачів за кредитним договором складала 30 176,36 грн., однак рішенням суду від 24.05.2011 року позовні вимоги банку були задоволені частково та стягнуто суму заборгованості, яке виконано в повному обсязі відповідачами в червні 2015 року. Станом на 10.08.2015 року відповідачі мають заборгованість по донарахованих відсотках, комісії та пені за період з 13.01.2011 року по 10.08.2015 року в сумі 51 061,32 грн., яку позивач просить стягнути в солідарному порядку.
Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
Враховуючи не заперечення представника позивача, керуючись ст.224 ЦПК України, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.03.2008 року ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №31-465/08-ШД, відповідно до якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 9 800,00 грн. зі сплатою 0,0001% річних за користування кредитними ресурсами та з кінцевим терміном повернення кредиту до 06.03.2011 року /а.с.9-10/.
Крім того, сторони погодились, що ОСОБА_1 щомісяця, в строк з "1" по "10" число кожного місяця, сплачує комісійну винагороду за надання кредитних ресурсів у розмірі 171 грн. 50 коп. до моменту повного виконання зобов'язання по поверненню кредитних коштів (п. 4.7 кредитного договору).
Відповідно до п. 6.1 кредитного договору при порушенні зобов'язання по поверненню кредиту та/або сплати процентів, позичальник сплачує позивачу неустойку у вигляді пені в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення.
Пунктом 7.3 кредитного договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту першої видачі кредитних коштів (їхньої першої частини) та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.
07.03.2008 року між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_1 був укладений договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати за своєчасне і повне виконання боржником зобовязань за вищезазначеним кредитним договором. /а.с.12-13/.
Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24.05.2011 року стягнуто в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за кредитним договором, яка станом на 13.01.2011 року складає 14 743,46 грн.
Рішення суду виконано в повному обсязі та виконавче провадження закінчено, що підтверджується копією постанови старшого державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 14.08.2015 року /а.с.22/.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість згідно умов кредитного договору станом на 10.08.2015 року становить 51 061,32 грн., з них: сума простроченої заборгованості по відсоткам 2 410,51 грн.; сума простроченої заборгованості по щомісячній комісії 8 855,32 грн., пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам та комісії 39 795,49 грн./а.с.5-8/.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Так, п. 6.1 договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати відсотків позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення. Пеня нараховується у разі порушення позичальником строків платежів, передбачених договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Зазначений вище правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України у справі №6-1206цс15 від 23.09.2015 та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, згідно положень ст. 360-7 ЦПК України.

Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь банку підлягають стягненню штрафні санкції, передбачені договором за неналежне виконання його умов, зокрема: прострочена заборгованість по відсоткам, прострочена заборгованість по щомісячній комісії та пеня за прострочення заборгованості по основаному боргу кредиту, відсоткам та комісії.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В Листі Верховного Суду України від 01.02.2013 «Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр.)» міститься розяснення судам нижчих інстанцій про те, що суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір, порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. Зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача, однак в останньому випадку відповідач, що звертається з клопотанням, повинен довести наявність підстав для зменшення неустойки (ч. 3 ст. 551 ЦК).

Окрім цього, у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 вересня 2014 р. у справі № 6-100цс14 міститься правова позиція, згідно якої ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Таким чином суд, враховуючи те, що розмір неустойки значно перевищує розмір заборгованості по відсоткам та комісії, вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягатиме стягненню із відповідачів до 2 000 грн.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 1 218 грн. 00 коп.

На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 551, 554, 1048-1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість в сумі 13 265 (тринадцять тисяч двісті шістдесят пять) грн. 83 коп. станом на 10.08.2015 року.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в розмірі 1 218 грн. 00 коп., тобто по 609 грн. 00 коп. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Богунським районним судом м.Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити дане заочне рішення до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов