Справа № 740/5061/15-ц Провадження № 22-ц/795/330/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Ковальова Т. Г. Доповідач - Вінгаль В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:БОБРОВОЇ І.О., ШИТЧЕНКО Н.В.,
при секретарі:Зіньковець О.О.
за участю:представника позивача - ОСОБА_4, представника відповідачів - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2015 року у справі за позовною заявою ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2015 року ОСОБА_6 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, а саме визначити для ОСОБА_6 додатковий строк у два місяці для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її діда ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що з рішенням суду вона погодитись не може, так як судом постановлене необґрунтоване рішення в зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, неправильним дослідженням та оцінки доказів, які вплинули на розгляд справи.

Апелянт зазначає, що 05 лютого 2015 року оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_11 отримала його дружина ОСОБА_7, яка 28 липня 2015 року написала заяву про відмову у прийнятті спадщини. Лише 21 жовтня 2015 року вона змогла отримати повторне свідоцтво про смерть діда, після того як довела родинні відносини між батьком та дідом, проте суд першої інстанції належним чином не дослідив та не надав юридичної оцінки заявам ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відмову та прийняття спадщини, які з метою заволодіння спірним майном у своїх заявах не повідомили нотаріуса про коло інших спадкоємців, які мають право на частку у спадковому майні.

Крім того, вказує, що вона фактично прийняла спадщину, проте до нотаріуса не звернулась не у зв"язку з необізнаністю, а по тій причині, що не мала на руках свідоцтва про смерть, що вимагає нотаріус. Дані обставини позивачка вважає поважними та такими, що дають підставу для задоволення її вимог.

Вислухавши суддю - доповідача, доводи та заперечення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без зміни з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними. Посилання позивачки на юридичну необізнаність не є підставою для висновку, що у неї існували труднощі для подання заяви про прийняття спадщини у передбачений законом строк.

З даним висновком суду погоджується і апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи і відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

Згідно з приписами ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка є онукою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_11. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер батько позивачки - ОСОБА_12, а тому вона є спадкоємцем першої черги за правом представлення.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови № 7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування " вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зазначає поважні причини пропуску строку прийняття спадщини, а саме незнання норм діючого законодавства. Проте, зазначена обставина обґрунтовано не взята до уваги судом першої інстанції як поважна причина пропуску строку для прийняття спадщини. Незнання вимог закону про спадкування не є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

ОСОБА_6 не надано належних доказів і до апеляційного суду про поважні причини пропуску цього строку і її посилання в апеляційній скарзі про те, що вона тривалий час доводила родинні стосунки між її батьком та дідом, жодним доказом не доведені, а отримання повторного свідоцтва про смерть 21 жовтня 2015 року після спливу 6 місячного строку для звернення до нотаріуса також не є підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки відповідно до положень законодавства, яке регулює діяльність нотаріуса та нотаріальних контор, для прийняття спадщини достатньо подати письмову заяву через засоби зв"язку.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені правовідносини між сторонами і їм дана вірна юридична оцінка. Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах і доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, проте позивачка не довела своїх вимог.

Розглядаючи справу відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: