Категорія 46Доповідач Іванюк М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі : головуючого судді ІванюкаМ.В, суддів КопаничукС.Г. та ОСОБА_2, з участю секретаря ТопольськоїВ.О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу виконавчого комітету Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду від 16 грудня 2015р. у справі за позовом виконавчого комітету Вінницької міської ради до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А :

В серпні 2015р. виконавчий комітет Вінницької міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою №808 в будинку №37 по вул.Тарногродського у м.Вінниці. У позові зазначено, що вказаний будинок належить територіальній громаді на підставі рішення Вінницької міської ради №1845 від 04.04.2008р. «Про затвердження Переліку обєктів комунальної власності територіальної громади міста Вінниці». Позовні вимоги обгрунтовані непроживанням відповідача у вказаній квартирі з 2004р, на підтвердження чого виконавчий комітет Вінницької міської ради посилається на акти обстеження житлового приміщення.

Рішенням Вінницького міського суду від 16 грудня 2015р. у задоволенні позову було відмовлено.

Виконавчий комітет Вінницької міської ради у своїй апеляційній скарзі просить дане рішення скасувати і ухвалити нове, яким позов задовольнити. Вважає, що відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не зясував дійсні обставини справи, належним чином не взяв до уваги доводи, наведені в обгрунтування позовних вимог, порушив норми процесуального права і невірно застосував норми матеріального права.

Належним чином повідомлений представник виконавчого комітету Вінницької міської ради в суд апеляційної інстанції не зявився. У письмовому клопотанні, посилаючись на зайнятість в іншому судовому засіданні, просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити апеляційну скаргу. Згідно ч.2 ст.305 ЦПК України неявка представника за таких обставин не перешкоджає розгляду справи в апеляційному суді.

ОСОБА_3. та його представник ОСОБА_4. просять відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Вислухавши зазначених осіб, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог, заперечень і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав :

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції правильно виходив з недоведеності позивачем факту непроживання відповідача у жилому приміщенні протягом проміжку часу, що перевищує шість місяців. Наведені позивачем акти самі по собі не є доказом такої відсутності ОСОБА_3. у вказаному приміщенні, оскільки вони складені і підписані працівниками виконавчого комітету, тобто особи, яка зацікавлена у конкретному результаті вирішення справи. У той же час допитані в якості свідків сусіди відповідача ОСОБА_5. і ОСОБА_6. показали, що приблизно двічі на місяць бачать ОСОБА_3. у вказаному помешканні. Показання вказаних свідків узгоджуються з поясненнями самого ОСОБА_3, відповідно до яких він є водієм - делекобійником вантажного автомобіля і його робота повязана з тривалими відрядженнями. Хоча його сімя здебільшого проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, він зареєстрований і продовжує користуватись кімнатою, яка була отримана близько 15 років тому ще у звязку з роботою на Вінницькому підшипниковому заводі, оплачує її. За цією ж адресою він отримує кореспонденцію, тощо. Тобто, продовжує користуватись вказаним житлом. За таких обставин посилання апеляційної скарги на показання інших свідків, які не мешкають поруч з відповідачем, не можуть братися до уваги.

Також не можуть братися до уваги посилання скарги на наявність у ОСОБА_3. заборгованості по оплаті, оскільки це не стосується вирішення питання про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Також не заслуговує на увагу посилання апеляційної скарги на положення ст.107 ЖК України, оскільки позовні вимоги були обгрунтовані посиланням на ст.ст.71, 72 ЖК України. У звязку з цим не можуть братися до уваги і посилання апеляційної скарги на наявність довідки про фактичне проживання відповідача і членів його сімї у селі Дашківці, оскільки вказана довідка не суперечить встановленим у справі обставинам, згідно з якими відсутність відповідача у жилому приміщенні більше шести місяців не була доведена.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Норми матеріального і процесуального права судом застосовані правильно.

За таких обставин підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення не вбачається.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.209, 218, 303, 304, 305ч.2, 307ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, --

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Вінницької міської ради відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від 16 грудня 2015р. у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :