Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-з/641/52/2016 Справа № 641/4765/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2016 року суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Григорєв Б.П., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПП «Страхова компанія «Україна» про відшкодування збитків, спричинених ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПП «Страхова компанія «Україна» про відшкодування збитків, спричинених ДТП.

Представником позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 надана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль Mitsubishi L 200, державний номер НОМЕР_1, заборонити відповідачам ОСОБА_3, ОСОБА_4 виїжджати за межі України до закінчення розгляду зазначеної цивільної справи.

В обгрунтування заяви зазначив, що якщо відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 переоформлять автомобіль Mitsubishi L 200, яким під час ДТП керував відповідач ОСОБА_3, або виїдуть за кордон України, то навіть в разі задоволення позову буде утруднено або неможливо виконати рішення суду про відшкодування збитків. ПрАТ «СК «Україна» не виконує свої зобов*язання перед клієнтами, її членство у Моторно (транспортному) страховому бюро України припинено. За таких обставин компанія відповідачів, скоріше за все, не зможе відшкодувати позивачці ОСОБА_1 завдані водієм ОСОБА_3 збитки.

Суд розглядає заяву про забезпечення позову в порядку та в строки, передбачені ст. 153 ЦПК України, без повідомлення осіб, що приймають участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст. 152 ЦПК України.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, необхідні для забезпечення позову,а також в чому полягає в подальшому неможливість виконання рішення суду.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України).

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому матеріали справи не містять доказів чи обґрунтування доводів про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідачі будуть ухилятись від виконання такого рішення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом проживання.

Закон України від 21.01.1994 року « Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України» ( з подальшими змінами ) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок роз*яснення спорів у цій сфері.

За значеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов'язань.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов»язання, то до виконання зобов'язань або розв'язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2,4ст. 6 Закону « Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено. Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначено статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Клопотання про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені. В матеріалах справи відсутні відомості щодо власника автомобіля Mitsubishi L 200, державний номер НОМЕР_1, клопотання грунтується тільки на припущеннях. Крім того з листа МТСБУ вбачається, що на теперішній час МТСБУ не володіє інформацією щодо ліквідації ПрАТ «СК «Україна» чи визнання даної страхової компанії банкрутом, тому доводи представника позивача про те, що ПрАТ СК «Україна» припинила свою діяльність не обгрунтовані. Заявник не надав доказів того, що відповідачі мають паспорта громадянин України для виїзду за кордон ( закордонний паспорт ) і відповідно мають реальну можливість виїхати за кордон.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому відповідна заява задоволенню не підлягає.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 в заяві про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -ОСОБА_6