Справа № 464/1796/16-ц
пр.№ 2/464/831/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2016 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

за участі секретаря судового засідання Янишин М.Б.,

а також позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третіх осіб: ОСОБА_6, Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування, про усунення перешкод у здійсненні дідуся своїх прав щодо виховання внука,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому з уточненням просить: усунути перешкоди у здійсненні його прав щодо виховання внука ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобовязати відповідача ОСОБА_3 не чинити йому дідусеві жодних перешкод у спілкуванні з онуком і брати участь у його вихованні, здійснювати систематичні побачення і надати можливість вільного спілкування; визначити місце й час його спілкування з онуком ОСОБА_7 за погодженням такого з відповідачем ОСОБА_3 в один із вихідних днів тижня (суботу та неділю) з 10.00 год. до 19.00 год. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідач чинити йому перешкоди у спілкуванні з онуком. Позивач бажає брати активну участь у вихованні онука, піклуватися про нього та допомагати матеріально. Вважає, що таке спілкування сприятиме всебічному, гармонійному розвитку дитини.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просять задоволити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали, покликаючись, що сам неповнолітній ОСОБА_7 не бажає бачитися з дідусем (позивачем), який його б'є, а бабця ОСОБА_8 (дружина позивача), яка проживає з позивачем, страждає психічним захворюванням, а тому ОСОБА_7 боїться їхати до діда. З врахуванням інтересів дитини просять в позові відмовити.

Представник третьої особи Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування у судовому засіданні з урахуванням ставлення дитини до дідуся проти задоволення позову заперечив.

Заслухавши пояснення учасників процесу та показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку, з огляду на таке.

Позивач ОСОБА_1 є дідом малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, разом зі своєю матір'ю-відповідачкою ОСОБА_3 та її батьками: ОСОБА_9 та ОСОБА_11. У даній квартирі зареєстрований також батько малолітнього ОСОБА_7 - третя особа ОСОБА_6 В судовому засіданні встановлено і сторонами не оскаржується, що дійсно між ними існують конфліктні ситуації і непорозуміння щодо побачень позивача ОСОБА_1 з внуком.

Так, право баби, діда, прабаби, прадіда на спілкування зі своїми внуками, правнуками, участь у їх вихованні та заборону батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, перешкоджати у здійсненні таких прав щодо виховання внуків, правнуків закріплено в ч.1, ч.2 ст.257 СК України. У відповідності до ст.263 СК України спір щодо участі вказаних осіб у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 СК України.

Згідно з нормами ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Разом з тим згідно з положеннями ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ст.7, ч.ч.7, 8 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимально можливим урахуванням інтересів дитини, яка має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідно до ст.182 ЦПК України малолітній ОСОБА_7 показав, що не бажає спілкуватися з дідом позивачем ОСОБА_1, який декілька разів вдарив його, та ствердив, що боїться їхати до діда та не хоче бачитися з ним.

Вказані обставини підтвердили в суді свідки ОСОБА_9, та ОСОБА_10, родичі сторін.

Таким чином, відсутність особистої прихильності малолітнього ОСОБА_7 до діда, то визначення побачень з онуком не відповідатиме інтересам дитини. Тому враховуючи приписи закону щодо пріоритетності інтересів дитини, у позові ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні дідуся своїх прав щодо виховання внука слід відмовити. На підставі встановлених обставин справи, інші наявні у справі докази не можуть спростовувати висновки суду щодо відмови у позовних вимогах.

Також, згідно із ст.88 ЦПК України позивачеві не підлягають до присудження понесені ним судові витрати при подачі позову до суду у разі відмови судом у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третіх осіб: ОСОБА_6, Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування, про усунення перешкод у здійсненні дідуся своїх прав щодо виховання внука відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, - в той же строк з дня отримання його копії. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання такої рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Б.Р.Мичка