АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Вербової І.М., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування та повернення дарунку,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року, -

встановила:

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 03 червня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Встановлено, що 25 грудня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір дарування квартири, за умовами якого квартира АДРЕСА_1 передана у власність відповідачу.

Договір посвідчений приватним нотаріусом КМНО Зубковою О.Є., реєстровий № 2005. (а.с. 09-11).

Звертаючись до суду з позовом про розірвання договору дарування, ОСОБА_3 свої вимоги обґрунтовувала положеннями ч. 2 ст. 727 ЦК України та зазначала, що відповідач створює загрозу безповоротної втрати квартири, що має для позивача велику немайнову цінність.

Згідно ч. 2 ст. 727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ухвалюючи рішення, на підставі належним чином оцінених доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог на підставі положень ч. 2 ст. 727 ЦК України, оскільки вказана стаття містить в собі обов'язкову умову для її застосування, а саме: якщо обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Проте в матеріалах справи відсутні дані про те, що відповідач вчиняє дії, які б загрожували безповоротній втраті квартири.

Та обставина, що відповідач не приймає участь в проведенні ремонтних робіт, за відсутності доказів що це загрожує втраті квартири, не може бути підставою для розірвання договору дарування, оскільки законодавством не передбачено такої можливості.

Доводи апеляційної скарги про те, судом при вирішенні спору взято до уваги лише показання свідків, які допитувались за клопотанням відповідача, колегія суддів відхиляє, оскільки судом першої інстанції належним чином оцінені представлені сторонами докази у справі.

Доводи про те, що між позивачем і відповідачем відсутні правовідносини найму житла, колегія суддів оцінює критично, оскільки зазначена обставина не має значення при вирішенні спору, який виник між сторонами.

Доводи про повну бездіяльність та байдужість обдарованого до дарунку, не спростовують висновків суду про те, що наведені обставини призводять до безповоротної втрати квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 03 червня 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

І.М. Вербова