Справа № 234/7874/16-ц
Провадження № 2/234/3492/16
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2016 року

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Бакуменко А.В.

при секретарі Кісточка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Краматорського міського суду Донецької області з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, свої вимоги обґрунтували тим, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А-95180034 від 13.05.2013 року ОСОБА_1 свое бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-саґпі www.privatbank.ua. Заява про приєднання до умов та правил падання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу (надалі Договір), що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог- цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Ст. 806 Цивільного кодексу України, а також ч.2 ст.1 ЗУ "Про фінансовий лізині" передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізпигодавщо на праві власності і було спеціально придбане лізмнгодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до вимог передбачених ст. 6 ЗУ "Про фінансовий лізинг" істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надасться право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, а ст. 16 ЗУ "Про фінансовий лізинг" встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Відповідач згідно умов Договору отримав від ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (надалі Позивач) у платне користування автомобіль марки Peugeot, модель: 208. рік випуску: 2013, тип ТЗ: легковий хетчбек-В, № кузова/шасі: VF3CCZMZ0DT049329, реєстраційний номер: АА6918МТ та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

П.3 ч.2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до п. 2.8.4.8.2.1. Умов та правил надання банківських послуг, у разі настання Події Дефолту Лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання Події Дефолту (надалі "Повідомлення про Дефолт") та повернення Предмета лізингу. У Повідомленні про Дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення Заборгованості за фактичний строк користування Предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим Договором. Повернення Предмета лізингу здійснюється за адресою, вказаною у Повідомленні про Дефолт.

У порушення зазначених норм закону та умов Договору зобов'язання належним чином не виконані.

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

П. 2.8.4.8.2.4. Договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання Повідомлення про Дефолт, Лізингоодержувач не усунув Подію Дефолту, Лізингоодержувач зобов'язаний негайно повернути в повному обсязі Заборгованість за цим Договором, яка відповідно розділу 2.8.4.1. "Визначення термінів та тлумачення" означає залежно від контексту грошові зобов'язання Лізингоодержувача перед Лізингодавцем, строк сплати за якими настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобов'язаннями.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) с грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони Лізингоодержувача визначені у ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг", яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків.

Таким чином, Відповідно до умов Договору станом на 31.03.2016 року заборгованість Відповідача перед ПАТ КБ «ПРИВЛТБАНК» за фактичний строк користування предметом лізингу складає 159347,92 три., а саме:

- 86901,85 гри. - Заборгованість по залишку вартості предмету лізингу;;

- 31029,47 грн. - Заборгованість за виногородою за користування предметом лізингу;

- 5782,57 гри. - Заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу;

- 34380,83 грн. - Заборгованість з пені;

- 1253,20 грн. - Заборгованість за страховою винагородою.

В забезпечення виконання зобов'язання за Договором КТ00А-95180034 між ПАТ КБ «ПРИВЛТБАНК» та нижче вказаними фізичними особами було укладено:

Договором поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_2 ( в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором Відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 554 Цивільною кодеску України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Відповідно до умов Договору поруки, а саме п.5, Позивачем було направлено на адресу Відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов'язань за Договором КЇООА-95180034 .

Згідно з п.6 Договору поруки, поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п'яти календарних днів з моменту ії отримання.

Вимога, що була пред'явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов'язання, залишена без задоволення.

Просять суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості за договором фінансового лізингу № КТ00А-95180034 від 13.05.2013 року яка на 31.06.2016 року -159347,92 грн., а також судовий збір в сумі 2390,22 грн.

В судове засідання представник позивач а не з?явився, надав суду заяву згідно котрої просить вимоги задовольнити в повному обсязі, та розглянути справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, однак в судове засідання не з?явмився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з?явився, надав суду заяву у відповідності до котрої просив в задоволені позову в частині стягнення з нього грошових коштів відмовити в зв?язку з пропуском позивача зі зверненням до нього як поручителя по договору фінансового лізингу, в іншій частині не заперечував роти задоволення заявлених позивачем вимог.

В судовому засіданні встановлено, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № КТ00А-95180034 від 13.05.2013 року ОСОБА_1 виявив свое бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-саґпі www.privatbank.ua. Заява про приєднання до умов та правил падання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу (надалі Договір), що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України.

Відповідач ОСОБА_1 згідно умов Договору отримав від ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (надалі Позивач) у платне користування автомобіль марки Peugeot, модель: 208. рік випуску: 2013, тип ТЗ: легковий хетчбек-В, № кузова/шасі: VF3CCZMZ0DT049329, реєстраційний номер: АА6918МТ та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

В забезпечення виконання зобов'язання за Договором КТ00А-95180034 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та нижче вказаними фізичними особами було укладено:

Договором поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_2 ( в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договором Відповідача.

В зв?язку з неналежним виконанням умов договору фінансового лізингу ОСОБА_1, станом на 31.03.2016 року виникла заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу складає 159347,92 три., а саме:

- 86901,85 гри. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу;;

- 31029,47 грн. - заборгованість за виногородою за користування предметом лізингу;

- 5782,57 гри. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу;

- 34380,83 грн. - заборгованість з пені;

- 1253,20 грн. - заборгованість за страховою винагородою.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Суд , набуває висновку, що заборгованість за договором дійсно має місце, однак суд не може погодитись з розрахунком позивача про існуючу заборгованість за договором фінансового лізингу, котра станом на 31.03.2016 року становить 159347,92 грн, у тому числі

- 86901,85 гри. - заборгованість по залишку вартості предмету лізингу;;

- 31029,47 грн. - заборгованість за виногородою за користування предметом лізингу;

- 5782,57 гри. - заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу;

- 34380,83 грн. - заборгованість з пені;

- 1253,20 грн. - заборгованість за страховою винагородою.

Суд не може погодитись з даним розрахунком із заборгованістю відповідача з пені, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що проводять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач ОСОБА_2, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до Переліку населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого, Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р, місто Краматорськ Донецької області входить до цього переліку.

Відповідно до договору фінансового лізингу № КТ00А-95180034 від 13.05.2013 року ОСОБА_1 зобов?язаний до сплати платежів щомісячно в сумах та в терміни, визначених у додатку до Договору фінансового лізингу , що є невід"ємною частиною договору.

П. 2.8.4.8.2.4. Договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання Повідомлення про Дефолт, Лізингоодержувач не усунув Подію Дефолту, Лізингоодержувач зобов'язаний негайно повернути в повному обсязі Заборгованість за цим Договором, яка відповідно розділу 2.8.4.1. "Визначення термінів та тлумачення" означає залежно від контексту грошові зобов'язання Лізингоодержувача перед Лізингодавцем, строк сплати за якими настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобов'язаннями.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) с грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

З розрахунку заборгованості по договору вбачається , що ОСОБА_1 останній раз здійснює оплату 10 червня 2014 року . Нарахування пені зроблено з 17 червня 2014 року станом на 31.03.2016 року.

Отже саме з цих дат позивач нарахував відповідачу штрафні санкції, тобто у період дії Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З цих підстав на вказані договірні правовідносини розповсюджується дія Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення анти терористичної операції», а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу не підлягають задоволенню.

Крім того відмовляючи у задоволенні позову до поручителя, суд першої інстанції обґрунтував своє рішення тим, що у зв'язку з тим, що в договорі поруки №97041/07/ПР2 не зазначено строк його дії відповідно до ст.252 ЦК України, а кредитним договором передбачено погашення кредиту періодичними платежами, банк мав право пред'явити вимогу до поручителя протягом шести місяців з моменту коли у нього виникло право на звернення до поручителя з такою вимогою, тобто з 24.11.2014 року. Оскільки договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦПК, і тому вважає, що договір поруки на час звернення банку до суду 25.11.2015 року з даними вимогами є припиненим.

Окрім того, судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язання за Договором КТ00А-95180034 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено договір поруки, з поручителем ОСОБА_2 .

Пунктом 2 договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед лізингодавцем за за виконання зобов?язань за договором в тому ж розмірі, що і лізингоодержувач, включаючи оплату лізингу, комісії, винагород, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Згідно п. 13 договору поруки цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання зобов?язань по цьому договору.

Згідно п. 14 Порука за цим договором припиняється після закінчення 5(п?яти ) років з дня настання терміну повернення лізингу за Договором.

Відповідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Як зазначено в правовому висновку Верховного Суду України від 19.09.2014 року у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення "предявлення вимоги" до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. При цьому зазначене положення не виключає можливості предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Відповідно до ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами . Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати

З розрахунку заборгованості по договору вбачається , що ОСОБА_1 останній раз здійснює оплату 10 червня 2014 року.

У звязку з тим, що в договорі поруки не зазначено строк його дії відповідно до ст.252 ЦК України, а договором фінансового лізингу передбачено погашення періодичними платежами, банк мав право пред?явити вимогу до поручителя протягом шести місяців з моменту коли у нього виникло право на звернення до поручителя з такою вимогою, тобто з 10 червня 2014 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦПК, і тому вважає, що договір поруки на час звернення банку до суду 17 травня 2016 року з даними вимогами є припиненим.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір у сумі 2390 грн. 22 коп.

В И Р І ШИ В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (розрахунковий рахунок 3111 МФО 305299, )

- заборгованість за договором фінансового лізингу № КТ00А-95180034 від 13.05.2013 року яка на 31.06.2016 року становить 124967,09 грн. ( сто двадцять чотири тисячі дев?ятсот шістдесят сім грн. 09 коп.)

- витрати по сплаті судового збору в сумі 2390,22 грн.

В частині вимог про стягнення суми боргу з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Краматорського міського суду ОСОБА_3