Справа № 340/673/15-ц
Провадження № 22-ц/779/487/2016
Головуючий у 1 інстанції Данилюк М. П.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Матківського Р.Й.

суддів: Горблянського Я.Д., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з апеляційною скаргою представника ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Верховинського районного суду від 25 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року з позовом до суду звернувся представник ПАТ КБ «ПриватБанк» та просив стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість у розмірі 21217, 82 гривень за кредитним договором від 16 січня 2007 року.

Заявлені вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідач порушив Умови та правила надання банківських послуг у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач зобов'язання не виконав, а тому станом на 30 вересня 2015 року має заборгованість у сумі 21217, 82 гривень, що складається з 4931, 38 гривень - заборгованість за кредитом; 12291, 03 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 2508, 85 гривень - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 гривень - штраф (фіксована частина), 986, 56 гривень - штраф (процентна складова).

Рішенням Верховинського районного суду від 25 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено за спливом строку позовної давності.

На дане рішення представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Представник у скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права.

Сторони, укладаючи кредитний договір, досягли згоди, що по закінченню строку його дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк, якщо раніше не поступило письмової заяви держателя про закриття картрахунку, тому строк дії кредитного договору продовжується. На підставі умов кредитного договору строк дії картки та строк дії кредитного договору поновлюється кожного разу зі спливом терміну дії картки. З моменту укладення кредитного договору 16 січня 2007 року ніхто з сторін до цього часу не заявив про намір його припинити, відповідач не подав письмової заяви про закриття картрахунку, що не було встановлено судом. Відповідач не надав доказів, що кредитна картка діяла до 31 грудня 2009 року, кредитний договір продовжував діяти і позивач згідно його умов здійснив пере випуск картки, котра діяла до 31 січня 2013 року. Після спливу дії картки відповідач продовжував користуватися карткою, що підтверджує його намір пролонговувати договір та перевипускати картку. Строк дії картки, в тому числі і строк дії кредитного договору пролонговувався з кожним роком і діяв до 31 січня 2013 року, що підтверджується інформацією по картці, строк дії картки до 31 січня 2013 року, тому на день звернення до суду позивач мав обґрунтоване та законне право на судовий захист в межах строку позовної давності. Крім того, позивач має право на отримання відсотків за користування кредитом за останні три роки, що передбачено чинним законодавством та кредитним договором, оскільки кредитний договір не є припиненим або розірваним. Позичальник не звільняється від відповідальності за порушення умов кредитного договору та позивач має право на отримання пені за порушення умов зобов'язання в межах позовної давності.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач, маючи об'єктивну можливість здійснити захист свого права, з позовом до суду звернувся після спливу позовної давності, не обґрунтував поважності причин пропущення позовної давності і не заявляв вимоги про поновлення строку.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, 16 січня 2007 року сторони уклали споживчий кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг ,при порушенні клієнтом строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень +5% від суми позову.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30 вересня 2015 року має заборгованість у сумі 21217, 82 гривень, що складається з наступного: 4931, 38 гривень - заборгованість за кредитом; 12291, 03 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 2508, 85 гривень - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 500 гривень - штраф (фіксована частина), 986, 56 гривень - штраф (процентна складова).

Згідно Умов та правил надання банківських послуг, наданих позивачем, мінімальний обов'язковий платіж це розмір боргових зобов'язань позичальника, які щомісячно підлягають сплаті позичальником на протязі строку дії картки.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою (далі - Правила) строк дії картки вказується на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця.

Пунктом 3.1.3 Правил встановлено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії картки) не надійшла письмова заява держателя картки щодо закриття карткового рахунку, а також за умови наявності грошових коштів на картковому рахунку для оплати послуг з виконання операцій по картковому рахунку, та при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

В засіданні апеляційного суду встановлено, що ОСОБА_3 не зверталася із заявою щодо закриття карткового рахунку.

Зі змісту п.5.4 Правил вбачається, що строк погашення кредиту у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці у полі «місяць».

Відповідно до п. 9.4 Умов обслуговування вбачається, що у разі наявності перевитрати платіжного ліміту по картці та непогашення його клієнтом на протязі шести місяців, картка закривається.

Останній платіж, який було проведено відповідачем по даному кредитному договору відбувся 09 лютого 2012 року (а.с. 5).

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі, зробленою до винесення ним рішення Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 письмово заявила про застосування позовної давності.

Як вбачається з розрахунку заборгованості на а.с.4 старт платіжної картки «Приват Банк» MasterCard НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_3 визначено з 17 січня 2007 року, однак строку її дії відповідачем не встановлено.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що позивач звернувся до суду шляхом надіслання позовної заяви до Верховинського відділення зв'язку 27 жовтня 2015 року, тоді як трирічний строк позовної давності закінчився після внесення відповідачем останнього платежу 09 лютого 2012 року.

Колегія суддів вважає, що представник апелянта обґрунтовано зазначає, що при отриманні кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, початок перебігу строку позовної давності повинен визначатись після останнього календарного дня зазначеного місяця у картці.

Однак, у даній справі позивачем як надавачем банківських послуг не подано жодних доказів навіть про строк дії першої картки. Відсутні будь які докази, що відповідачу видавалась нова картка, як цього вимагає пункт 3.1.3.Правил. Відмітка у довідці, поданій представником апелянта до апеляційної скарги на а.с. 41, що строк дії кредитної картки відповідача - січень 2013 року, без доказів про її надання не можна вважати реальним строком дії картки. Враховуючи відсутність строку дії картки, суд першої інстанції правильно встановив, що початок перебігу строку позовної давності необхідно визначати після останньої оплати відповідачем кредитної заборгованості 09 лютого 2012 рокує, як зазначено у розрахунку заборгованості наданого позивачем.

Позов про стягнення заборгованості представником банку поданий через пошту Верховинського відділення зв'язку 27 жовтня 2015 року, тому суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що у задоволенні позову необхідно відмовити за пропуском трирічного строку позовної давності.

Позивач не заявляв про поважність причин пропуску строку позовної давності, а за вимогами апеляційної скарги взагалі вважає, що строк не пропущено до цього часу.

При вирішенні позовних вимог судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано оцінку доводам сторін.

Викладені доводи апеляційної скарги перевірені апеляційним судом і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело, або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Верховинського районного суду від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді Я.Д. Горблянський

В.Д. Фединяк