Справа № 599/1621/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2016 р. Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Чорної В.Г.

при секретарі Біловус С.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства фірми «Матек» про усунення перешкод в одержанні правовстановлюючих документів на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до приватного підприємства фірми «Матек», в якій просить усунути перешкоди в оформленні правовстановлюючих документів на земельну ділянку розміром 0,2088 га; зобовязанні провести кадастрову зйомку 0,2088 га з встановленням розмежувальних межових знаків на місцевості та зобовязанні виготовити технічну документацію на 0,1462 га згідно договору від лютого 2008 року. Вважає, що так як вона користується земельною ділянкою з 2012 року, яка з 1981 року перебувала у користуванні її сімї, то відповідач зобовязаний провести кадастрову зйомку земельної ділянки площею 0,2088 га та виготовити їй технічну документацію на дану земельну ділянку площею 0,1462 га.

Позивач позов підтримала повністю та послалася на обставини, викладені у позові.

Відповідач представник приватного підприємства фірми «Матек» заперечив щодо задоволення позовних вимог, так як вважає, що не перешкоджає в одержані правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що ним проведено інвентаризацію (кадастрову зйомку) спільної земельної ділянки гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 На підставі польових вимірів складено кадастровий план земельної ділянки і направлений в Залозецьку селищну раду для прийняття відповідного рішення та погодження з селищною радою. Відповідачем враховано висновки та рекомендації комісії утвореної Зборівською районною радою з приводу розгляду спірного питання, та рішення Залозецької селищної ради №44 від 06.04.2009 р., тому внесено зміни в кадастрові плани земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і до уваги взяли той кадастровий план земельної ділянки, який відповідає рішенню селищної ради та погоджений головою селищної ради. Загальна площа, яка підлягає на безкоштовну передачу у власність позивачу ОСОБА_1 становить 0,1462 га, в тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд - 0,1462 га (під забудовою 0,0400, рілля - 0,0786 га під багаторічними насадженнями- 0,0276 га), однак ОСОБА_1 просить виготовити технічну документацію на земельну ділянку якою користується, частина якої є приватною власністю ОСОБА_3Я, що є неможливо.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Правовідносини регулюються ст. 14 Конституції України, ст.ст. 116, 118, 119, 125, 126, 140, 149, 152, 158 ЗК України, ст. 373 ЦК України.

Право власності громадян та юридичних осіб на землю гарантується ст.14 Конституції України. Відповідно до положень ч.2 ст.14 Конституції України це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю передбачені ст.116 Земельного кодексу України.

Відповідно до положень ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначається ст.118 ЗК України, відповідно до вимог якої сільська рада розглядає клопотання громадян про надання їм безоплатно у власність земельних ділянок для певного цільового використання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю ( земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Поняття, зміст права власності на землю та підстави його набуття визначено в нормах ст.ст. 78, 81 і 116 цього Кодексу.

Частиною 2 та 3 ст. 116 ЗК України визначено, що набуття права на землю громадянами і юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. При цьому безоплатна передача земельних ділянок у власність провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначається ст.118 ЗК України, відповідно до вимог якої сільська рада розглядає клопотання громадян про надання їм безоплатно у власність земельних ділянок для певного цільового використання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно зі ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України цивільні справи розглядаються судом в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу ( ч.1 ст. 60 ЦПК України).

Із пояснень представника відповідача та свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 вбачається, що позивач ОСОБА_1 користується частиною земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_3 і на яку просить зобовязати відповідача виготовити технічну документацію.

Рішенням Зборівського районного суду від 15 червня 2011 року в цивільній справі №2-483/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою зобовязано ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_3 у користуванні її земельною ділянкою площею 0,0974 га., розташованої в смт.Залізці по вул.Купчинського, Тернопільської області, згідно плану меж земельної ділянки вказаної у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №026398 шляхом звільнення цієї земельної ділянки від будь яких насаджень.

Крім цього, в липні 2011 року ОСОБА_1 зверталась до суду із позовом про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0974 га для ведення особистого селянського господарства в смт. Залізці, виданого ОСОБА_3, посилаючись на те, що вона з 1999 року правомірно користувалася земельною ділянкою площею 0,30 га, з яких 0,06 га - для обслуговування будівель, 0,24 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться по вул. Купчинського в смт.Залізці. У квітні 2009 року селищна рада прийняла рішення про розподіл зазначеної земельної ділянки між нею та ОСОБА_3 та видано останній Державний акт на право власності на землю. Вважала, що такі дії селищної ради порушують її права як землекористувача, оскільки рішення про вилучення у неї земельної ділянки не приймалось, а тому передача ОСОБА_3 належної позивачці земельної ділянки є незаконною, Державний акт про власності на землю, виданий відповідачці, просила скасувати. Рішенням Зборівського районного суду від 26 серпня 2011 року в задоволені вказаного позову відмовлено та ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2011 року дане рішення залишено без змін.

Відповідно до положень ст.317 та ст.319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і ці права він здійснює на власний розсуд.

Частина 1 ст.321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Враховуючи те, що частина земельної ділянки, якою користується позивач належить на праві приватної власності ОСОБА_3, тому дії відповідача суд вважає правомірними, а позов безпідставним і таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 373 ЦК України, ст.ст.116, 118, 121, 152, 158 Земельного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до приватного підприємства фірми «Матек» про усунення перешкод в оформленні правовстановлюючих документів на земельну ділянку розміром 0,2088 га; зобовязанні провести кадастрову зйомку 0,2088 га з встановленням розмежувальних межових знаків на місцевості та зобовязанні виготовити технічну документацію на 0,1462 га згідно договору від лютого 2008 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_6