АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/5071/15-ц 22-ц/774/524/К/16
Справа №214/5071/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/524/К/16 Мхітарян С.С.
Категорія № 46 (ІУ) Доповідач - Барильська А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є., Михайлів Л.В.,

секретар: Маслова К.В.

за участю: відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, позивача - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, третя особа ГУДМС України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_7, та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ГУДМС України, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_7, та ОСОБА_6 зазначили, що відповідач ОСОБА_2 є наймачем двокімнатної квартири АДРЕСА_2. Разом з відповідачем зареєстровані та проживають позивачі. В лютому 2011 року відповідач за власним бажанням залишив вищевказане житлове приміщення, звільнивши його від належних йому особистих речей. Відповідач не виконує своїх обов'язків, як наймач квартири, а саме не сплачує комунальні послуги, не приймає участь в утриманні житла та його збереженні, тим самим переклав всі обов'язки на позивачів. В добровільному порядку зніматись з реєстрації за вищевказаною адресою та сплачувати комунальні послуги, що нараховуються на нього особисто відповідач не збирається.

У зв'язку з чим, позивачі вимушені звернутись до суду та просять суд визнати ОСОБА_2 визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задоволено

Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 у зв'язку з відсутністю його за даною адресою понад шість місяців без поважних причин.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_7, та ОСОБА_6

Зокрема, апелянт посилається на те, що при зверненні з позовними вимогами позивачами не надано правовстановлюючих документів на спірну квартиру.

Судом не взято до уваги, положення ст. 71 ЖК УРСР відповідно до вимог якої, тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до житлового приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності, у зв'язку з чим, підстав для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення немає. Судом проігноровано свідчення свідків, які підтверджували той факт, що відповідач з`являвся у спірній квартирі, чим переривав строк шестимісячної відсутності. Також судом першої інстанції не було належним чином з`ясовано причини відсутності відповідача у спірній квартирі та не взято до уваги надане відповідачем направлення СМЕ для зняття побоїв, що свідчить про те, що відношення сторін унеможливлює їх сумісне проживання, хоча інтерес до спірної квартири відповідач не втратив.

Крім того, судом не взято до уваги, що сторони перестали вести спільне господарство, між ними склалися неприязні стосунки, що фактично унеможливило їх спільне проживання під одним дахом, ОСОБА_4 викрала у відповідача комплект ключів від спірної квартири, що свідчить про те, що позивачі чинили перешкоди відповідачу, як головному квартиронаймачу, в користуванні його квартирою, що є поважною причиною його непроживання у спірній квартирі. До того ж позивачі не надали суду жодного доказу, які б дозволили зробити висновок, що відповідач не проживає у спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, а також те, що особисті речі відповідача у спірній квартирі відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що відповідно до рішення виконкому № 19 від 28.01.1987 року ОСОБА_8 як сім`ї загиблого, був виданий ордер Саксаганським виконавчим комітетом № 22(а.с. 55) на сім`ю, яка складалась з 2-х чоловік її та відповідача ОСОБА_2 на право заняття квартири АДРЕСА_2 (а.с. 55)

Відповідач ОСОБА_2 є наймачем неприватизованої двокімнатної квартири АДРЕСА_2.

Згідно договору купівлі- продажу від 01.02.2011 року ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.13-14).

08.12.2011 року шлюб між позивачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано (а.с.16).

Відповідно до довідки КП «ЖЕО № 35» та виписки із фінансово особового рахунку НОМЕР_1 від 08.09.2015 року, за даною адресою зареєстровані 4 особи: квартиронаймач - ОСОБА_2, колишня дружина ОСОБА_4, діти квартиронаймача ОСОБА_7 та ОСОБА_6.(а.с.3, 10),

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4, ОСОБА_7, та ОСОБА_6 посилалися на те, що відповідач ОСОБА_2 з лютого 2011 року без поважних причин не проживає у спірній квартирі, не сплачує за неї комунальні послуги, чим перешкоджає позивачам у користуванні, володінні та розпорядженні житлом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_7, та ОСОБА_6 суд першої інстанції виходив з пояснень свідків, які підтвердили факт не проживання відповідача в спірній квартирі з лютого 2011 року по теперішній час.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло, і ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 3 статті 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як на підставах і в порядку , передбачених законом.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Частиною 3 статті 71 ЖК України передбачено випадки, за яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців.

Наведений у ст. 71 ЖК України перелік випадків збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї не є вичерпним.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 "Про деякі питання, що виникають в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Таким чином, з`ясуванню підлягає належність спірної квартири, статус квартири та зареєстрованих в ній осіб, на якій підставі користуються сторони квартирою (ордер) та з якого часу, факт не проживання відповідача та конкретно з якого часу, поважність причини його не проживання в спірній квартирі, наявність чинення перешкод йому у користуванні спірною квартирою.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначаються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил ст. 212 ЦПК України щодо оцінки доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з позовом, позивачі зазначили, що відповідач не проживає у спірній квартири з лютого 2011 року, не сплачує комунальні платежі, у зв`язку з чим втратив право користування жилим приміщенням у зазначеній квартирі.

Однак, позивачами на надано суду переконливих доказів на підтвердження того факту, що відповідач не мешкає у спірній квартирі без поважних причин.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 не мешкає у спірній квартирі з лютого 2011 року, тобто понад шість місяців з поважних причин, так як між сторонами склалися неприязні стосунки на що не надали заперечень у засіданні колегії суддів позивачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_6, а тому колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не втрачав зв'язок зі спірною квартирою. До теперішнього часу у спірній квартирі, знаходиться спільне сумісне майно позивача ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2, яке не було поділено у встановленому законом порядку. У відповідача відсутні ключі від вхідних дверей у спірній квартирі.

Наявність у відповідача на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 придбаної на його ім`я у період шлюбу не є підставою для визнання його таким, що втратив право користування у спірній квартирі, виходячи з меж заявлених позовних вимог, оскільки відповідач не мешкає у спірній квартирі понад шість місяців з поважних причин, не втратив зв'язок зі спірною квартирою, там знаходяться належні йому речі.

У зв'язку з чим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 не мешкав у спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Акт від 23.06.2015 року який складено мешканцями будинку АДРЕСА_2 про не проживання відповідача у спірній квартирі, колегія суддів не може взяти до уваги, як доказ на підтвердження позовних вимог, оскільки в акті не зазначено з якої саме причини відповідач не мешкає у спірній квартирі, а тому зазначений акт не підтверджує факт не проживання відповідача у спірній квартирі без поважних причин.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст.88 ЦПК України з ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 267,96 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямвідмовити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 267,96 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: І.Є. Ляховська

Л.В. Михайлів