Справа № 310/3579/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

21 вересня 2016 року Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді Ревуцького С.І.

при секретарі Мазняк О.Ю.

розглянувши в судовому засіданні в м.Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним злочином,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2011р. позивач звернувся до суду з позовом в межах кримінального провадження, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 85000 грн.

До судового засідання представник позивача ОСОБА_3 надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити, застосувавши строк позовної давності.

Суд розглянув справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що 28.01.2011р. позивач звернувся до суду з позовом в межах кримінального провадження, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 85000 грн. Вироком Бердянського міськрайонного суду від 12.09.2011р. ОСОБА_2 було визнано винним за ст.ст.190 ч.2, 190 ч.3, 190 ч.4 КК України та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини його майна.

Згідно вказаного вироку, ОСОБА_2 було визнано винним в тому числі і в незаконному заволодінню грошовими коштами ОСОБА_3 в сумі 85000 грн. Цим же вироком задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто на його користь з засудженого ОСОБА_2 85000 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.05.2012р. вказаний вирок було скасовано в частині вирішення заявлених по справі цивільних позовів, справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.3-5 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В даному випадку, згідно вироку Бердянського міськрайонного суду від 12.09.2011р. в частині, яка набрала законної сили, позивач ОСОБА_4 надав відповідачу ОСОБА_2 в борг грошові кошти в розмірі 85000 грн. на строк до 01.04.2007р.

З позовною заявою до суду позивач ОСОБА_1 звернувся 28.01.2011р., тобто майже через чотири роки після закінчення строку виконання зобовязання і тому з пропуском встановленого законом трирічного строку позовної давності. Заява про застосування строку позовної давності надійшла до суду від відповідача, будь-яких доказів поважності пропуску цього строку, або хоча б пояснення цієї причини до суду не надходило.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити на підставі пропуску позивачем строку позовної давності для предявлення заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним злочином відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_5