Провадження № 2/554/3726/2015
20 вересня 2016 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого судді Кулешової Л.В.,
при секретарі ТкаченкоА.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,
Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає, проти заочного розгляду справи
Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не зявилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності від відповідача не надходило.
Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20 вересня 2016 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26.12.2013 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір № 0113-0405-0005 добровільного страхування транспортного засобу (далі - договір страхування), відповідно до якого позивачем застраховано транспортний засіб страхувальника - легковий автомобіль НОМЕР_1 (далі - застрахований автомобіль).
16.09.2014 року біля будинку №74 по вул. Леніна в м. Полтаві сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 (власник автомобіля - ОСОБА_1).
Відповідно до розгорнутої довідки ДАІ № 9437285, ДТП сталась з вини ОСОБА_3, який керуючи автомобілем НОМЕР_3 порушив вимоги правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з застрахованим автомобілем.
Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10.10.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, яке мало місце 16.09.2014 року біля будинку №74 по вул. Леніна в м. Полтаві.
23.09.2014 року ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ АСІСТАНС-Україна» на замовлення СК «Український страховий стандарт» було складено звіт про оцінку № 81/87.09.14, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП власнику автомобіля НОМЕР_4, становить 4409,35 грн.
Відповідно до акту виконаних робіт обслуговуючої СТО-ІП «АІС-Полтава» від 18.09.2014 року, відновлювальний ремонт (щодо ходової частини) автомобіля НОМЕР_4 становить 7078,07 грн.
Згідно рахунку обслуговуючої СТО-ІП «АІС-Дніпропетровськ» від 23.09.2014 року, відновлювальний ремонт (щодо кузовних робіт) автомобіля НОМЕР_4 становить 6503,80 грн.
Судом встановлено, що шкода застрахованому автомобілю марки «Geely» завдана не власником автомобіля ОСОБА_1, а іншою особою - ОСОБА_3, який, керуючи автомобілем, допустив порушення Правил дорожнього руху.
За вимогами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Право вимоги у позивача виникло також і на підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак позов заявлено не до належного відповідача.
Згідно розяснень Постанови Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадяни, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності, тощо).
Зважаючи на те, що позов страховою компанією заявлений саме до ОСОБА_1 як до власника автомобіля, ОСОБА_1 на час скоєння ДТП не була володільцем джерела підвищеної небезпеки, вона відповідно до ст.ст.993, ч.2 ст.1187 ЦК України не є особою, яка відповідає за завдані страховій компанії збитки, страховик наполягає на своїх вимогах про відповідальність тільки власника автомобіля і не має ніяких претензій до водія ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 993, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,88, 212-215, 224- 226 ЦПК України, суд
Відмовити у задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу за безпідставністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.В. Кулешова