Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/538/15-ц 2/382/824/16
РІШЕННЯ

іменем України

20 грудня 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипоті Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Яготині Київської області справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання частково недійсним договору, визнання права власності, встановлення доступу та усунення перешкод.

В становив:

В зустрічному позові позивач ОСОБА_1 вказав, що 12 грудня 1991 року за актом передачі житлового будинку виконкомом Фарбованської сільської ради Яготинського району Київської області на підставі прийнятого рішення від 25 червня 1991 року про надання ОСОБА_1 та членам його сім'ї житла, йому передано 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину господарських споруд по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що у березні 2015 року, після отримання копії ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви, йому стало відомо, що згідно договору дарування від 12 грудня 2003 року ОСОБА_4 відчужено ОСОБА_2 1/2 частину житлового будинку з підсобними будівлями та споруди: Б- сарай, Г - погріб з шийкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, просив визнати договір дарування, укладений 12 грудня 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, частково недійсним в частині підсобних будівель: Б- сарай, Г - погріб з шийкою, визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частину підсобних будівель, а саме на: Б- сарай, Г - погріб з шийкою, крім того, просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності.

У подальшому 15 грудня 2015 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання від 15 грудня 2015 року про залучення до участі у справі співвідповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, що було задоволено ухвалою в протокольній формі.

У даному клопотанні ОСОБА_1 зазначав, що після ознайомлення із матеріалами справи йому стало відомо про те, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16 травня 2003 року визнано право власності за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на 3/8 частини будинку, а за ОСОБА_3 на 1/8 частину будинку (про підсобні будівлі не йшлось), 12 грудня 2003 року упродовж одного дня було укладено два договори дарування, а саме: ОСОБА_3 подарував 1/4 частину житлового будинку ОСОБА_4, а ОСОБА_4 - ОСОБА_2 Крім частини будинку ОСОБА_3 подарував ОСОБА_4 підсобні будівлі, зазначені в плані літерами «Д» - сарай, «Г» - погріб із шийкою, а ОСОБА_4 подарувала ці ж споруди ОСОБА_2 Разом із тим вказані підсобні будівлі є спільною частковою власністю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 На підставі цього ОСОБА_1 вважав, що договори дарування від 12 грудня 2003 року порушують його права, а відтак є недійсними. Крім того, на думку ОСОБА_1, договір дарування між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 укладено з метою приховати договір купівлі-продажу і позбавити його як учасника спільної власності права привілейованої купівлі частки в спільній власності на будинок та будівлі, вказаний правочин є удаваним, сторони цього договору не перебувають у родинних стосунках.

Також ОСОБА_1 зазначав, що в матеріалах справи є один документ, у якому мають місце розбіжності: в екземплярі первинного договору купівлі-продажу від 26 червня 1991 року частини будинку на ім`я ОСОБА_3 і який зберігається у Фарбованській сільраді в графі «Господарські будівлі» слово «погріб» не зазначено, а в примірнику аналогічного договору, з тими ж реквізитами і з тим же текстом, який знаходиться в матеріалах інвентаризаційної справи з БТІ слово «погріб» зазначено. Зазначення слова погріб у первинному правовстановлюючому документі дало можливість внести його у договори дарування.

Просив:

Продовжити строк позовної давності, такий який пропущений по поважній причині. Визнати частково недійсним договір дарування частини житлового будинку від 12.12. 2003 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 в частині підсобних будівель, які зазначені в плані літерами; сарай-«Б2, погуб з шийкою»Г. Визнати за ним право власності на ? ідеальну частину підсобних приміщень, які зазначені в плані літерами « сарай-Б» погріб з шийкою-Г»

14.11. 2016 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, а в заяві на адресу суду від 06.12. 2016 року уточнив свої вимоги з врахуванням збільшення позовних вимог та просив:

Визнати частково недійсним договір дарування частини будинку від 12.12. 2003 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 в частині підсобних будівель, які позначені в плані літерами «Б-сарай», «Г-погріб з шийкою».

Визнати частково недійсним договір дарування частини будинку від 12 грудня 2003 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 в частині підсобних будівель, які позначені в плані літерами «Б-сарай», «Г-погріб з шийкою».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Уг ідеальну частину підсобних будівель домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які зазначені в плані літерами «Б- сарай», «Г-погріб з шийкою».

Встановити доступ для користування ОСОБА_1 водопровідним колодязем згідно варіанту 2 висновку судово будівельної експертизи

Встановити доступ ОСОБА_1 та членів його родини до його земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за сараєм.

Усунути перешкоди в використанні ОСОБА_1 та членів його родини до погребу водопровідним колодязем шляхом зобов'язання ОСОБА_2 в місячний термін демонтувати частину бетонного паркану, який перешкоджає доступу до водопровідного колодязю.

Встановити порядок доступу ОСОБА_1 до погреба, що знаходиться на половині, де розташована частина будинку ОСОБА_2 та безперешкодне користування ним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої останні вимоги. Представник відповідачки ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 позов не визнали. Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином.

В судовому засіданні встановлено наступне:

Згідно договорів купівлі-продажу від 26 червня 1991 року виконком Фарбованської сільської ради народних депутатів набув право власності на ? частину житлового будинку в АДРЕСА_1 та на ? частину житлового будинку в АДРЕСА_1 для передачі ОСОБА_3 і його сім`ї та для передачі ОСОБА_1 і його сім`ї./ а.с. 62-66 /

Відповідно до акту передачі житлового будинку від 12 грудня 1991 року, ОСОБА_3 та його сім»ї в складі із 3-х осіб виконкомом Фарбованської сільської ради передано ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, який куплено в колгоспі. / а.с. 60 /

27.10. 2009 року Фарбованської сільською радою було видане ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на квартиру за АДРЕСА_1, яка була зареєстрована в Яготинському БТІ / а.с. 30, 31 /.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 16 липня 2003 року, за ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 визнано право власності на 3/8 житлового будинку по АДРЕСА_1, а за ОСОБА_3 на 1/8./ а.с. 92-94 /

Відповідно до свідоцтва на частку в спільному сумісному майні подружжя від 09 грудня 2003 року, право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 із ? частини вказаного житлового будинку належить ОСОБА_4, право власності на ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 із ? частини вказаного житлового будинку належить ОСОБА_3 Будівлі та споруди: Б-сарай, б-гараж, Г-погріб з шийкою, Д-сарай, 1-огорожа./ а.с. 67 /

12 грудня 2003 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладено договір дарування, за умовами якого ОСОБА_3 безоплатно передав у власність ОСОБА_4 належну йому ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 73).

Згідно п. 1 вказаного договору дарування вказаний жилий будинок, частина якого відчужується цегляний, зазначений у плані літерою А-1, має жилу площу 52,60 кв.м, а також слідуючі підсобні будівлі: Б-сарай, б-гараж, Г-погріб із шийкою, Д-сарай, 1-огорожа.

12 грудня 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір дарування за умовами якого ОСОБА_4 безоплатно передала у власність ОСОБА_2 належну їй ? частину жилого будинку АДРЕСА_1. Згідно п. 1 вказаного договору дарування вказаний жилий будинок, частина якого відчужується цегляний, зазначений у плані літерою А-1, має жилу площу 52,60 кв.м, а також слідуючі підсобні будівлі: Б-сарай, б-гараж, Г-погріб із шийкою, Д-сарай, 1-огорожа./ а.с. 8 /.

Таким чином як вбачається із матеріалів справи та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні спірний житловий будинок АДРЕСА_1 в натурі не поділений.

Вказані обставини підтверджуються і витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, і витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Крім того, між співвласниками існує спір щодо належності господарських будівель та споруд.

Доводи представника ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 29, 30), а відтак право спільної часткової власності слід припинити не заслуговують на увагу, оскільки спільна часткова власність припиняється у разі поділу майна між співвласниками в натурі, а такий поділ житлового будинку по АДРЕСА_1 не проводився, що не оспорювалось сторонами по справі (крім того, доказів протилежного у судовому засіданні здобуто не було).

Крім того, сам ОСОБА_1 звертався до суду із позовом про поділ житлового будинку в натурі, однак вказаний позов було залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ЦК УРСР недійсною є угода, що не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ЦК УРСР якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом в частині про визнання договорів від 12 грудня 2003 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 недійсними, ОСОБА_1 посилався на те, що цими договорами порушено його права в частині відчуження підсобних будівель і що договір від 12 грудня 2003 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 є удаваним, оскільки сторони цього договору не є родичами.

З урахуванням всіх обставин справи суд приходить до висновку, що вище вказані договора дарування спочатку між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а потім між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є частково недійсні в частині відчуження підсобних будівель, а саме; сараю-Б та погріба з шийкою-Г, так як даними договорами дарувателі позбавили ОСОБА_1 права власності на ? частину сараю та погреба, відповідно до акту передачі житлового будинку від 1212. 1991 року..

В порушення вимог ст.. 48 ЦК УРСР, який був чинним на час укладення договорів, відповідачі / ОСОБА_3 а потім ОСОБА_4 / укладаючи вище вказані договори дарування, відчужили майно, яке не належало їм на правових підставах, тобто ними було подаровано нерухоме майно / сарай та погріб / на ? частину більше, ніж дарувальник володів.

Відповідно до Ухвали Вищого спеціалізованого суду України 28.09. 2016 року яке було винесено по даній справі, та якою були скасовані попереднє ріщення Яготинського районного суду від 02.02. 2016 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 22.06. 2016 року, предметом позову ОСОБА_1 є не поділ будинку в натурі, а визнання правочину недійсним, при розгляді якого предмет доказування є іншим / ст.. 179 ЦПК України / та з»ясовуються підстави, передбачені нормами цивільного законодавства, для дійсності / недійсності правочину.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 в частині визнання частково недійсними договорів дарування від 12.12. 2003 року укладені між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та договір дарування укладений 12.12. 2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 а також вимоги в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину сараю та погріба з шийкою, підлягають до задоволення.

Що до вимог позивача в частині:

Встановлення доступу для користування ОСОБА_1 водопровідним колодязем згідно варіанту 2 висновку судово будівельної експертизи. Встановлення доступу ОСОБА_1 та членів його родини до його земельної ділянки, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за сараєм. Усунення перешкоди в використанні ОСОБА_1 та членів його родини до погребу водопровідним колодязем шляхом зобов'язання ОСОБА_2 в місячний термін демонтувати частину бетонного паркану, який перешкоджає доступу до водопровідного колодязю. Встановлення порядку доступу ОСОБА_1 до погреба, що знаходиться на половині, де розташована частина будинку ОСОБА_2 та безперешкодне користування ним, то суд вважає дані вимоги передчасними, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації..

В силу п.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності на це майно виникає з моменту державної реєстрації.

В силу п.4 ст. 334 ЦК України, право на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Таким чином, даним рішенням суду за ОСОБА_1 визнається право власності на ? частину сараю та погріба з шийкою по АДРЕСА_1. І тільки після вступу рішення суду в законну силу та після державної реєстрації вказаних приміщень ОСОБА_1 набуде на ці приміщення право власності. І тільки після цього, у ОСОБА_1 буде право на встановлення доступу для користування водопровідним колодязем, до його земельної ділянки, погребом що знаходиться на половині, де розташована частина будинку ОСОБА_2 та усунення інших перешкод.

В силу ст.. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись

ст.. ст.. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.. ст.. 49,58, 182,331, 334 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання частково недійсним договору, визнання права власності, встановлення доступу та усунення перешкод, задовільнити частково.

Визнати частково недійсним договір дарування частини будинку від 12.12. 2003 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 в частині підсобних будівель, які позначені в плані літерами «Б-сарай», «Г-погріб з шийкою».

Визнати частково недійсним договір дарування частини будинку від 12 грудня 2003 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 в частині підсобних будівель, які позначені в плані літерами «Б-сарай», «Г-погріб з шийкою».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину підсобних будівель домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, які зазначені в плані літерами «Б- сарай», «Г-погріб з шийкою».

В іншій частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.