Справа № 362/388/15-ц Головуючий у І інстанції Ковбель М. М.
Провадження № 22-ц/780/3895/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 14.09.2016
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Приходька К.П.,

суддів: Березовенко Р.В., Голуб С.П,

за участю секретаря: Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на окрему ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, реєстраційна служба Васильківського міськрайонного управління юстиції про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації,-

встановила:

у січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_4, треті особи: відділ державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Реєстраційна служба Васильківського міськрайонного управління юстиції про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року було визнано обовязковою явку приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Крім того, ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо посвідчення договору дарування 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 укладеного 19 грудня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Як вбачається зі зворотних поштових повідомлень, вищезазначені ухвали суду були отримані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 15 квітня та 18 квітня 2016 року.

Однак в судове засідання, що відбулося 16 травня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 не зявилася та на виконання ухвали суду, документи, які були витребувані, не надала.

Натомість, остання надіслала клопотання, в якому просила розглядати справу без її участі.

Таким чином приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 не виконала ухвалу суду від 07 квітня 2016 року, а тому, в зв'язку з тим, що для зясування усіх обставин справи, повного та об'єктивного її розгляду, необхідна особиста участь приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, оскільки необхідно було встановити факти і обставини, які можуть бути відомі лише останній, суд першої інстанції був позбавлений можливості розглянути цивільну справу в строки, встановлені ЦПК України.

16 травня 2016 року Васильківським міськрайонним судом Київської області було постановлено окрему ухвалу по відношенню до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Не погоджуючись із вказаною окремою ухвалою приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу,в якій посилається на її незаконність та необґрунтованість, постановленої з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що факти які викладені в окремій ухвалі не відповідають дійсності.

Крім того, суд першої інстанції не забезпечив можливості для апелянта виконати вимоги ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року.

Апелянт стверджує, що вищезазначену ухвалу про витребування доказів, ОСОБА_2 отримала 18 квітня 2016 року в якій не було зазначено строків надання витребуваних документів та дати наступного засідання, на яке ці документи необхідно надати.

Також, ОСОБА_2 про дату проведення судового засідання 16 травня 2016 року відомо не було, а тому належним чином виконати ухвалу про витребування - апелянт не мала можливості.

Крім того, в ухвалі Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2016 року про визнання явки третьої особи апелянта обовязковою також не містить дати судового засідання, на яке ОСОБА_2 зобовязана обовязково зявитися.

Апелянт, також зазначає, що отримавши вищезазначену ухвалу та перевіривши робочий розклад, ОСОБА_2 надіслала до Васильківського міськрайонного суду Київської області клопотання від 18 квітня 2016 року про розгляд справи за її відсутності.

Ухвалу про витребування доказів апелянт отримала також 18 квітня 2016 року, але вже після того, як відправила клопотання.

На адресу ОСОБА_2 не надходило жодних повісток про проведення 16 травня 2016 року судового засідання.

Таким чином, апелянт, стверджує, що в її діях немає жодних порушень, а тим більше будь якого умислу.

Апелянт мала намір виконати ухвалу суду в рамках процесуального законодавства, але зробити це просто не мала можливості через порушення судом першої інстанції її прав на інформації про дату розгляду справи.

Крім того, отримавши інформацію від помічника судді про те, що засідання вже відбулося, ОСОБА_2 виконала вимоги ухвали від 07 квітня 2016року, а саме: підготувала всі необхідні документи, та направила їх до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Також, апелянт, зазначає, що протягом розгляду справи вона неодноразово виконувала відповідні ухвали суду, та надсилала документи, щодо договору дарування, які витребовувались судом.

Просила скасувати окрему ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скаргапідлягає задоволеннюз наступних підстав.

Постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 отримала копію ухвали від 07 квітня 2016 року про витребування копії нотаріальної справи та про обовязкову явку ОСОБА_2 в судовому засіданні 15 квітня та 18 квітня 2016 року.

Станом на 16 травня 2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася та не виконала ухвалу суду першої інстанції від 07 квітня 2016 року, а тому в звязку з тим, що для зясування усіх обставин справи, повного та обєктивного її розгляду, необхідна особиста участь приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, оскільки потрібно встановити факт і обставини, які можуть бути відомі лише останній.

Таким чином суд першої інстанції був позбавлений можливості розглянути цивільну справу в строки встановлені ЦПК.

З такими висновками колегія суддів не погоджується, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, з огляду на наступне.

Законним і обґрунтованим відповідно до ст.213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ст.211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжитті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу. Окрему ухвалу може бути оскаржено особами, інтересів яких вона стосується, у загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, окрема ухвала є процесуальним засобом судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли.

Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Отже, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення.

Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Крім того, окрема ухвала повинна відповідати вимогам щодо змісту ухвали суду, зокрема положенням ст.210 ЦПК України, і бути обґрунтованою та мотивованою.

Окрема ухвала може бути ухвалена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли порушенню саме матеріального або процесуального закону, та які саме права громадян порушено.

Тобто правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлені під час розгляду справи порушення матеріального або процесуального права, встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню таких порушень.

Суд першої інстанції постановив окрему ухвалу без дотримання усіх необхідних умов, які зазначені в ч.1 ст.211 ЦПК, тобто без встановлення дійсних обставин справи, без наведення обґрунтованих підстав постановлення такої ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2підлягає задоволенню, а окрема ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року скасуванню.

Керуючись ст.ст.211,303,307,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати окрему ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді