Справа №451/659/16-ц
Провадження № 2/451/310/16
РІШЕННЯ

іменем України

30 червня 2016 року

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового засідання Кріса М.М.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехів справу за позовом ОСОБА_2 до Радехівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, третя особа приватний нотаріус Радехівського районного нотаріального округу про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року до суду звернувся позивач із заявою, відповідно до вимог якої, просить скасувати арешт, накладений на належне йому майно, зокрема на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою с.Павлів, вул.Зелена,82 Радехівського району та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 06.09.2006 року за №3696918 про арешт цієї нерухомості.

В обґрунтування позову ініціатор звернення посилається на обставини, що 09.07.2004 року він придбав нерухоме майно нежитлову будівлю (їдальню), площею 150,9кв.м, що знаходиться у с.Павлів по вулиці Зелена,82 Радехівського району.

Цього року, маючи намір здійснити відчуження зазначеного вище нерухомого майна, у приватного нотаріуса ним було отримано відомості, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна міститься запис про накладення арешту на належне йому майно.

Після звернення до Відділу державної виконавчої служби, працівники якої виносили постанову про накладення арешту на нерухоме майно, він довідався, що виконавче провадження, в ході якого і вчинялися відповідні дії, закінчено.

Поряд з цим, його також було проінформовано, що усі матеріали виконавчого провадження у якому накладено арешт на належне йому майно, знищені за закінченням строку зберігання, відповідно звільнити майно з-під арешту у позасудовому порядку не являється можливим.

Із посиланням на норми матеріального і процесуального права, просить вимоги задоволити та скасувати арешт на нежитлову будівлю.

Представник позивача у судовому засіданні уточнив вимоги та просить належне його довірителю майно звільнити з-під арешту, а вимогу про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження майна запису №3696918, залишити без розгляду. У цілому ж, обґрунтування позовних вимог виклав суду аналогічно, зазначеним у заяві і такі, із врахуванням їх уточнення, просить задоволити.

Представник відповідача та третя особа, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, у судове засідання не зявилися (а.с.24-25).

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до положень ст.ст.11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст.ст.10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і одним із способів захисту такого права або інтересу може бути, окрім іншого, припинення дії, яка порушує право.

У розумінні статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 року , особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, може звернутися до суду з позовом про, окрім іншого, звільнення його з-під арешту.

Так, із копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно визначається, що нежитлова будівля №82, яка розташована по вулиці Зелена у с.Павлів Радехівського району на праві власності належить ОСОБА_2 позивачу у справі (а.с.27).

Також судом встановлено, що в ході виконавчого провадження №2300381, яке було відкрито 28.08.2006 року на підставі виконавчого напису №2498 від 09.08.2006 року (а.с.8), постановою Державної виконавчої служби у Радехівському районі серії АА №588576 від 05.09.2006 року було накладено арешт на нежитлову будівлю, що розташована у с.Павлів по вулиці Зелена,82 Радехівського району (а.с.5).

У подальшому, в результаті сплати боргу за виконавчим написом, старшим державним виконавцем ДВС у Радехівському районі 01.11.2006 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №2300381 (а.с.9).

Відповідно до ст.38 Закону №606-XIV (в редакції станом на закриття виконавчого провадження), у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку з завершенням виконавчого провадження. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Стаття 59 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції станом на закриття виконавчого провадження) передбачає, що у разі сплати боржником повної суми боргу за виконавчим документом до реалізації арештованого майна боржника, майно звільняється з-під арешту за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про звільнення майна з-під арешту надсилається боржнику та до органу (установи), якому була надіслана постанова про накладення арешту на майно боржника на виконання.

У супереч наведеному, в постанові про закінчення виконавчого провадження не зазначено про скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_2 (а.с.9).

Таким чином, оскільки виконавче провадження, у якому було накладено арешт на майно позивача, закінчено, однак нежитлова будівля не звільнена з-під арешту, відсутність ж матеріалів виконавчого провадження з підстав його знищення за закінченням терміну зберігання (а.с.7), унеможливлює захист прав ОСОБА_2 у позасудовому поряду, суд вважає вимоги позивача законними і такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Нежитлову будівлю (їдальню), площею 150,9кв.м, що знаходиться по вулиці Зелена,82 у с.Павлів Радехівського району Львівської області та належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, звільнити з-під арешту, накладеного 05 вересня 2006 року Державною виконавчою службою у Радехівському районі відповідно до виконавчого напису №2498 приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 від 09.08.2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_4