АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/589/16-ц
Провадження № 22-ц/792/464/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Ярмолюка О.І.,

суддів Корніюк А.П., Юзюка О.М.,

при секретарі Шевчук Ю.Г.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Здибель Марія Олександрівна, про визнання договору дарування недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2016 року про відмову у забезпеченні позову,

встановила:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Здибель М.О., про визнання договору дарування недійсним.

ОСОБА_1 зазначила, що 19 червня 2012 року ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 14/50 частки житлового будинку по АДРЕСА_1. Разом із тим, рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 31 січня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивачки заборгованість із заробітної плати та моральну шкоду в сумі 57922 грн. 08 коп. Оспорюваний правочин є фіктивним і вчинений відповідачами з метою приховання майна, на яке могло бути звернуте стягнення в рахунок виконання рішення суду, тому в силу ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України його слід визнати недійсним.

За таких обставин ОСОБА_1 просила суд визнати договір дарування 14/50 частки житлового будинку по АДРЕСА_1, від 19 червня 2012 року, укладений ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Здибель М.О., недійсним.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказану частку житлового будинку посилаючись на те, що відповідачі можуть розпорядитися нею, що, в свою чергу, зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2016 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення.

Суд виходив з того, що підстави для забезпечення позову ОСОБА_1 відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та постановити ухвалу про забезпечення позову посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 і приватний нотаріус Здибель М.О., які в установленому порядку оповіщені про час і місце судового засідання, до суду не з'явилися.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що позов ОСОБА_1 містить вимогу немайнового характеру.

Надані позивачкою докази достовірно не вказують на те, що ОСОБА_4 має намір відчужити належну їй частку житлового будинку та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У зв'язку з цим, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що підстави для забезпечення позову ОСОБА_1 відсутні.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову відповідала вимогам ч. 2 ст. 151 ЦПК України, внаслідок чого суд не вправі був повертати її заявниці.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2016 року про відмову у забезпеченні позову залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Мороз В.О.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 21