Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 311/341/15 Головуючий у 1 інстанції: Кочева І.В.
№ провадження 22-ц/778/824/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„03 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

У позові, який був уточнений у квітні 2015 року, зазначало, що 04.04.2013 року товариство уклало з ОСОБА_3 договір(поліс) №АС/1026223 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно з умовами полісу страхування, страхувальник застрахував свою відповідальність внаслідок спричинення його забезпеченим транспортним засобом ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1, шкоди третім особам.

08 березня 2014 року, о 03 год. 30 хв., на вул. Лермонтова у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофору, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Нісан», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4

Вказана дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортним засобам було завдано механічних ушкоджень, сталася з вини ОСОБА_2, що підтверджується постановою Василівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року по адміністративній справі.

За висновком експертного дослідження № 2203/14/14 від 31.03.2014 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Нісан» складає 106 774 грн. 76 коп.

За завдану потерпілій особі шкоду страхова компанія на підставі страхового полісу здійснила страхове відшкодування у розмірі 48 327 грн. 80 коп.

Посилаючись на те, що страхова компанія зверталась до відповідача з претензією про відшкодування збитків в порядку регресу, проте в добровільному порядку вказана сума ним відшкодована не була, просило стягнути з ОСОБА_3 страхове відшкодування за завдані збитки в розмірі 48 327 грн. 81 коп. та судові витрати по справі.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на відшкодування шкоди в порядку регресу 48 327 грн. 81 коп. та 484 грн. 50 коп. судових витрат, а всього 48 812 грн. 31 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом встановлено, що 04.04.2013 року між ПрАТ«Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком до 03.04.2014 року (поліс №АС/1026223).

За умовами договору ліміт по майну встановлювався 50 000 грн., по життю та здоров»ю-100 000 грн. з франшизою 500 грн.(а.с.7,180).

08 березня 2014 року з вини відповідача, який керував забезпеченим транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 2107 у стані алкогольного сп»яніння, сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Нісан», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, власником якого є ОСОБА_5

Вказані обставини встановлені постановою Василівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2014 року по адміністративній справі відносно ОСОБА_2А.(а.с.11) і відповідачем не спростовувалися.

За правилами ст.. 22.1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Статтею 30.1 вказаного Закону передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом(актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем чи експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст.30.2 вищезазначеного Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За вимогами п.34.3 ст. 34 цього Закону у разі, коли потерпілий реалізував право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди, витрати на проведення вказаної експертизи підлягають відшкодуванню страховиком.

За висновком експертного дослідження № 2203/14/14 від 31.03.2014 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Нісан» складає 165 767 грн. 57 коп., ринкова вартість автомобіля - 106 774 грн. 76 коп.(а.с.35-82).

Вказаний висновок погоджується зі звітом від 15.07.2014 року, згідно якого проведення відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля є недоцільним з економічної точки зору, його залишкова вартість становить 61000 грн.(а.с.109-110).

У зв»язку з настанням страхового випадку ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатило страхове відшкодування у сумі 48327 грн. 81 коп. (з вирахуванням франшизи), у тому числі 800 грн. вартість експертизи, 1200 грн.- вартість транспортування, 1053 грн. 05 коп. у зв»язку з лікуванням потерпілого, що підтверджується страховими актами від 29.07 2014 року, від 22.10.2014 року, платіжними дорученням від 30.07.2014 року, від 23.10.2014 року(а.с. 34, 35,115,116).

Відповідно до п.п. «а» п.п 38.1.1 п.38.1 ст. 38 Закону України від 01.07.2004 року у редакції від 17.02.2011 року «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з того, що розмір виплаченого страховиком в межах обов»язкового ліміту страхування по майну(50 000 грн.) страхового відшкодування був визначений відповідно до вимог Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», потерпілою стороною не оспорювався, доводиться наданими по справі доказами, а тому підлягає стягненню з відповідача в порядку регресу, враховуючи, що дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_2, як водій забезпеченого транспортного засобу, вчинив у стані алкогольного сп»яніння.

Вказаний висновок суду про наявність підстав для покладання на відповідача обов»язку з регресного відшкодування страховику сплаченої суми страхового відшкодування відповідає вимогам закону і є правомірним.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність належними доказами розміру дійсної шкоди, спричиненої в результаті пошкодження автомобіля «Нісан», зокрема, розміру залишкової вартості вказаного автомобіля відповідно до звіту № 154-зал від 15.07.2014 року, а отже і правомірності вирахуваного розміру сплаченої позивачем страхової суми, не є переконливими та виходять за межі предмету спору.

Відповідно до положень ст. 36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на утримання відшкодування. Рішення про здійснення чи відмову у здійсненні страхового відшкодування страховик приймає самостійно.

При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов»язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування) може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов»язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно ст. 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Відповідно до п.36.6 ст. 36 названого Закону, рішення страховика про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

У даному випадку рішення позивача про сплату страхового відшкодування потерпілій особі у сумі 48327 грн. 81 коп., яку суд стягнув з винної особи у порядку регресу, страхувальником в судовому порядку не оскаржувалось і предметом даного спору не було.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції повно встановлені обставини справи на основі об»єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального та процесуального права, передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування або зміни ухваленого по справі рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: