Справа № 489/3216/16-ц
Номер провадження 2-о/489/93/16
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 (далі-заявник), зацікавлена особа Інгульський районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Миколаївській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив

В червні 2016 року заявник звернулася до суду із вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що національність її матері - німка. Заявник відносить себе також до німецької національності. Стверджує, що встановлення даного факту потрібно для подальшого проведення процедури отримання документів для постійного проживання в Німеччині.

Заявник просила суд встановити факт, що національність заявника - німка; зобов'язати Інгульський відділ реєстрації актів цивільного стану ММУЮ внести зміни в актовий запис про народження заявника в графі "національність матері ОСОБА_2" та вказати "німка".

Заявник та її представник в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити.

Представник зацікавленої особи не заперечував проти задоволення заяви.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1- ФП №028857 батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно з свідоцтвом про народження серії І-БК №277385 батьками ОСОБА_5 є ОСОБА_3 (українець) та ОСОБА_6 (німка).

Відповідно до рішення суду від 12.01.2000 внесено зміни національності ОСОБА_2 "українка" на "німка"в актовий запис про народження ОСОБА_5 №263 від 01.03.1960 по Білоцерківському міському відділу реєстрації актів цивільного стану Київської області.

Відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії І-ФП №002386 ОСОБА_4 перемінила своє прізвище, ім'я, по батькові на "Фромм Світлану Вольдемарівну".

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно п. 1 с. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

ОСОБА_7 міністрів СРСР від 28.08.1974 № 677 «Про затвердження положення про паспортну систему в СРСР» передбачалося, що запис про національність проводився відповідно до національності батьків. Запис про національність проводився відповідно до національності батьків. Якщо батьки мали різну національність, то при видачі вперше паспорта національність записувалася по національності батька або матері в залежності від бажання отримувача паспорта.

Починаючи з 1992 р. згідно ОСОБА_7 ВРУ від 26.06.1992 «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження» діючим законодавством України не передбачено визначення національності фізичної особи громадянина України, тобто в паспорті і свідоцтві про народження виключено графу про національність.

ОСОБА_7 КМУ № 1367 від 12.09.2002 р. «Про затвердження зразків книг реєстрації актів цивільного стану та описів бланків свідоцтв, що видаються державними органами реєстрації актів цивільного стану», яка в наступному втратила силу в зв'язку з прийняттям постанови в новій редакції, не була включена графа про національність.

Тобто на даний час нормативними актами України не передбачено можливість визначення персональної національності громадян України у документі, який посвідчує особу, тощо.

Разом з тим, відповідно до ст. 3 ЗУ «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належить групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Статтею 11 ЗУ «Про національні меншини» передбачено, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

У відповідності до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Як вбачається з матеріалів справи, мати заявника є німкою за національністю. Крім того, заявник вихована в дусі поваги до свого історичного походження та вважає себе німкою.

За таких обставин, дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 212-214, 256-259 ЦПК України, суд

вирішив

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що національність ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 - німка.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв