Провадження № 22-ц/773/348/16 Категорія: 27 Доповідач: Антонюк К. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді - Антонюк К.І.,

суддів - Матвійчук Л.В., Бовчалюк З.А.,

при секретарі - Кирилюку О.О.,

з участю: представника позивача - Місюри І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника позивача Гриня Костянтина Андрійовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.11.2015 року в позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача Гринь К.А. подав апеляційну скаргу, покликаючись на незаконність рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача Місюра І.В. підтримав апеляційну скаргу з підстав в ній наведених.

Представник відповідача ОСОБА_4 вважає апеляційну скаргу безпідставною, просить її відхилити.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з позовом позивач просив стягнути заборгованість з ОСОБА_2 у розмірі 49 322,82 грн. за кредитним договором №б/н від 04.01.2011 року. Вимоги обгрунтовані тим, що 04.01.2011 року між сторонами укладено кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір був укладений шляхом підписання заяви 04.01.2011 року про надання банківських послуг, у який він підтвердив свою згоду про те, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом від 06.03.2010 року, та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір. У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 29 736,47 грн., заборгованості по процентах в сумі 16 561,45 грн., 300 грн. пеня та комісія, 2 824,90 грн. - штрафні санкції.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів про те, що між сторонами 04.01.2011 року був укладений кредитний договір, заява на яку покликається позивач не містить даних щодо видачі відповідачу платіжної картки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Пунктами 1.1.1.45, 1.1.1.48 Умов і Правил, затверджених наказом від 06.03.2010 року визначено, що кредит (кредитна лінія, кредитний ліміт) це є розмір грошових коштів, які надаються банком на строк зазначений в договорі. Кредитна карта - це платіжна карта з встановленим кредитним лімітом.

Відповідно до пунктів 2.1.1.1, 2.1.1.2 Умов і Правил для надання послуг банк видає клієнту кредитну карту на підставі його заяви, належним чином заповненої і підписаної. Вид карти зазначається в заяві, пам'ятці, довідці про умови кредитування. підпис на заяві підтверджує укладення договору про надання банківських послуг між банком і особою.

У справі відсутні докази, які б підтверджували, що між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір у вигляді встановленого ліміту на платіжну карту.

Як вбачається зі змісту заяви від 04.01.2011 року ОСОБА_2 звернувся з заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про видачу йому ощадкнижки (депозиту) і своїм підписом в заяві підтвердив про надання вказаних в заяві послуг.

В заяві від 04.01.2011 року відсутні дані щодо звернення відповідача про видачу кредитної картки, а тому ця заява не є підтвердженням укладення між сторонами кредитного договору.

Про те, що 04.01.2011 року між сторонами кредитний договір не був укладений підтвердила в суді апеляційної інстанції представник позивача Місюра І.В., яка в своїх поясненнях зазначила, що 27.01.2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір у формі заяви, Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. Відповідно до умов договору відповідачу була видана кредитна картка, в дальнійшому кредитні картки перевипускались. 31.08.2010 року відповідач отримав карту «Кредитка», термін дії якої становить до жовтня 2015 року, 18.01.2013 року видана карта «Gold». Відповідач постійно користувався кредитними картками.

З заяви ОСОБА_2 від 27.01.2005 року про видачу кредитної картки вбачається, що відповідач своїм підписом в заяві підтвердив, що заява, Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Виписками з карткових рахунків ОСОБА_2, досліджених судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 постійно користувався кредитними картками з 2005 року до червня 2015 року з встановленням кредитного ліміту.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що правовідносини сторін по виконанню зобов'язань виникли з договору, який був укладений між сторонами 27.01.2005 року.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом цієї статті зобов'язання позичальника повернути кредит виникають за кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ч.1 ст.303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У зв'язку з тим, що позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.01.2011 року, укладення якого не підтверджено в судовому засіданні, тому колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.01.2005 року в суді першої інстанції не заявлялись позивачем, а тому з вказаних підстав рішення суду першої інстанції не може бути скасоване.

Рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача Гриня Костянтина Андрійовича відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: