Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агенство Фактор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ Колекторське Агенство Фактор звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за Кредитним договором № R4B, укладеним 15.03.2012р. між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 , згідно з яким відповідачка отримала 47000 грн. на умовах строковості, платності, забезпеченості, зі строком повернення не пізніше 15.03.2015р. Оскільки в строки, передбачені графіком погашення кредитних коштів, відповідачка ОСОБА_2 кошти не повертала, виникла заборгованість з повернення тілу кредиту, відсотків, нарахованих на суму залишку боргу та іншим платежам. Також, між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ « Факторингова Компанія «ФК Факторинг» 20.05.2014року було укладено договір відступлення права вимоги № 200514нв, відповідно до якого ТОВ « Факторингова Компанія «ФК Факторинг» набуло права вимоги до боржника за кредитним договором № R4B, укладеним 15.03.2012р. Відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги №20/05/14-ц від 20.05.2014р., укладеному між ТОВ « Факторингова Компанія «ФК Факторинг» та ТОВ « «Колекторське Агенство Фактор» первісний кредитор передав новому кредиторові право вимоги до боржника за вищезазначеним кредитним договором. Посилаючись на зазначені обставини, а також на те, що станом на 11.08.2015року утворилася заборгованість за кредитним договором № R4B, укладеним 15.03.2012р. в розмірі 39041,06грн., із яких 22965,33грн. заборгованість по тілу кредиту, 16075,73грн. пені за прострочення повернення кредитних ресурсів, просив суд позов задовольнити та стягнути на користь позивача суму заборгованості та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не з»явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, надала письмові заперечення, згідно з якими факт укладення кредитного договору від 15.03.2012р. з ПАТ «ВТБ Банк» не заперечувала. Кредитні кошти в сумі 47000грн. дійсно отримала, зобов»язувалася їх повертати згідно з графіком повернення кредиту, кошти фактично повертала, але у зв»язку з погіршенням матеріального стану виникла заборгованість з квітня 2014року, пеню за прострочення сплачувала в розмірі 1789,32грн., від виконання кредитного договору не відмовляється. Разом з тим за відсутності належних доказів переходу до нового кредитора права вимоги за кредитним договором від 15.03.2012р. № R4B, необгрутованість розміру заборгованості по тілу кредиту та пені, що позбавило боржника належним чином виконувати свої зобов»язання про повернення кредитних коштів за вказаним кредитним договором.

Заслухавши пояснення відповідачки, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що дійсно між ПАТ ВТБ Банк та ОСОБА_2 15.03.2012р. був укладений кредитний договір № R4B, згідно з яким відповідачка отримала 47000грн. на споживчі потреби (п.2.1) зі сплатою 32% річних ( п.3.3), на строк до 15.03.2015 року (п. 3.2).

Також 20.05.2014р. між ПАТ ВТБ Банк та ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» був укладений договір про відступлення права вимоги № 200514 нв, згідно з яким первісний кредитор ПАТ «ВТБ Банк» передав, а новий кредитор ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» прийняла право вимоги за кредитними договорами згідно реєстру прав вимоги, що передається за цим договором з переліком кредитних договорів, інформацією про боржників , розміром зобов»язань кожного боржника, сум заборгованостей.

Також, 20.05.2014р. за договором про відступлення права вимоги № 20/05/14-ц первісний кредитор ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» передав, а новий кредитор ТОВ «Колекторське Агенство Фактор» прийняв на себе право вимоги за кредитними договорами, а у реєстрі прав вимоги №1 до Додаткової угоди №6 від 19.11.2014р. в п. 78 зазначена інформація про кредитний договір від 15.03.2012р. № R4B, згідно з яким ОСОБА_2 отримала кредит 47000грн. з загальною сумою заборгованості 22965,33грн., сумою основного боргу 9484,06грн., сумою простроченого боргу 9854,81грн., сумою нарахованих процентів 536,35грн., сумою прострочених процентів 3090,11 грн.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 змінено прізвище на ОСОБА_1 у зв»язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_3 зареєстрованим 19.12.2014р. Відділом РАЦС Білоцерківського МРУ юстиції Київської області актовий запис № 1903, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК № 174996.

Відповідно до п.3.4 кредитного договору способом повернення кредиту передбачено щомісячно, відповідно до графіка повернення кредиту і сплати процентів здійснення позичальником платежів на виконання зобов»язань по цьому договору.

Відповідно до п.4.2 кредитного договору проценти за користування кредитом за поточний місяць нараховуються двічи на місяць 17 числа та в останній робочий день кожного місяця. А згідно з п. 4.6 повернення кредиту та процентів за кредитом здійснюється щомісячно згідно графіка. Сума щомісячного ануїтетного платежу розраховується таким чином, що протягом строку кредитування вказаного в п.3.2 цього договору, сума кредиту вказаного в п. 3.1 та нараховані проценти повертаються в повному обсязі рівними частинами.

Відповідно до п. 4.11 кредитного договору у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання зобов»язань позичальника за кредитним договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги банку у наступній черговості : у першу чергу прострочені проценти за користування кредитом та комісій; у другу чергу строкові проценти за користування кредитом; у третю чергу прострочена заборгованість за кредитом; у четверту чергу строкова заборгованість за кредитом; у п»яту чергу витрати банку; у шосту чергу пеня за прострочення сплати процентів та комісійної винагороди; у сьому чергу пеня за прострочення повернення кредиту; у восьму чергу штрафи.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов»язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору, позичальник зобов»язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов»язань за кожен день прострочки.

Відповідно до графіка повернення платежів за кредитним договором, що є додатком до кредитного договору сума щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування кредитом визначена в розмірі 2053, 00грн.

Відповідно до меморіального ордеру від 15.03.2012р. № 19173 позичальник отримала суму 47000грн., що не заперечувала в судовому засіданні.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідачка сплачувала кошти в рахунок повернення кредиту та процентів за користування кредитом, так нею сплачені кошти 17.04.2012р. в сумі 2053грн., 18.05.2012р. 2053грн., 19.06.2012р. 2053грн., 20.07.2012р. 2055грн. +10,27грн., 17.08.2012р. 2053грн., 18.09.2012р. 2053грн., 16.10.2012р. 2053грн., 19.11.2012р. 2053грн., 20.12.2012р. 2053грн., 17.01.2013р. 2053грн., 15.02.2013р. 2053грн., 22.03.2013р. 2055грн. + 30,80грн., 19.04.2013р. 2068грн., 16.05.2013р. 2053грн., 01.07.2013р. 2060грн. + 123,18грн., 18.07.2013р. 2060грн., 21.08.2013р. 2100грн., 25.09.2013р. 2065грн.+ 61,62грн., 08.11.2013р. 2180 грн.+180грн., 26.11.2013р. 2150грн., 09.01.2014р. 1827,06грн.+225,94грн.,+225,94грн., 11.02.2014р. 2100грн.+190,68грн., 11.03.2014р. 1802,81грн.+197,19грн., 10.04.2014р. -2070грн.+247,92грн., 06.05.2014р. 2100грн.+162,72грн.

Тобто, з врахуванням наведеного, суд встановив, що зазначені позивачем в розрахунку заборгованості суми платежів відповідачки та сума заборгованості зі сплати коштів на повернення основного боргу, процентів з користування кредитом, відповідають дійсним обставинам справи.

Станом на 19.11.2014р. загальна сума заборгованості становить 22965,33грн., в тому числі по тілу кредиту 19338,87грн. по відсотках 3626,46грн.

Даних обставин відповідачка не заперечувала.

В частині позовних вимог щодо стягнення нарахованої пені за прострочення виконання зобов»язання по поверненню кредиту та відсотків , суд вважає, що ці вимоги не підтверджені належними розрахунками. Крім цього, судом встановлено, що заборгованість з повернення тіла кредиту та процентів виникла з 01.06.2014року, строк виконання зобов»язання щодо повного повернення кредиту сплинув 15.03.2015року.

Позивач послався на розрахунок заборгованості зі сплати пені (а.с. 28), за 140 днів прострочення, з врахуванням 0,005% за кожен день прострочення за період з 19.01.2015р. по 11.08.2015р. 22965,33грн. х 140 х 0,005 = 16075,73грн.

Але, при цьому не врахував, що пеня, яка передбачена кредитним договором в п.7.1 встановлена в розмірі 0,5% за кожен день прострочення, строк повного погашення заборгованості сплинув 15.03.2015року.

А відповідальність за не виконання грошового зобов»язання встановлена ст..625 ЦК України не передбачає стягнення пені в цьому випадку.

Таким чином, вимоги про стягнення нарахованої пені, суд вважає не обґрунтованими, а тому до задоволення не підлягають.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосуються положення п.1 цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд критично оцінює заперечення відповідачки в частині не надання їй повідомлення про зміну кредитора, ці обставини спростовуються листами повідомленнями про відступлення права вимоги, від 25.11.2014р.

А тому в частині позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 22965,33грн. позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

В решті позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання).

Також, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які становлять 218грн. судовий збір, пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.15,60,88,212-215,218, 223 ЦПК України, ст. ст.526, 610,1048,1050 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агенство Фактор» заборгованість за кредитним договором від 15.03.2012року № R4B в розмірі 22965,33 грн., яка виникла станом на 19.11.2014року, з яких : 9484,06грн. - основний борг за кредитом, 9854,81грн.- прострочена сума основного боргу, 536,35грн.- сума нарахованих процентів , 3090,11грн.- сума прострочених процентів та 218, 00грн.. судових витрат.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_4