Справа № 605/455/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"16" вересня 2016 р. Підгаєцький районний суд Тернопільської області в складі : головуючої судді Ігнатової Г.В. при секретарі Дармограй Т. за участю заявника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Підгайці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересовані особи Підгаєцька державна нотаріальна контора Підгаєцьке відділення Бучацької міжрайонної ДПІ в Тернопільській областіпро встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1., заінтересовані особи: Підгаєцька державна нотаріальна контора Тернопільської області Підгаєцьке відділення Бучацької міжрайонної ДПІ в Тернопільській області про встановлення факту родинних відносин.

Заявник зазначив, що 14.07.2015 року помер його батько ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно, однак прийняття спадщини ускладнюється розбіжністю прізвища померлого у свідоцтві про смерть та в інших правовстановлюючих документах в тому числі в, його заявника свідоцтві про народження відповідно. Так як в офіційних документах прізвище його батька записане як «Ковальчук» та як « Ковальчик» , через те він не може довести документами родинний зв»язок з батьком .Враховуючи викладені обставини, заявник просить задовольнити заяву в повному обсязі. Встановити факт, що він ОСОБА_1 є рідним сином померлого ОСОБА_2.

В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву з викладених в ній підставах.

Представники заінтересованої особи до суду не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, заявник зазначив, що 14.07.2015 року помер його батько ОСОБА_2. Він є спадкоємцем по заповіту спадкодавця ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтва про народження заявника, його родове прізвище , імя та по батькові є ОСОБА_1 , батьками єОСОБА_3 Сильвестрович- батько та ОСОБА_3 марія Михайлівна.

У свідоцтвах про народження його рідного брата ОСОБА_4 та сестри ОСОБА_5, відомості щодо батьків відображені аналогічно в тому числі батько за прізвищем записаний саме, як « Ковальчук».

Аналогічні відомості щодо прізвища батьків відображені у свідоцтві про їх одруження серії 11 АГ № 1039200 в якому родове прізвище , імя та по-батькові батька ОСОБА_3 який 02.03. 1951 року одружився з родове прізвище матері ОСОБА_6 та після одруження їй змінено прізвище на ОСОБА_3.

Як слідує з пояснень заявника, які були підтверджені при судовому розгляді справи показами свідків батько постійно проживав разом з ним в одному будинку, що по вул.. Нова Гребля в с. Сільце Підгаєцького району, фактично їх родину всі односельчани знали по прізвищу «Ковальчук». Зміни в актові запис стосовно прізвища ніхто не вносив. Вважає що внаслідок допущеної граматичної помилки у прізвищі батька з « Ковальчук» на « Ковальчик» виникли такі розбіжності.

Заслуговують на увагу суду надані первинні документи за місцем народження батька заявника , які надійшли з генерального Консульства РП у м. Львів зокрема із виписки про про народження за № 73/1927 родове прізвище батька ОСОБА_3 - є ОСОБА_3 по імені Сільвестр.

Суд бере до уваги, покази свідків, які підтвердили той факт, що померлий ОСОБА_2, є рідним батьком заявника, а також те, що взаємовідносини між ними були родинні як батька з сином.

04.07.2016 Сільцівською сільською радою Підгаєцького району була видана довідка № 177, що підтверджує родинний зв'язок між заявником та померлим. Зокрема, з даної довідки вбачається, що померлий ОСОБА_2, на момент смерті проживав за адресою с. сільце вул.. Нова Гребля, 22 Підгаєцького району, з яким проживав та зареєстрований син ОСОБА_1.

При встановленні факту родинних відносин між заявником та померлим батьком суд приймає до уваги те, що надані докази, зокрема, довідка Сільцівською сільською радою Підгаєцького району, свідоцтво про народження є належними в розумінні ст.58 ЦПК України та містять інформацію щодо предмета доказування.

Факт родинних відносин між померлим ОСОБА_2 і заявницком стверджується співпаданням зазначення їх родових прізвищ, які відображені в свідоцтві про народження заявника, спів паданням прізвища та імені батька а також повних відомостей про матір та дружину які відображені в свідоцтві про народження заявника та в свідоцтві про одруження батьків..Крім того, що за життя померлий і заявник підтримували родинні стосунки, проживали в одному будинку та взаємовідносини між ними були як рідні за ступенем спорідненості батько та син..

При встановленні факту родинних відносин між батьком заявника ОСОБА_2 та заявником ОСОБА_3 суд приймає до уваги те, що в останньої,є в наявності всі документи, які належали ОСОБА_2 . - свідоцтво про смерть, свідоцтво про одруження. Первинне свідоцтво про народження та правовстановлюючі документи на нерухоме майно, яке належало на праві власності померлому, та інші документи.

Встановлення цього юридичного факту має для заявника суттєве юридичне значення і необхідне йому для подальшого оформлення спадщини як сином померлого. Захистити свої права в інший спосіб, як через встановлення даного факту судовим рішенням, заявник не може.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

При вирішенні даного цивільно - правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004.

Отже, в своїй сукупності проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, враховуючи також визнання заінтересованими особами заявлених вимог, з урахуванням принципу юридичної визначеності суд, вважає, що заява є законною та обґрунтованою, оскільки померлий ОСОБА_2 ., дійсно є батьком ОСОБА_1А заявника у справі , і даний юридичний факт підтверджує право заявника на реалізувати свої права пов'язані з родинними відносинами. За таких обставин, на підставі ст. ст. 234-235, 256 ЦПК України, заява про встановлення факту родинних відносин, підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. 10, 60, 212- 215,218, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт родинних відносин , визнавши ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, рідним сином, померлого ОСОБА_2 , померлого 14 липня 2015 року в с. Сільце, Підгаєцького району, Тернопільської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення Підгаєцького районного суду подається в апеляційний суд Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: підпис ОСОБА_7