Справа № 0203/1515/2012 Провадження № 22-ц/772/1837/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 30 Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоОСОБА_2,
суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретаріОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства (далі ОСОБА_7) "Вінниця-Млин", Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (далі ПАТ «НАСК «ОРАНТА»), з участю третьої особи на стороні відповідача - ОСОБА_8, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,

за зустрічним позовом ОСОБА_7 "Вінниця-Млин" до ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди,

за поданою апеляційною скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 "Вінниця-Млин" на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14 серпня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся в суд 9 лютого 2012 року.

Зазначав, що 17 липня 2011 року близько 10.30 год. ОСОБА_8, керуючи належним ОСОБА_7 Вінниця-Млин автомобілем НОМЕР_1, на південному обході м. Вінниці під час зміни напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Форд, д/н НОМЕР_2, яким керував позивач, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження, а автомобіль було пошкоджено. Матеріальна шкода ОСОБА_6 була завдана в розмірі 1 655, 05 грн. на лікування та 182 304 грн. в звязку з пошкодженням автомобіля. За послуги евакуатора, а також за завантаження і розвантаження автомобіля загалом було сплачено 800 грн. Вартість експертного дослідження 506, 52 грн. Крім того зазначив, що йому заподіяно протиправними діями ОСОБА_8 моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 15 000 грн.

Посилаючись на ці обставини та положення статей 23, 1167, 1172, 1187 ЦК України ОСОБА_6 просив стягнути вказані суми матеріальної та моральної шкоди з відповідача ОСОБА_7 Вінниця-Млин з огляду на те, що винний у ДТП ОСОБА_8 керував автомобілем, який належить даному підприємству, працював на даному підприємстві в період вчинення ДТП.

Під час розгляду справи ОСОБА_6 уточнив позовні вимоги з урахуванням залучення до участі в справі за його позовом в якості співвідповідача ПАТ «НАСК ОРАНТА, оскільки цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована цією страховою компанією. За тих же обставини просив стягнути з ПАТ «НАСК ОРАНТА 49 460 грн. матеріальної шкоди, які витратив на ремонт автомобіля (з урахуванням франшизи) і 5 000 грн. моральної шкоди. З ОСОБА_7 Вінниця-Млин просив стягнути 134 120, 52 грн. матеріальної шкоди, 10 000 грн. моральної шкоди та 4500,00 грн. за надання правової допомоги ( а.с. 52-55 том 3).

У квітні 2012 року ОСОБА_7 «Вінниця-Млин» звернулося із зустрічним позовом до ОСОБА_6, де з урахуванням доповнень до заявлених зустрічних вимог, посилаючись на те, що у цьому ДТП немає вини їх працівника ОСОБА_8, вважаючи винною особою ОСОБА_6, просили стягнути з останнього 34 943 грн. майнової (матеріальної) шкоди, з яких 18493, 50 грн. завданої пошкодженням належного підприємству автомобіля, 2950 грн. за оплату робіт по ремонту автомобіля, 13500 грн. витрати на винаймання підприємству іншого автомобіля замість пошкодженого.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14 серпня 2015 року позов ОСОБА_6 залишений без задоволення. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_7 «Вінниця-Млин» до ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди залишено без задоволення.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позов повністю, стягнувши на його користь з ОСОБА_7 «Вінниця-Млин» 134 120 грн. 52 коп. матеріальної шкоди, 10 000 грн. моральної шкоди, 4 500 грн. за юридичну допомогу, а з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 49 460 грн. які він витратив на ремонт автомобіля та 5 000 грн. моральної шкоди.

У апеляційній скарзі ПАТ «Вінниця-Млин», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 "Вінниця-Млин" та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його зустрічні позовні вимоги, а в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 залишити без змін.

Позивач ОСОБА_9, представники позивачів у судовому засіданні підтримали апеляційні скарги за вказаних у них підстав та просили кожен свою апеляційну скаргу задовольнити, відхиливши відповідно апеляційні скарги подані протилежною стороною.

Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» заперечував доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 через їх безпідставність та просив його апеляційну скаргу відхилити, апеляційну скаргу ОСОБА_7 "Вінниця-Млин" задовольнити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_8 та його представник заперечували доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 через їх безпідставність та просили його апеляційну скаргу відхилити, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 "Вінниця-Млин" задовольнити, залишивши оскаржуване рішення суду без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах заявлених позивачами вимог та доводів поданих ними апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 «Вінниця-Млин» підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду таким визнати не можна, оскільки суд не виконав всі вимоги цивільного судочинства, допустив неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що 17 липня 2011 року близько 10.30 год. на південному обході м. Вінниці на території Вінницького району Вінницької області відбулося зіткнення автомобілів НОМЕР_1, належного ОСОБА_7 Вінниця-Млин, під керуванням водія ОСОБА_7 Вінниця-Млин ОСОБА_8, та автомобіля Форд, д/н НОМЕР_2, належного позивачу ОСОБА_6, яким він керував.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі були пошкоджені, зокрема автомобіль НОМЕР_3, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3142 від 13.12.2011 року, отримав пошкодження, де вартість матеріального збитку, завданого власнику даного автомобіля, станом на час пошкодження, складає 182 304 грн. (а.с. 33-38 том 1). Вартість даного висновку складає 506, 52 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 22 том 1).

Згідно актів виконаних робіт за № 55 і № 56 та квитанцій до прибуткового касового ордера №32, №33 від 17 липня 2011 року ОСОБА_6 було сплачено 800 грн. за послуги евакуатора для перевезення його автомобіля з місця ДТП та з арешт майданчика РВ УМВС ( а.с. 25-26 том 1).

На момент ДТП власником автомобіля НОМЕР_4, був ОСОБА_6М, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11 том 1).

Встановлено, що на момент розгляду справи в апеляційному суді вказаний автомобіль ОСОБА_6 продав, що підтверджується наданою позивачем довідкою про зняття з обліку автомобіля 31 грудня 2015 року для реалізації (а.с.156 том 4).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АВС № 103268 автомобіль ГАЗ-3302, реєстраційний номер НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_8, зареєстрований за відповідачем ОСОБА_7 «Вінниця-Млин» (а.с. 132 том 1).

Встановлено, що ОСОБА_8 на час дорожньо-транспортної пригоди працював на ОСОБА_7 Вінниця-Млин перебував з вказаним підприємством у трудових відносинах, що підтверджується представником підприємства і не заперечується сторонами та третьою особою у справі.

Згідно довідок від 29 червня 2012 року №17 (а.с.15 том 1) та від 21 червня 2016 року №50 (а.с.153 том 4) виданих ОСОБА_7 «Вінниця Млин» ОСОБА_8 фактично працює з 16 червня 2008 року на посаді водія хлібно булочного цеху ОСОБА_7 «Вінниця-Млин» по теперішній час. Близько 10 -30 год. 17 липня 2011 року ОСОБА_8 керуючи автомобілем ГАЗ 3302, реєстраційний номер АВ 1018ВА, знаходився у місці ДТП виконуючи трудові обовязки по перевезенню хліба у напрямку м. Вінниці від села Щітки, Вінницького району. На підставі взаємовигідних умов, водії ХБЦ, ОСОБА_7 «Вінниця-Млин» можуть виконувати власні завдання (понаднормово) під час загально визначених Трудовим законодавством України вихідних днів (субота, неділя).

Згідно наданої суду копії Подорожного листа №1649 вантажного автомобіля від 17-18 липня 2011 року завдання водія ОСОБА_8 полягало у перевезенні хліба по місту та районах області (а.с.154 том 4).

Судом встановлено, що за наслідками перевірки обставин даного ДТП дізнавачем ОСОБА_10 18 липня 2011 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за яким ОСОБА_8 керуючи вказаним автомобілем, виконуючи маневр поворот ліворуч, не запевнився, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_6, внаслідок чого пошкоджено автомобіль, чим порушив вимоги п.10.4 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. До цього протоколу було виготовлено план-схему з якою погодились учасники ДТП підписавши її.

Вказаний протокол скасовано висновком інспектора ВДПС та АП УДАІ УМВС України у Вінницькій області ст. лейтенантом міліції ОСОБА_11 (аркуш адміністративної справи №ПД 1009/ПД -708, 38-43).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 21 жовтня 2011 року ОСОБА_8 керуючи автомобілем ГАЗ д.з. АВ1018ВА, не впевнився, що під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «Форд», д.з. АА0884КО, внаслідок чого було пошкоджено транспортні засоби, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (ОСОБА_10 справа. Аркуш без номера).

Постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 10 листопада 2011 року провадження по справі за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_8 закрито в звязку із закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с.261 том 1; адміністративна справа а.с.62 ).

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 12 грудня 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишено без задоволення. Постанову судді Ленінського районного суду м. Вінниці 20 листопада 2011 року у справі щодо ОСОБА_8 змінено. Висновок судді про винуватість ОСОБА_8 у порушенні вимог п.10.1 ПДР та про наявність в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з мотивувальної частини постанови виключено. В решті постанову залишено без змін (а.с.262 том 1; адміністративна справа, а.с. 111-112).

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 «Вінниця-Млин», ПАТ «НАСК «ОРАНТА», а також у задоволенні позову ОСОБА_7 «Вінниця-Млин» до ОСОБА_6, суд виходив із того, що сторони не довели тих обставин на які вони посилались в обґрунтування своїх вимог, а саме ОСОБА_6 не доведено, що ДТП сталася внаслідок неправомірних дій водія автомобіля «ГАЗ-3302» ОСОБА_8, а ОСОБА_7 «Вінниця-Млин» та водій ОСОБА_8 не довели, що ДТП сталося з вини водія автомобіля «Форд Мондео» ОСОБА_6

З такими висновками суду погодитись не можна, оскільки суд до них дійшов через невідповідність висновків обставинам справи та через неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За правилами статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із змісту вказаних норм процесуального права суд не може з мотивів недостатності наданих доказів залишити без вирішення судовий спір сторони у якому наполягають на його вирішенні та надають суду ті докази, які на їх погляд сприятимуть вирішенню спору саме на їх користь.

Відповідно до частини 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи цю справу колегія суддів , відповідно до вимог частини 4 статті 338 ЦПК України ураховує висновки і мотиви, з яких раніше ухвалені рішення у цій справі були скасовані, а справа направлена на новий розгляд.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 17 липня 2011 року близько 10.30 год. на перехресті доріг Т-02-04 південний обхід м. Вінниці Кооператив «Малинівський» - Дачний кооператив «Ветеран», на території Вінницького району Вінницької області відбулося зіткнення автомобілів НОМЕР_1, належного ОСОБА_7 Вінниця-Млин, під керуванням водія ОСОБА_7 Вінниця-Млин ОСОБА_8, та автомобіля Форд Мондео, д/н НОМЕР_7, належного позивачу ОСОБА_6, яким він керував.

Згідно повторно складених план-схем місця ДТП у Адміністративній справі №ПД1009/ПД-708 за фактом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_8 (а.с.46,49), довідки від 14 жовтня 2013 року №9/14887 на адвокатський запит (а.с.137 том 4), а також пояснень сторін і їх представників та свідків вбачається, що місце, де сталось ДТП станом на липень 2011 року є перехрещення доріг, що відповідно до ПДР має позначатися дорожнім знаком 1.22 ПДР.

Встановлено, що вулиця, яка примикає до автодороги Т-02-04, де знаходиться показник напрямку «Малинівка», має наскрізний проїзд і прямує до СДТ «Писарівський» і Садово дачного масиву «Вінницькі Хутори - 2». Таке примикання класифікується як перехрестя (а.с.46-47 том 2).

Відповідно до довідки Служби автомобільних доріг у Вінницькій області №667 від 30 червня 2015 року ділянка автомобільної дороги Т- 02-04 «Південний обхід м.Вінниця», на якій в липні 2011 року сталася ДТП, станом на 25.07.2013 року та на даний час відноситься до ділянки автодороги, що перебуває в межах населеного пункту с. Вінницькі Хутори (а.с.130 том 3).

Апеляційним судом встановлено і це вбачається із матеріалів справи, що на автодорозі Т-02-04 «Південний обхід м. Вінниця» по якій рухався ОСОБА_6 на автомобілі Форд Мондео, д/н НОМЕР_7, дорожніх знаків 1.22 (перехрещення з другорядною дорогою), чи 1.23.2; 1.23.3 (прилягання другорядної дороги) відповідними службами автодоріг не встановлювалося.

Також встановлено, що на цьому відрізку дороги не було встановлено дорожнього знаку 5.45 (початок населеного пункту), чи інших попереджувальних знаків, знаків пріоритету чи заборонних дорожніх знаків.

Разом із тим, відсутність на автодорозі дорожніх знаків, зокрема попереджувального характеру, наказових чи заборонних, не дає підстав водію транспортного засобу який рухається саме на цьому відрізку автодороги, не виконувати загальних правил щодо урахування дорожньої обстановки, вибору, зокрема безпечної швидкості руху з метою мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напряму руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

За положенням пункту 12. 1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним .

Відповідно до підпункту б) пункту 14.2 ПДР перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.

ОСОБА_8 керуючи автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись по дорозі Т-02-04 «Південний обхід м. Вінниця», здійснюючи маневр повороту на перехресті по напряму ліворуч до кооперативу «Малинівський», включивши завчасно показник повороту рух автомобіля ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху як це передбачено пунктом 10.1 Правил дорожнього руху, чим створив небезпечну аварійну ситуацію, внаслідок якої сталось зіткнення з його автомобілем автомобіля Форд Мондео, д/н НОМЕР_7, під керуванням ОСОБА_6 який в цей саме час рухався в одному напрямі по цій дорозі та включивши показник повороту рух автомобіля ліворуч розпочав маневр обгону ГАЗ 3302, д/н НОМЕР_8, при цьому не переконавшись у тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, що передбачено підпунктом б) пункту 14.2 ПДР, внаслідок чого сталось зіткнення двох автомобілів, що відповідно призвело до їх пошкодження та заподіяння їх власникам майнової шкоди. Крім того, ОСОБА_6 керуючи автомобілем «Форд Мондео», рухаючись по автодорозі Т-02-04 в одному напрямі з автомобілем НОМЕР_1, не обрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку з метою мати змогу контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, як це передбачено пунктом 12.1 ПДР, що також у сукупності з допущеним порушенням пункту 14.2 ПДР призвело до зіткнення автомобілів та їх пошкодження.

На доведення обрання водієм ОСОБА_6 небезпечної швидкості руху у конкретній дорожній обстановці, внаслідок чого сталось ДТП, колегія суддів, крім пояснень ОСОБА_8 та письмових пояснень і показань ОСОБА_12 та ОСОБА_13, приймає до уваги наслідки від зіткнення двох автомобілів які відображені на фотографіях, що містяться у матеріалах Адміністративної справи, де за наслідками від зіткнення автомобіль «Форд Мондео" пошкоджений так, що відновлювальний ремонт, за висновком експерта спеціаліста, є економічно невигідним, а вантажний автомобіль НОМЕР_1 від удару легкового автомобіля «Форд Мондео» в задню ліву частину автомобіля перекинувся та перемістився за межі автодороги та її обочини (а.с.99-100 матеріалів Адміністративної справи).

Колегія суддів бере до уваги й схему дорожньо-транспортної пригоди складеної 17 липня 2011 року та підписаної обома водіями транспортних засобів без зауважень. При цьому колегія суддів ураховує той факт, що схема є неповною. Разом із тим, у судовому засіданні апеляційного суду водій ОСОБА_6 підтвердив правильність складення схеми та відповідність (в основному) викладеного у схемі дійсному розташуванню на місцевості всіх обєктів. З вказаною схемою також погоджується й водій ОСОБА_8, проте він заперечує у схемі місце зіткнення автомобілів зазначене на схемі, оскільки за його поясненнями це місце насправді було ближче до середини дороги у напрямку до кооперативу «Малинівка» на яку він здійснював поворот.

Отже, за таких обставин вказана схема приймається як доказ у тій частині, яку не заперечують ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (а.с.9 матеріалів Адміністративної справи).

Згідно висновку спеціаліста від 1 серпня 2011 року №159а на вимогу про призначення авто технічного дослідження начальника ВДАІ по обслуговуванню Вінницького району, в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ГАЗ-3302 держ. номер НОМЕР_8 ОСОБА_8 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 10.1 ПДР, а дії водія автомобіля «Форд Мондео» держ. номер НОМЕР_9 ОСОБА_6 регламентувалися вимогами п.12.3 ПДР, а у випадку, якщо водій автомобіля ГАЗ -3302 увімкнув показчик повороту ліворуч відповідно до вимог ПДР, тоді вимогами п.14.2 (б) ПДР. В ситуації, яка склалася, можливість попередження зіткнення у водія автомобіля «Форд Мондео» ОСОБА_9 полягала у виконанні ним вимог п.14.2 (б) ПДР (а.с.6-8 матеріалів Адміністративної справи).

Виходячи із обставин справи, встановленої дорожньої обстановки на час ДТП та пояснень даних у апеляційному суді, вказані висновки спеціаліста є найбільш правильними та відповідними до встановлених судом обставин.

Колегія суддів, вважає, що обоє водіїв автомобілів, які зіткнулись допустивши дорожньо транспортну пригоду 17 липня 2011 року близько 10 год. 30 хв. на автодорозі Т-02-04 «Південний обхід м. Вінницця» на перехрещенні цієї дороги з дорогою Кооператив «Малинівка» - Дачний «Кооператив «Ветеран» є винними у дорожньо транспортній пригоді, внаслідок чого автомобілі були пошкоджені, а власникам відповідно завдано майнової шкоди.

За загальною підставою відповідальності за завдану майнову шкоду , що регулюється статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірним и рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини 2 статті 1187 шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до положення пункту 3 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідально до вказаних норм матеріального права, виходячи із конкретної дорожньої обстановки, обставин, що мають істотне значення, дій кожного з водіїв що передували ДТП з порушенням ними ПДР, колегія суддів дійшла висновку, що у цьому ДТП винні обидва водії в рівних частках, тобто по 50% вини кожного з них.

Суд першої інстанції не урахував цих обставини, неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, а тому прийшов до невідповідних висновків, внаслідок чого ухвалив неправильне рішення яке залишатись в силі не може та підлягає скасуванню.

Допущена судом невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, відповідно до правил пунктів 3 та 4 частини 1 статті 309 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову кожного із позивачів з урахуванням частки вини у завданні шкоди кожним із них.

Визначаючи завдану ОСОБА_6 майнову шкоду для відшкодування колегія суддів виходить і наступного.

Відповідно висновку №3142 експертного авто товарознавчого дослідження з визначення матеріального збитку внаслідок пошкодження транспортного засобу від 13 грудня 2911 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд - Мондео», д/н НОМЕР_7, станом на час пошкодження складає 182304 грн. Вказана вартість завданого збитку відповідає ринковій вартості автомобіля. Вартість повного відновлювального ремонту автомобіля становить 274691,78 грн., що є економічно недоцільним (а.с.33 том 1).

ОСОБА_6 також сплачено 800 грн. за послуги евакуатора (400 грн. 17 липня та 400 грн. 19 липня 2011 року), що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера №32 та №33 (а.с.25 том 1). Разом майнова шкода становить 183104 грн.

Оскільки колегія суддів дійшла до висновку, що вина обох водіїв автомобілів у ДТП та завданні майнової шкоди є рівною, тобто частка вини кожного становить по 50 % відсотків, то відповідно до положення пункту 3 частини 1 статті 1188 ЦК України відшкодуванню завданої ОСОБА_6 шкоди з іншої винної особи ОСОБА_8, а оскільки останній знаходиться у трудових відносинах з ОСОБА_7 «Вінниця-Млин», то в силу положення частини 1 статті 1172 ЦК України з цієї юридичної особи, на користь ОСОБА_6 підлягає відшкодуванню 50% завданої майнової шкоди, а саме 91552 грн. майнової шкоди.

Вимоги ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди також не можуть бути задоволеними повністю, оскільки його душевні страждання, яких він зазнав у звязку з протиправною поведінкою щодо себе та у звязку із пошкодженням його майна спричинені були також і його неправомірними діями, що призвели до ДТП.

Згідно з частиною 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до пунктів 2, 3 частини 2 цієї статті цього Кодексу моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях , яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодження її майна.

Згідно з положенням статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Отже, ураховуючи обставини справи, зокрема й частку вини самого ОСОБА_6 у завданні моральної шкоди у звязку з пошкодження майна, протиправності поведінки кожного з винних осіб, колегія суддів прийшла до висновку, що розмір морального відшкодування ОСОБА_6 слід визначити грішми у сумі 2000 грн.

Відшкодування шкоди страховиком - ПАТ «НАСК "Оранта", має бути здійснено в силу укладеного договору та положень статей 22, 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Оскільки цивільно-правова відповідальність перед третіми особами ОСОБА_7 «Вінниця-Млин» застрахована ПАТ «НАСК "Оранта", що підтверджується Договором від 2 грудня 2010 року та страховим полісом (а.с. 212-215 том 1), то завдані ОСОБА_6 збитки підлягають стягненню з Страховика - ПАТ «НАСК "Оранта" в межах ліміту відповідальності та з урахуванням франшизи 510 грн.

Ліміт відповідальності за завдану матеріальну шкоду за Полісом №ВЕ 6762492 від 3 грудня 2010 року (а.с. 215, 246 том 1) становить 50 000 грн., а з урахуванням франшизи 510 грн. ліміт відповідальності становить 49490 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини 2 статті 23 ЦК України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України, при цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктом 2 частини 2 статті 23 ЦК України і в силу пункту 9.3 статті 9 Закону відшкодуванню підлягає не більше 2500 грн. (5% ліміту), а судом ця сума визначена у розмірі який не перевищує вказану суму (2000 грн.), то з страховика на користь ОСОБА_6 підлягає відшкодуванню саме ця сума морального відшкодування 2000 грн.

Виходячи із цього з ПАТ «НАСК "Оранта" на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню 49490 грн. страхового відшкодування майнової шкоди та 2000 грн. моральної шкоди .

У відповідності до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, в разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до цього положення закону решта 41807 грн. (91552 грн. 49490 грн. = 42062) та половина суми франшизи у розмірі 255 грн. (510 грн. : 2 = 255 грн.), а всього 41807 грн. підлягає стягненню з власника транспортного засобу - з ПАТ «Вінниця-Млин», яким керував ОСОБА_8, перебуваючи у трудових відносинах з ПАТ «Вінниця-Млин», вина якого у ДТП та завданні майнової шкоди позивачу ОСОБА_6 апеляційним судом визначена в частці як половина тобто ? частки.

У решті вимог ОСОБА_6 слід відмовити через безпідставність заявлених ним вимог.

Залишок майнової шкоди завданої ОСОБА_6 залишається за його рахунок як завданої частково з його ж вини, а тому в силу сукупності пунктів 2 та 3 частини 1 статті 1188 ЦК України не відшкодовується.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 відремонтував свій автомобіль «Форд - Мондео», д/н НОМЕР_7 за власний рахунок та продав його. Зі слів останнього він продав автомобіль за 4000 доларів США. На підтвердження цього ОСОБА_6 надав суду довідку від 16 червня 2016 року № 31/2-5355 про зняття автомобіля з обліку для реалізації 31 грудня 2015 року та довідку банку про курси валют на 10 листопада 2015 року.

Щодо позовних вимог ПАТ "Вінниця-Млин", то з ОСОБА_6 на користь ПАТ "Вінниця-Млин" підлягає стягненню завдана останньому пошкодженням майна майнова шкода у розмірі її ? частки, тобто половина завданого збитку, відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 1188 ЦК України.

При цьому колегія суддів виходить із пояснень сторін та третьої особи і наявних письмових доказів у справі.

Так, відповідно висновку №2364 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу від 26 серпня 2011 року (а.с.117 - 132 том 1) матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля НОМЕР_10, внаслідок пошкодження при ДТП, складає 18493 грн. 50 коп. (а.с.123 том 1).

Отже, за наявності встановленої вини у ДТП обох водіїв автомобілів та завданої майнової шкоди їх винними діями визначеної судом як ? частка кожного, відшкодуванню ОСОБА_6 підприємству ПАТ "Вінниця-Млин" підлягає ? частки завданої майнової шкоди, а саме 9246 грн. 75 коп.

Решта вимог в частині розміру завданої майнової шкоди пошкодженням автомобіля НОМЕР_10 не підтверджується належними та допустимими доказами у справі, а отже у задоволенні решти вимог ПАТ "Вінниця-Млин" слід відмовити через їх недоведеність.

Колегія суддів прийшла до висновку, що понесені витрати з оплати судового збору та за оплату висновків експерта-спеціаліста слід залишити за кожним із сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57, 60, 303, 307 ч.1 п.2, 313, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та Приватного акціонерного товариства «Вінниця-Млин» задовольнити частково.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14 серпня 2015 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь ОСОБА_6 49490 грн. страхового відшкодування майнової шкоди та 2000 (дві тисячі) грн. морального відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Вінниця-Млин" на користь ОСОБА_6 41807 (сорок одну тисячу вісімсот сім) грн. майнової шкоди.

У решті позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Позов Приватного акціонерного товариства "Вінниця-Млин" до ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Приватного акціонерного товариства "Вінниця-Млин" 9246 (девять тисяч двісті сорок шість) грн. 75 коп. майнової шкоди.

У решті позовних вимог Приватному акціонерному товариству "Вінниця-Млин" відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4

З оригіналом згідно.

Суддя: В.А. Іващук