Справа № 165/2722/15-ц
Провадження № 2/165/62/16
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

29 лютого 2016 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ушакова М.М.,

секретаря Лубаєвської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, про визнання втрати права на користування житловим приміщенням,-

встановив:

12 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3, про визнання втрати права на користування житловим приміщенням.

Вимоги обгрунтовує тим, що квартира №12 в будинку №13 на 5-му мікрорайоні в м.Нововолинську, Волинської області належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 06 листопада 2015 року. Пунктом 7 договору передачено, що продавець ОСОБА_3, від імені якої діє її представник ОСОБА_4, зобов'язується в строк до 8 листопада 2015 року знятись з реєстрації місця проживання особисто та з іншими особами, які проживають у квартирі. Проте ОСОБА_3 порушила умови договору, при передачі будинкової книги позивачу стало відомо, що у квартирі зареєстрована дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_2 Позивач вказує, що перед укладанням договору купівлі-продажу при огляді квартири було встановлено, що фактично у вказаній квартирі ніхто не проживає, квартира вільна від речей домашнього вжитку, пустує.

Позивач вважає, що права відповідача ОСОБА_2 на проживання в спірній квартирі похідні від прав колишнього власника ОСОБА_3, членом сім'ї якої вона була та за згодою якої проживала у квартирі та була зареєстрована.

Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає у спірній квартирі, втратила право на користування житлом, так як її мати ОСОБА_3 відчужила його, тому позивач звернувся до суду та просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом у квартирі №12 в будинку №13 на 5-му мікрорайоні в м.Нововолинську, Волинської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, від його імені діє представник ОСОБА_5, яка подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позов просить задовольнити повністю. Щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з′явилась, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, через оголошення в газеті «Волинь-нова», про причини неявки в судове засідання не повідомила.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 в судове засідання не з′явилась, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання не повідомила.

Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Із договору купівлі - продажу квартири від 06 листопада 2015 року, який посвідчено нотаріально (а.с.6) вбачається, що квартира №12 в будинку №13 на 5-му мікрорайоні в м.Нововолинську, Волинської області належить позивачу ОСОБА_1, який придбав її у гр. ОСОБА_3, від імені якої діяв її представник ОСОБА_4

Право власності ОСОБА_1 на квартиру №12 в будинку №13 на 5-му мікрорайоні в м.Нововолинську, Волинської області зареєстровано у встановленому законом порядку, що стверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.11.2015 року (а.с.7).

Як вбачається із пункту 7 договору купівлі - продажу квартири від 06 листопада 2015 року продавець ОСОБА_3, від імені якої діє її представник ОСОБА_4, зобов'язується в строк до 8 листопада 2015 року сплатити заборгованість з комунальних послуг, знятись з реєстрації місця проживання особисто та з іншими особами, які проживають у квартирі, звільнити квартиру від речей, вилучити ключі від квартири в осіб які їх мали і передати квартиру покупцю ОСОБА_1 (а.с.6).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована в спірній квартирі, за адресою:5-й мікрорайон, 13/12 в м.Нововолинську, Волинської області з 16.09.2006 року. В даній квартирі з 30.12.1997 року була зареєстрована гр. ОСОБА_3, яка 05 листопада 2015 року знята з реєстрації (а.с.10-12).

В судовому засіданні встановлено, що у 2015 році змінився власник спірної квартири. Власником квартири став позивач ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі - продажу від 06 листопада 2015 року та витягом про реєстрацію права власності. (а.с.6,7). В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сімї нового власника позивача ОСОБА_1 Відповідач тривалий час не проживає в спірній квартирі, однак не знялась з реєстрації в даній квартирі не зважаючи на те, що ОСОБА_3 перестала бути її власником та знялась з реєстрації 05 листопада 2015 року, та не забезпечила зняття з реєстрації своєї дочки - відповідача по справі ОСОБА_2 в строк до 08 листопада 2015 року згідно з п.7 договору купівлі-продажу квартири від 06 листопада 2015 року.

За змістом статті 156 ЖК України право членів сімї попереднього власника ОСОБА_3 на користування квартирою за адресою: 5-й мікрорайон, 13/12 в м.Нововолинську, Волинської області, що їй належала на праві власності є похідним від права останньої на користування зазначеною жилою площею. ОСОБА_3, яка являється продавцем продала спірну квартиру ОСОБА_1, який є позивачем по справі та покупцем даної квартири за договором купівлі - продажу квартири (а.с.6). З дня укладення договору купівлі - продажу квартири і переходу права власності на спірну квартиру до позивача ОСОБА_1 її попередній власник ОСОБА_3 втратила право власності, а отже і користування спірною квартирою з дня продажу даної квартири гр. ОСОБА_1, у звязку із чим члени сімї ОСОБА_3 зокрема відповідач ОСОБА_2 також втратила право на користування зазначеним житлом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 до членів сімї нового власника квартири - позивача ОСОБА_1 не належать.

Оскільки власник спірного будинку змінився, тому новий власник має право на реалізацію передбаченого ст. 317, ст. 319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном та права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до 42 Конституції України, положень Цивільного Кодексу України (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України), ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції вбачається, що зазначеними актами закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України, а об'єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (статті 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Із зазначеного випливає, що виникнення права членів сімї власника будинку (квартири) на користування цією квартирою та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника квартири права власності на цю квартиру, а отже, припинення права власності особи на будинок (квартиру) припиняє право членів її сім'ї на користування цією квартирою, тому вони втрачають право на користування цією квартирою та за позовом нового власника визнаються судом такими, що втратили право на користування квартирою.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

На думку суду, відповідно до статті 16 ЦК України захист права позивача ОСОБА_1 на безперешкодне володіння, користування та розпорядження її майном спірною квартирою має бути реалізовано судом шляхом усунення перешкод у користуванні її майном, а також шляхом визнання відповідача такою, що втратила право на користування спірною квартирою - припинення дії, яка порушує право позивача (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою, яка знаходиться за адресою: Волинська область, м.Нововолинськ, 5-й мікрорайонАДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, ст.ст.212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 391, 401 ЦК України, ст.ст. 64, 65, 150, 156, 158, 160 ЖК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: Волинська область, м.Нововолинськ, 5-й мікрорайонАДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.М. Ушаков