У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про стягнення заборгованості за кредитним договором та процентів, нарахованих за користування кредитом за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 06 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю

«Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 17 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «Укрсиббанк»; банк), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «Укрсиббанк»), та відповідачем - ОСОБА_4 укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого остання отримала кредитні кошти у сумі 80 000 доларів США з кінцевим терміном повернення 17 липня 2018 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 17 липня 2008 року між банком та ОСОБА_5 укладений договір поруки № 217976, відповідно до умов якого останній зобов'язався солідарно відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором.

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором,

17 липня 2008 року між банком та ОСОБА_6 укладений договір поруки № 218050, відповідно до умов якого останній зобов'язався солідарно відповідати у повному обсязі за виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором.

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладений договір факторингу № 1, за умовами якого право вимоги кредитної заборгованості банку до ОСОБА_4 за кредитними договором та до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за договорами поруки відступлені ТОВ «Кей-Колект».

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 умов договору, станом на 19 жовтня 2012 року утворилась заборгованість у розмірі

56 516,74 доларів США, що еквівалентно 451 738 гривням 30 копійкам, з яких: заборгованість за кредитом - 40 000 доларів США, що еквівалентно

319 720 гривень; заборгованість за відсотками - 16 516,74 доларів США, що еквівалентно 132 018 гривень 30 копійок, а тому після уточнень позовних вимог просило суд солідарно стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 58 516,74 доларів США, що еквівалентно 1 316 685 гривням 45 копійокам, а також судові витрати.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19 березня

2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 06 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором від 17 липня 2008 року у розмірі 38 075,53 доларів США, еквівалент 838 254 грн. 61 коп.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норма матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову до ОСОБА_4 та ухвалюючи в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що відповідач належним чином не виконувала зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка обґрунтовано стягнута на користь банку на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 1046 ЦК України.

Встановлено, що відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_5, як фінансовим поручителям, 04 вересня 2009 року банком були направлені письмові вимоги щодо дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом у 30-денний строк, які були ними отримані. Тобто банк, у зв'язку з порушенням позичальником своїх зобов'язань відповідно до умов кредитного договору застосував право на повернення кредиту достроково та визнав термін повернення кредиту таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог до поручителів ОСОБА_6 та ОСОБА_5, апеляційний суд правильно погодився з висновком про те, що порука відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України є припиненою, оскільки на час укладення договору факторингу строк, в межах якого позивач звернувся до суду з позовом, сплинув.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко О.М. Ситнік