АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/4300/15-ц
Провадження № 22-ц/792/226/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Купельського А.В., Фанди В.П.,

секретар - Лапко Ю.В.,

за участю: апелянта - Кушнірука В.В.,

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання,

встановила:

В березні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 усіх його доходів, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення навчання.

В обґрунтування вимог вказала, що вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано в лютому 1997 року. Від шлюбу у них є син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначає, що син досяг повноліття, проте продовжує навчання на першому курсі денної форми у Національній академії державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, а тому потребує матеріальної допомоги.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2015 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Волиця Красилівського району Хмельницької області, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05 березня 2015року і до досягнення 23-річного віку, але не довше, ніж до припинення навчання. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

_____________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Демінська А.А.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 50

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та залишено без змін рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2015 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року, справу передано на новий апеляційний розгляд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_4 отримує всі види забезпечення у навчальному закладі, а позивачем не надано доказів того, що син потребує матеріальної допомоги на навчання чи проживання. Посилається на своє скрутне матеріальне становище, оскільки на його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка не працевлаштована. Разом із своєю сім'єю він проживає в орендованій кімнаті гуртожитку, плата за оренду становить близько 700 грн. в місяць.

Апелянт ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Позивач ОСОБА_3 повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилася.

Представник позивача ОСОБА_3- ОСОБА_2, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_4 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився.

Заслухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач має можливість надавати для утримання сина матеріальну допомогу та зобов'язаний надати таку допомогу у зв'язку з продовженням ним навчання.

Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

Встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками повнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається на денній формі навчання у Національній академії Державної прикордонної служби України ім.Б.Хмельницького.

Згідно з наказом ректора Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького від 02 серпня 2014 року №339-ос «Про особовий склад» ОСОБА_4 з 2 серпня 2014 року занесено в списки персоналу курсантів Національної академії, зараховано на всі види забезпечення, присвоєно військове звання «солдат» та призначено на посаду курсантів на І курс за напрямом підготовки «охорона та захист державного кордону».

Зідно з довідками Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького від 25.01.2016 року та 05.02.2016 року курсант ОСОБА_4 перебуває на всіх видах забезпечення, а зокрема на медичному обліку, забезпечується лікуванням, медичними препаратами та забезпечується харчуванням за рахунок коштів державного бюджету (на безоплатній основі). Речовим майном та продовольством ОСОБА_4 забезпечується як військовослужбовець Державної прикордонної служби України відповідно до норм, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 20.08.2008р. №727 та від 29.03.2002р. №426. Також, ОСОБА_4 проживає на території академії в гуртожитку за рахунок коштів державного бюджету та отримує грошове забезпечення, розмір якого за період з січня 2015 року по січень 2016 року становить 3864грн.32коп..

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто однією із умов стягнення аліментів на повнолітню дитину є його потреба у зв'язку з навчанням у матеріальній допомозі; можливість відповідача надавати матеріальну допомогу.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_1 зазначав про відсутність у нього можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, оскільки його місячний дохід складає близько 2000 грн, а на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та дружина, яка не працює.

Відповідач ОСОБА_1 працює у Кам'янець-Подільському індустріальному коледжі на посаді викладача та отримує систематичний дохід. За період з січня 2015 року по грудень 2015 року відповідач отримав заробітну плату у сумі 28065грн.85коп..

Відповідно до довідки про склад сім'ї та прописку відповідач ОСОБА_1 проживає у гуртожитку, який належить Кам'янець-Подільському індустріальному коледжу. На утриманні відповідача перебувають ще двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, які є студентами Кам'янець-Подільського базового індустріального коледжу.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 після вступу до Національної академії Державної прикордонної служби України ім.Б.Хмельницького має повне державне забезпечення, а відповідач ОСОБА_1 не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, відсутні підстави, передбачені ст.199 СК України, для стягнення аліментів з відповідача на його утримання. При цьому колегія суддів не приймає до уваги витрати ОСОБА_4 на відпочинок як в межах України, так і за кордоном, оскільки ці витрати не пов'язані з навчанням.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_4 про стягнення аліментів на період навчання.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча/ підпис Судді/ підписи

З оригіналом згідно/

суддя Апеляційного суду Т.В.Спірідонова