Справа № 583/1750/16-ц
30 червня 2016 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Верес М.Ф.
при секретарі Чепура В.С.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод по володінню та користуванню квартирою, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
31 травня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору дарування від 04.12.2013 року є власницею квартири № 63 по вул. Перемоги (Леніна), 11 в м. Охтирка Сумської області. В квартирі за вказаною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_3. Відповідач понад рік без поважних причин не проживає за даною адресою, у квартирі не зявляється, участі в її утриманні не приймає, комунальні послуги не сплачує. Просить суд усунути перешкоди по володінню та користуванню квартирою, як обєктом права приватної власності ОСОБА_2 у вигляді квартири № 63 по вул. Перемоги (Леніна), 11 в м. Охтирка Сумської області, відповідно до договору дарування одним із співвласників на користь другого співвласника своєї частки квартири у праві спільної сумісної власності без виділу цієї частки від 4.12.2013 року, шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вигляді квартири АДРЕСА_1.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі та стягнути судові витрати.
Відповідач, будучи повідомленим у встановленому законом порядку про день та час розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з'явився, будь - яких заяв від нього не надійшло. Атому, суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.
Згідно вимог ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 107 ч. 2 Житлового кодексу України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до вимог ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.
Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.
До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Крім того, відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З матеріалів справи вбачається, що згідно договору-дарування від 04.12.2013 року позивачці ОСОБА_2 належить квартира № 63 по вул. Перемоги (Леніна), 11 в м. Охтирка Сумської області. (а.с. 7-8).
04.06.2014 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на ОСОБА_5. (а.с.10).
У квартирі № 63 по вул. Перемоги (Леніна) в м. Охтирка Сумської області зареєстрований відповідач ОСОБА_3.
Свідок ОСОБА_6 підтвердила суду, що в січні 2015 року її колишній чоловік, відповідач ОСОБА_3, зібрав свої речі та залишив квартиру № 63 по вул. Перемоги (Леніна), 11 в м. Охтирка. За вказаною адресою з січня 2015 року ОСОБА_3 не проживає, участі в утриманні квартири не приймає, комунальні послуги не сплачує, у квартирі не зявляється.
Допитані в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили суду, що товаришують з ОСОБА_6, яка є матірю позивачки та колишньою дружиною відповідача. Часто бувають у неї вдома, проводять разом свята, ОСОБА_6 шиє їм одяг. Відповідач ОСОБА_3 з січня 2015 року у квартирі № 63 по вул. Перемоги (Леніна), 11 в м. Охтирка не проживає та не зявлявся.
Згідно п. 11 Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року відповідно до ст.107 ЖК (5464-10) наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.
На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).
Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.
Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що відповідач по справі більше року в спірній квартирі не проживає, житлом не користується. Витрат по утриманню житла не несе.
Враховуючи, що відповідач відсутній у спірному житлі понад встановлені строки, передбачені ст. 405 ч.2 ЦК України без поважних причин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 втратив право користування квартирою № 63 по вул. Перемоги (Леніна), 11 в м. Охтирка Сумської області, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_2 були понесені витрати на правову допомогу фахівця в галузі права ОСОБА_1
Згідно ст. 84 ЦПК України - витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків, надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
В обґрунтування понесених витрат на правову допомогу представником ОСОБА_2 ОСОБА_1 надано договір про надання правової допомоги від 31.05.2016 року, укладений між ОСОБА_2 та фахівцем в галузі права ОСОБА_1, акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги, розрахункова квитанція від 31.05.2016 року на суму 1000 гривень.
Як передбачено ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.
Судом встановлено, що фахівцем в галузі права ОСОБА_1 надавалась правова допомога під час участі в судовому засіданні 16 червня 2016 року тривалістю 11 хвилин, 30 червня 2016 року тривалістю 27 хвилин, що підтверджується журналами судових засідань від 16.06.2016 року, 30.06.2016 року по даній справі.
Враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи та необхідний і фактично наданий фахівцем в галузі права обсяг правової допомоги, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, часу витраченого на участь у судових засіданнях, суд вважає, що з ОСОБА_3 в розумінні ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» необхідно стягнути 500 гривень.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену останньою при подачі позовної заяви до суду суму судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 107, 150, 156, 64 Житлового кодексу України, ст.ст. 316, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 3, 10-11, 57-60, 80, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Усунути перешкоди по володінню та користуванню належною ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на праві власності квартирою № 63 по вул. Перемоги (Леніна), 11 в м. Охтирка Сумської області та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 таким, що втратив право користування квартирою № 63 по вул. Перемоги (Леніна), 11 в м. Охтирка Сумської області.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. та витрати за правову допомогу в розмірі 500 гривень, а всього 1051 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Охтирським міськрайонним судом Сумської області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Суддя : М.Ф. Верес