АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ [1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Качана В.Я.

при секретарі Ломанову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення зборів ініціативної групи про скликання позачергової конференції та рішення позачергової конференції членів, застосування наслідків недійсності правочину шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення права, за апеляційними скаргами Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту», ОСОБА_2 та представника ОСОБА_4, який не брав участі у справі, - ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року

встановила:

16 березня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.12.2015 року просив суд: визнати недійсним рішення зборів ініціативної групи членів Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» (далі - ВГО «ВФТС»), закріплене у протоколі від 07.02.2015 р. про скликання позачергової конференції членів ВГО «ВФТС»; визнати недійсним рішення позачергової конференції, закріплене у протоколі №1 позачергової конференції членів ВГО «ВФТС» від 09.02.2015 р.; застосувати наслідки недійсності правочину шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення цього права.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідач ВГО «ВФТС» є Всеукраїнською громадською організацією, що користується правами самоврядності та здійснює свою діяльність на підставі Статуту, затвердженого 18.11.2008 року та зареєстрованого у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 5.1 цього Статуту, вищим керівним органом Федерації є Конференція. Згідно з п. 5.4 Статуту у період між Конференціями керівництво здійснює її президія.

Зазначив, що він є членом ВГО «ВФТС» з 22 березня 2009 року. На конференції ВГО «ВФТС» ( протокол № 3 від 18.12.2014 р.), його було обрано президентом цієї організації. В подальшому він дізнався, що група осіб під головуванням ОСОБА_3 та ОСОБА_2 07.02.2015 р. склали та виготовили протокол зборів ініціативної групи членів ВГО «ВФТС» та протокол №1 позачергової Конференції ВГО «ВФТС» від 09.02.2015 р., внаслідок чого було порушено його права, як члена та законно обраного президента ВГО «ВФТС».

В якості підстав для задоволення позову посилався на ту обставину, що в протоколі зборів ініціативної групи членів ВГО «ВФТС» від 7.02.2015 року вказано, що у зборах беруть участь 855 членів ВГО «ВФТС» із 1 200 членів, що складає більше ніж 1/3 його членів.

Разом з тим, членство у ВГО «ВФТС» підтверджується посвідченнями встановленого зразка, за час існування Федерації було зареєстровано членів та видано посвідчень у кількості 10 447 штук, що підтверджується довідкою ВГО «ВФТС» від 27.02.2015 р. №27 та відповідає загальній кількості індивідуальних та колективних членів цієї організації. Виходячи із загальної кількості членів, необхідного кворуму для скликання позачергової Конференції, не було.

Крім цього, вказані протоколи були скріплені відтиском круглої печатки, яка за зовнішніми ознаками значно відрізняється від дійсної печатки ВГО «ВФТС», про що було подано відповідну заяву до прокуратури Оболонського району м. Києва.

На порушення п. 5.2 Статуту ВГО «ВФТС» питання щодо норми представництва на Конференції та дати її проведення, які віднесені до виключної компетенції Президії Федерації, вирішені ініціативною групою членів ВГО «ВФТС».

На порушення вимог п.5.1 цього Статуту у конференції приймали участь представники лише одного осередку з двох зареєстрованих, що складає лише половину осередків.

Враховуючи ту обставину, що на засіданні президії ВГО «ВФТС» від 06.02.2015 р. ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6 було виключено зі складу членів на підставі п.3.9 Статуту за численні порушення статутних вимог, у ОСОБА_3 було відсутнє право бути обраним президентом федерації, а у ОСОБА_2 та ОСОБА_6 - права голосувати за таке рішення.

Оскільки управління ВГО «ВФТС» незаконними президентом та президією порушує права позивача, як його члена та президента ВГО «ВФТС», а також права усіх інших її членів, просив позов задовольнити.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року позов задоволено частково. Визнано недійсним рішення зборів ініціативної групи, закріплене у протоколі Зборів ініціативної групи членів ВГО «ВФТС» від 07.02.2015 року про скликання позачергової Конференції членів ВГО «ВФТС». Визнано недійсним рішення позачергової Конференції, закріплене у протоколі № 1 позачергової Конференції членів ВГО «ВФТС» від 09.02.2015 року. В решті позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ВГО «ВФТС» просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити та стягнути судовий збір.

Посилається на ті підстави, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, оскільки вирішив спір відповідно до позовних вимог, що були заявлені вже після початку розгляду судом справи по суті. Оскільки суд не оголошував свого рішення про те, що справа розглядається з урахуванням змінених позовних вимог, суд фактично розглядав спір за первісно заявленими позовними вимогами, однак цього спору не вирішив.

При цьому судом не вирішено питання про залучення до участі у справі осіб, які є дійсними учасниками правовідносин, що заявлені позивачем як спірні, та ухвалив рішення про задоволення позову до неналежного відповідача.

Оскарження в судовому порядку дій, рішень конференції ВГО «ВФТС», зборів окремих членів ВГО «ВФТС» (ініціативної групи) не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту порушених прав членів громадської організації, оскільки йдеться про акти та дії об'єднання громадян, що належать до внутрішньоорганізаційної діяльності громадського об'єднання і є його виключною самоврядною компетенцією. При цьому судом порушено ч.1 ст.36 Конституції України, оскільки не наведено жодного обґрунтування підстав втручання суду у самоврядну діяльність громадської організації.

Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження обставин порушення його прав.

Судом не враховано факт визнання позивачем обставин законності і безспірності позачергової Конференції від 09.02.2015 р., що була проведена за рішенням Зборів ініціативної групи від 07.02.2015 р. при розгляді адміністративної справи №826/8625/15.

При вирішенні спору судом неправильно застосовано Закон України «Про громадські об'єднання» та проігноровано той факт, що всеукраїнський статус громадське об'єднання може мати за наявності у нього відокремлених підрозділів у більшості адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у ч.2 ст.133 Конституції України (тобто у більшості із 27 одиниць). Загальна кількість делегатів, що представляла місцеві осередки у конференції 09.02.2015 р. була достатньою для забезпечення правомочності цієї конференції. Оспорювані позивачем рішення були прийняті до відома у встановленому чинним законодавством порядку та пройшли державну реєстрацію із внесенням відповідних змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців.

В апеляційній скарзі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Змінити мотивувальну частину рішення суду в тій частині, в якій зазначені підстави суду для відмови у задоволенні інших позовних вимог, доповнивши основною підставою для відмови те, що зміна предмету позову в цій часині (додана нова вимога) відбулася з порушенням вимог до цивільного процесу. Стягнути з позивача на його користь судовий збір.

Доводи апеляційної скарги також ґрунтуються на порушенні судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначив, що довідка від 27.02.2015 р. №27 про загальну кількість членів ВГО «ВФТС» - 10 447 осіб є нікчемною, оскільки спростовується даними протоколу №1 від 12.03.2015 р., підписаного ОСОБА_1 та ОСОБА_7 Крім цього, повноваження ОСОБА_7, як голови виконкому ВГО «ВФТС», були припинені 09.02.2015 р. Доказів наявності повноважень у осіб, які підписали вказану довідку, на її підписання суду не надано. При цьому суд неправомірно переклав обов'язок доказування про чисельність ВГО «ВФТС» в 10 000 осіб на відповідача.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, просить скасувати в частині рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року та закрити провадження у справі у зв'язку з непідсудністю розгляду справи судами цивільної юрисдикції. У разі, якщо Апеляційний суд м. Києва вважатиме, що спір по справі підсудний судам цивільної юрисдикції - скасувати рішення суду в частині задоволених позовних та ухвалити нове, яким в оскаржуваній частині відмовити в задоволенні позову повністю.

Свої доводи обґрунтовує тим, що вказане рішення напряму зачіпає права та інтереси ОСОБА_4, оскільки він був один із членів ініціативної групи, відповідно до протоколу засідання комісії з реорганізації ВГО «ВФТС» №5 від 22.09.2015 р. під головуванням ОСОБА_1 він був позбавлений членства в Федерації. Судове рішення в даній справі може вплинути на його можливість бути учасником та суддею міжнародних змагань.

Також посилається на об'єктивну упередженість суду першої інстанції, оскільки під час подання уточнень та доповнень до позовної заяви 14.12.2015 р. відбулась фактично зміна підстав та предмету позову.

При вирішенні спору судом першої інстанції не було взято до уваги норми законодавства, які діяли на момент прийняття статуту, якими не передбачалось реєстрації місцевих осередків громадського об'єднання відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Також зазначив, що станом на 10.02.2015 р. - дату проведення Зборів ініціативної групи для скликання Конференції не існувало реєстру членів Федерації, що встановлено Київським апеляційним адміністративним судом. Статутом від 09.02.2015 р. запроваджено фіксоване членство у Федерації, порядок обрання членів та ведення реєстру членів Федерації. Відсутність реєстру членів Федерації унеможливлює встановлення правомочності засідання ініціативної групи від 10.02.2015 р. та позачергової Конференції Федерації від 12.03.2015 р. Таким чином вбачається, що довідка ВГО «ВФТС» №27 від 27.02.2015 р. містить неправдиві відомості.

Позовні вимоги мали бути пред'явлені безпосередньо до членів Федерації - ініціативної групи, оскільки вони мають право ініціювати скликання позачергової конференції, обирати та направляти делегатів на позачергову Конференцію.

В судовому засіданні представники ВГО «ВФТС» - ОСОБА_8, ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_8, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 апеляційні скарги підтримали та просили їх задовольнити.

Представники ОСОБА_1 - ОСОБА_9, ОСОБА_10 просили апеляційні скарги відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1-3 ст.1 Закону України «Про громадські об'єднання» громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об'єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Відповідно до ч.1 п.2, ч.3 ст.3 цього Закону громадські об'єднання утворюються і діють на принципах самоврядності. Самоврядність передбачає право членів (учасників) громадського об'єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об'єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об'єднання, крім випадків, визначених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ВГО «ВФТС» затверджено Установчою конференцією від 18.11.2008 року (протокол №1) та зареєстровано наказом Міністерства юстиції України №2104/5 від 04.12.2008 р.

Відповідно до Статуту ВГО «ВФТС» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, вищим керівним органом Федерації є Конференція. Конференція скликається президією за необхідністю, але не рідше одного разу на п'ять років (п.5.1) (а.с.19 т.1).

Відповідно до протоколу №8 засідання президії ВГО «ВФТС»» від 18.11.2014 р., у зв'язку з листом президента ОСОБА_11 про складення з себе повноважень президента, було вирішено скликати 16.12.2014 р. позачергову Конференцію.

Відповідно до протоколу Конференції ВГО «ВФТС» від 16.12.2014 р., президентом Федерації було обрано ОСОБА_3 (а.с. 93 т.8).

Крім цього, відповідно до протоколу президії ВГО «ВФТС» від 16.12.2014 р., було вирішено скликати позачергову Конференцію та встановити дату її проведення 18.12.2014 р. (а.с.128 т.8).

На позачерговій Конференції ВГО «ВФТС» 18.12.2014 р. (протокол №3) вирішено обрати президентом організації ОСОБА_1 (а.с.132 т.8).

У зв'язку з Конференцією, яка була проведена 16.12.2014 року та подальшими діями окремих членів, що виявили незгоду із прийнятими на ній рішеннями, за ініціативою групи членів ВГО «ВФТС» в кількості 855 осіб, вирішено скликати позачергову Конференцію та провести її 09.02.2015 р.

Вказане рішення оформлено протоколом зборів ініціативної групи членів ВГО «ВФТС» від 07.02.2015 р. (а.с. 8 т.9).

Відповідно до протоколу №1 позачергової Конференції ВГО «ВФТС» від 09.02.2015 р., вирішено провести позачергову Конференцію, яку скликано членами ВГО «ВФТС», що складають більше 1/3 її членів, протокол від 07.02.2015 р. (а.с.113 т.9).

На вказаній конференції було вирішено внести зміни до Статуту ВГО «ВФТС» та затвердити нову редакцію Статуту, припинити повноваження раніше обраних керівних органів ВГО «ВФТС», обрати нову президію, ревізійну комісію, президентом - ОСОБА_3, а також затвердити та ввести в дію нову печатку, змінити місцезнаходження цієї організації.

Відповідно до правового висновку щодо відповідності законам України та статуту повідомлення про зміни у складі керівних органів ВГО «ВФТС», затвердженого 18.02.2015 р. заступником Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, рішення про внесення змін до складу керівних органів ВГО «ВФТС» прийнято на Позачерговій Конференції ВГО «ВФТС», протокол від 09.02.2015 року. Позачергову Конференцію скликано за ініціативи більше 1/3 членів, що відповідає п.5.2 Статуту (а.с.197 т.1).

Судом встановлено, що відповідно до даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 14.12.2015 року президентом ВГО «ВФТС» є ОСОБА_3

Ухвалюючи рішення про визнання недійсними рішення зборів ініціативної групи (протокол від 07.02.2015 року) про скликання позачергової Конференції та рішення позачергової Конференції (протокол № 1 від 09.02.2015 року), суд першої інстанції виходив з того, що у зборах ініціативної групи членів ВГО «ВФТС» 07.02.2015 р. брало участь менше третини членів Федерації, що не відповідає п.5. 2 Статуту ( в редакції 04.12.2008 р.) та суперечить змісту цього протоколу щодо кількості членів, які приймали в них участь. Як наслідок - рішення про проведення позачергової конференції та похідне від нього рішення позачергової конференції не відповідають вимогам чинного законодавства України та Статуту Федерації.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що реєстр осіб, які брали участь у зборах ініціативної групи членів ВГО «ВФТС» 07.02.2015 р., суду надано не було, зміст протоколу щодо кількості членів ВГО «ВФТС» не узгоджується з кількістю членів ВГО «ВФТС», визначеної в довідці від 27.02.2015 р. вих.№27 (а.с.27 т.1), а також тієї обставини, що у позачерговій Конференції 09.02.2015 р. приймали участь ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, які були виключені зі складу членів ВГО «ВФТС» (протокол №1 засідання президії ВГО «ВФТС» від 06.02.2015 р.).

Крім цього, суд першої інстанції виходив з того, що існує невідповідність кількісних даних про відокремлені підрозділи ВГО «ВФТС», що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ( кількість обласних осередків - 2) даним, що містяться у протоколі №1 позачергової конференції від 09.02.2015 р.

При цьому судом не зазначено, яким чином ця невідповідність вплинула на загальний висновок про визнання недійсним рішення, закріпленого в протоколі №1 позачергової Конференції від 09.02.2015 р.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на неповно встановлених обставинах справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень п.3.2, 3.2 Статуту ВГО «ВФТС» в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, індивідуальними членами Федерації є громадяни України, громадяни іноземних держав, особи без громадянства, що досягли 18 років, якщо він є тренером, суддею або танцюристом, визнають цей Статут, надають матеріальну підтримку Федерації або іншою активною діяльністю у встановленому порядку сприяють реалізації мети та завдань Федерації для досягнення цілей, визначених цим Статутом. Рішення про надання індивідуального членства приймається Президією Федерації. Члени вступають і вибувають з Федерації шляхом подачі відповідної заяви на розгляд Президії (а.с.18 т.1).

Відповідно до п.5.2 цього Статуту скликання Конференції здійснюється Президією Федерації, яка встановлює норму представництва на конференції й дату її проведення. Позачергова Конференція Федерації може бути скликана за рішенням Президії, Ревізійної комісії або з ініціативи більше 1/3 (однієї третини) членів Федерації (а.с.20 т.1).

Вказаним Статутом не передбачено ведення фіксації чи реєстрації членів ВГО «ВФТС».

Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В даному випадку саме позивач повинен був довести правдивість свого твердження про загальну кількість членів організації на час прийняття оскаржуваних рішень - 10 472 осіб.

Разом з тим, позивачем не надано заяв про прийняття у члени Федерації, або відповідних рішень, прийнятих Президією Федерації за наслідками розгляду таких заяв станом на 07.02.2015 р.

Цієї інформації також не містить реєстраційна справа ВГО «ВФТС», яка була витребувана судом апеляційної інстанції для з'ясування вказаної обставини.

Відповідно до даних про місцеві осередки ВГО «ВФТС», що містяться у вказаній реєстраційній справі, на момент створення ВГО «ВФТС» налічувала 24 осередки з загальним кількісним складом членів - 141 особа (а.с.15-18 т.8).

Як вбачається зі змісту протоколу зборів ініціативної групи від 07.02.2015 р., у зборах приймають участь 855 члени ВГО «ВФТС» із 1200 членів, які за своїм віком відповідають нормам Статуту і у сукупності складають більш, ніж 1/3 членів ВГО «ВФТС».

До вказаного протоколу надано реєстр осіб - членів ВГО «ВФТС», які взяли участь у Зборах ініціативної групи членів 07.02.2015 р. (а.с. 9-112 т.9).

Доводи останнього про те, що членство у ВГО «ВФТС» підтверджується посвідченням встановленого зразка і за весь час існування Федерації зареєстровано членів та видано відповідних посвідчень у кількості 10 447 штук, що підтверджується довідкою від 27.02.2015 р. за №27 та відповідає загальній кількості індивідуальних та колективних членів ВГО «ВФТС», а не 1200, як це зазначено в оскаржуваному протоколі, є необґрунтованими.

Надана позивачем довідка від 27.02.2015 р. вих. № 27 за підписами голови виконкому ВГО «ВФТС» ОСОБА_7 та головного бухгалтера ОСОБА_15, відповідно до якої станом на дату її видачі загальна кількість членів ВГО «ВФТС» складала 10 136 спортсменів та 330 суддів, а загальна кількість членів організації - 10 472 осіб, на думку колегії суддів не може бути належним та достатнім доказом у підтвердження цього факту, оскільки наявні в ній відомості не підтверджуються належними документами, а саме заявами та відповідними рішеннями про прийняття у члени цього об'єднання.

Крім цього, матеріали справи містять іншу інформацію про кількість членів об'єднання, яка суперечить даним цієї довідки.

Так, відповідно до довідки за вимогою від 18.02.2015 р. вих. №18 за підписом ОСОБА_1, станом на 19.02.2015 р. загальна кількість членів ВГО «ВФТС» складає: 10 117 спортсменів та 330 суддів. Таким чином, загальна кількість членів організації складає 10 447 осіб (а.с.139 т.9).

Відповідно до письмових пояснень представника позивача ОСОБА_9 від 31.05.2016 р., загальна кількість танцюристів та суддів ВГО «ВФТС» становить більше 10 000 осіб, серед яких 9 962 танцюристів та 347 суддів. Серед вказаних осіб станом на 07.02.2015 р. досягли 14 років 2 945 осіб, тобто віку, з якого особи користуються всіма правами члена громадської організації (а.с.99 т.4).

Разом з тим, членом ВГО «ВФТС» (п.3.2 Статуту) є особа, яка досягла 18 років.

Належних та допустимих доказів того, яку кількість членів Федерації складають особи, що досягли віку 18 років, суду надано не було.

Відповідно до вимог ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, колегія суддів вважає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів у підтвердження своїх посилань, що кількісний склад ВГО «ВФТС» станом на час ухвалення оспорюваних рішень становив 10 472 осіб, вказана обставина не була встановлена і судом, а тому суд першої інстанції не мав підстав для висновку, що позачергова Конференція Федерації була скликана за ініціативи членів Федерації, кількісний склад яких не перевищував 1/3 членів Федерації, як це передбачено п.5.2 Статуту.

Скріплення протоколів зборів ініціативної групи від 07.02.2015 року про скликання позачергової Конференції та протоколу позачергової Конференції № 1 від 09.02.2015 року відтиском круглої печатки ВГО «ВФТС», що відрізняється від дійсної печатки цієї громадської організації, не є обставиною, що свідчить про недійсність самих рішень.

Матеріали реєстраційної справи ВГО «ВФТС» також не містять даних про рішення уповноваженого органу з питань реєстрації про прийняття повідомлення ВГО «ВФТС» про зміни у складі керівного органу - Президії у зв'язку з виключенням з її складу ОСОБА_2 та ОСОБА_6

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про застосування наслідків недійсності правочину шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення права, є законним та обґрунтованим.

Допущенні при цьому порушення норм процесуального права щодо прийняття до розгляду вказаної вимоги після початку розгляду справи по суті не є підставою для його скасування.

Відповідно до ч.3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на те, що відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, враховуючи ту обставину, що заявлені позовні вимоги з урахуванням змін та доповнень були прийняті та розглянуті судом першої інстанції, правові підстави для розгляду та вирішення апеляційним судом первісно заявлених позовних вимог відсутні.

Доводи апеляційних скарг представника ВГО «ВФТС» та ОСОБА_2 у вказаній частині є необґрунтованими та підлягають відхиленню.

З огляду на те, що позивач вважав свої права порушеними саме діями ВГО «ВФТС», доводи вищевказаних апеляційних скарг в тій частині, що позов заявлено до неналежного відповідача також підлягають відхиленню.

Оскільки судом першої інстанції не вирішувався спір з приводу питань, які стосуються суті прийнятих рішень, внутрішньо організаційної діяльності або виключної компетенції громадської організації, правові підстави для закриття провадження по справі у суду першої інстанції були відсутні.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника ВГО «ВФТС» в тій частині, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про наявність 2 відокремлених підрозділів ( місцевих осередків) не дають підстав для неврахування відомостей про існування у складі ВГО «ВФТС» 26 місцевих осередків, які містяться у Реєстрі громадських об'єднань.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про громадські об'єднання» громадське об'єднання, зареєстроване в установленому порядку, може мати всеукраїнський статус за наявності у нього відокремлених підрозділів у більшості адміністративно-територіальних одиниць, зазначених у частині другій статті 133 Конституції України, і якщо таке громадське об'єднання підтвердило такий статус у порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Наявність у ВГО «ВФТС» всеукраїнського статусу підтверджена матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_4 в тій частині, що даний спір не підсудний судам цивільної юрисдикції, а тому підлягає закриттю є необґрунтованими.

Позовних вимог з приводу визнання протиправними дій суб'єктів владних повноважень, які надавали правові висновки щодо прийнятих рішень позачерговою Конференцією ВГО «ВФТС» від 09.02.2015 р. та здійснювали державну реєстрацію відповідних змін по справі не заявлено.

Вказаний спір також не є спором з приводу реалізації державної політики у галузі спорту.

За наслідками розгляду апеляційних скарг суд розподіляє судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту», ОСОБА_2 та представника ОСОБА_4, який не брав участі у справі, - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 грудня 2015 року в частині задоволених позовних вимог та стягнення судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення зборів ініціативної групи про скликання позачергової конференції та рішення позачергової конференції членів відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Всеукраїнської громадської організації «Всеукраїнська федерація танцювального спорту» судові витрати в сумі 535 грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 535 грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 535 грн. 92 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді:

Справа №22-ц/796/3813/2016 Головуючий у суді першої інстанції: Астахова О.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М