Справа № 462/8764/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2016 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд,

в с т а н о в и в:

ПАТ «Акцент-Банк» звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 11207,49 грн. заборгованості за кредитним договором №АВН0R236180183 від 12.11.2013 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного з ПАТ «Акцент-Банк» договору №АВН0R236180183 від 12.11.2013 року ОСОБА_1 отримав в банку кредит у розмірі 5990,88 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак, відповідач належним чином умов договору не виконав і станом на 16.12.2015 року має заборгованість в сумі 11207,49 грн., з яких 5288,90 грн. заборгованість за кредитом, 3,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 838,74 грн. заборгованість по комісії, за користування кредитом, 4066,55 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 509,88 грн. - штраф (процентна частина).

Суд, ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який представив заяву, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу у його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечує /а.с.2/, що відповідає вимогам ст.158 ЦПК України.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак повідомлення про вручення поштового відправлення було повернуте поштовим відділенням у звязку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що відповідач свідомо не бажав отримати таке, адже як вбачається із відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Львівській області, відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.27/, на яку й було направлено дане повідомлення, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, крім цього, представник позивача зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом, 12.11.2013 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір №АВН0R236180183, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 5990,88 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с.7, 8-14/.

Кредитний договір складається із заяви позичальника від 12.11.2013 року, Тарифів та Умов надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» /а.с.7, 8-1/).

Згідно Заяви від 12.11.2013 року відповідач ОСОБА_2 отримав строковий кредит у сумі 5990,88 грн. Цією ж заявою відповідач ствердив, що ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, своїм підписом підтвердив факт про надану йому повну інформацію про умови кредитування в банку /а.с.7/.

Пунктом 3.2.8 та 3.2.9 умов надання споживчого кредиту передбачено, що позичальник зобовязується надавати банку кошти для погашення заборгованості за даними умовами, включаючи кредит, винагороду й відсотки за користування кредитом, які передбачені заявою. А також повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченої суми кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 цих умов з дати виникнення простроченої заборгованості /а.с.9/.

Згідно п.5.1 та п.5.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. плюс 5% від суми заборгованості /а.с.13/.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно до вимог ст.546 ЦК України, виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом , пенею).

Як передбачено ч 3 ст.611 ЦК України, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання. У відповідності до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Також встановлено, та підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.6/, що ОСОБА_1 отримав кредит, однак, порушив взяті на себе, згідно кредитного договору, зобовязання, зокрема, станом на 16.12.2015 року має заборгованість в сумі 11207,49 грн., з яких 5288,90 грн. заборгованість за кредитом, 3,42 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 838,74 грн. заборгованість по комісії, за користування кредитом, 4066,55 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також 500 грн. штраф (фіксована частина) та 509,88 грн. штраф (процентна частина).

Враховуючи викладене і беручи до уваги, що ОСОБА_1 односторонньо порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 12.11.2013 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_1 в добровільному порядку взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором №АВН0R236180183 від 12.11.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 1218 грн. судового збору, сплаченого позивачем /а.с.24/.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610-611, 627, 1050, 1054 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 /ідентифікаційний номер / на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» /, МФО 307770, рахунок №0010/ - 11207 /одинадцять тисяч двісті сім/ гривень 49 копійок заборгованість за кредитним договором №АВН0R236180183 від 12.11.2013 року.

Стягнути із ОСОБА_1 /ідентифікаційний номер / на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» /, МФО 307770, рахунок №0010/ 1218 /одну тисячу двісті вісімнадцять/ гривень судового збору, сплаченого позивачем.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.