Справа № 643/9953/16-ц
Провадження № 2/643/5535/16

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді : Єлізарова І.Є., при секретарі Охріменко А.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності ,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом про виділ частки із майна, що є у праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що за ним та його братом ОСОБА_2, відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2011 року визнано право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 -Широнінців в м. Харкові, загальною площею 58,74 кв.м. Вказав, що за цей час він зробив капітальний ремонт та на протязі цих років постійно робив косметичний ремонт квартири та сприяв поліпшенню житлових умов, в звязку з чим між ними встановлена домовленість про збільшення його частки власності у квартирі. Також, що за цей час між ним та братом склалось фактичне користування квартирою, яке дозволило ним в натурі зробити розподіл приміщень з самостійними виходами та окремими незалежними житловими приміщеннями та допоміжними приміщеннями, він користується частиною квартири загальною площею 37,6 кв.м., житловою площею 13.2 кв.м., а відповідач ОСОБА_2 користується частиною квартири загальною площею 21,2 кв.м., житловою площею 12,9 кв.м. Згідно технічного паспорту КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 04.09.2014 року, ОСОБА_1А користується приміщеннями №5, №6, №7, №8, №9, №10 та частиною приміщень № 41, №51, Відповідач ОСОБА_2 користується приміщеннями № 1,№ 2, №3, №4 та частина приміщень загального користування № 41, № 51.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 зявився у судове засідання, проти позову не заперечував, підтвердив, що між ним та братом ОСОБА_1 досягнута домовленість щодо розподілу розмірів часток квартири, та погоджується на виділ йому 37/100 частини від загальної площі квартири.

Суд, вислухав позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню по наступних підставах.

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.12.2011 року визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 58,74 кв.м. за ОСОБА_2, ОСОБА_1, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.06.2015 року.

Відповідно до технічного паспорту КП „Харківське міське БТІ від 04.09.2014 року квартира АДРЕСА_2, загальною, площею 58,74 кв.м., житловою площею 26,1 кв.м., складається с двох кімнат, має дві вбиральні.

Позивач та відповідач, зазначили, що між ними склалось фактичне користування квартирою, яке дозволило в натурі зробити розподіл приміщень з самостійними виходами та окремими незалежними житловими приміщеннями, а саме: Позивач ОСОБА_1 користується приміщеннями №5, №6, №7, №8, №9, №10 та частиною приміщень № 41, №51, загальною площею 37,6 кв.м., житловою площею 13.2 кв.м., відповідач ОСОБА_2 користується приміщеннями № 1,№ 2, №3, №4 та частиною приміщень загального користування № 41, № 51 загальною площею 21,2 кв.м., житловою площею 12,9 кв.м.

Висновком ПП «Міський центр нерухомості» № 2016/804 від 04.08.2016 року, встановлено, що за технічними показниками є технічна можливість поділити спірну квартиру АДРЕСА_2 між власниками за фактичним користуванням, а саме за ОСОБА_1 визнати право власності за приміщеннями №5, №6, №7, №8, №9, №10 загальною площею 37,6 кв.м., житловою площею 13.2 кв.м, що складає 63/100 частини від загальної площі квартири та частиною приміщень загального користування № 41, №51, а за Відповідачем ОСОБА_2 право власності за приміщеннями № 1, № 2, №3, №4, загальною площею 21,2 кв.м., житловою площею 12,9 кв.м., що складає 37/100 частини від загальної площі квартири та частиною приміщень загального користування № 41, № 51. Зазначивши, що кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину квартири з самостійним виходом, приміщення переобладнані в окремі квартири з самостійними комунікаціями.

Згідно з положеннями ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст. 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Згідно ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність є власністю двох або більше осіб на одне і те ж майно без визначення часток кожного з них у праві власності. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до положень ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Оскільки, сторони домовились щодо розмірів часток у праві власності, які відповідають розмірам зазначеним у Висновку ПП «Міський центр нерухомості» - за позивачем ОСОБА_1 63/100 частини від загальної площі квартири, за відповідачем ОСОБА_2 37/100 частини від загальної площі квартири та приймаючи до уваги всі інші обставини, що встановлені судом по справі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і правомірними, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. ст. 356, ч. 3 ст. 358, 360, 364, ст. 370, ст.372 Цивільного кодексу України. ст.ст. 208-218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 та виділити в натурі майно, що належить ОСОБА_1 , на праві спільної сумісної власності, а саме: 63/100 частини квартири АДРЕСА_2 загальною площею 37,6 кв.м., житловою площею - 13,2 кв.м., що складається з приміщень № 5, № 6, №7, №8, №9, №10 та частину приміщень загального користування № 41 та № 51.

Визнати за ОСОБА_1, на праві власності 63/100 частини квартири АДРЕСА_2 загальною площею 37,6 кв.м., житловою площею - 13,2 кв.м., що складається з приміщень № 5, № 6, №7, №8, №9, №10 та на частину приміщень загального користування № 41 та № 51

Припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2, а саме на 63/100 частини квартири АДРЕСА_2 загальною площею 37,6 кв.м., житловою площею - 13,2 кв.м., що складається з приміщень № 5, № 6, №7, №8, №9, №10 та частину приміщень загального користування № 41 та № 51.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Московського районного

суду м. Харкова ОСОБА_3