Справа № 367/5867/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

06 січня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мікуліна А.В.,

при секретарі Дегтяр М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа: Управління ДАІ ГУ МВС України в Київській області про витребування майна з чужого незаконного володіння, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що є власницею автомобіля НОМЕР_1. Під керуванням водія ОСОБА_3В зазначеним вище автомобілем, 06.06.2015 року у Макарівському районі Київської області сталося ДТП, внаслідок якого загинули ОСОБА_4 та ОСОБА_5

07.06.2015р. під час проведення огляду місця ДТП, слідчим СУ ГУМВС України в Київській області Клименко А.М. було вилучено автомобіль НОМЕР_1, який за дорученням працівниками ДАІ ГУ МВС України в Київській області було доставлено та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів по вул. Садова, 20 в с. Горенка Київської області, що перебуває у віддані фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_2, зареєстрований 10.10.2007р. Ірпінською МДА Київської області, номер запису в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №0004894, свідоцтво В00№ 663617 та який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

07.06.2015р. було порушено кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000162, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Як вбачається з листа №18/11349 від 31.07.2015р. третя особа повідомила, що автомобіль НОМЕР_1 на підставі рішення слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Київській області капітана міліції 07.06.2015р. о 04год. 30хв. був постановлений на спецмайданчик.

Так, позивач, вказує, що питання щодо повернення вказаного транспортного засобу його власнику, розмір та підстави оплати послуг зі зберігання транспортного засобу не входить до компетенції третьої особи.

Зазначає, що за замістом розділу другого п.2.2, 2.2.1, Договору №8 «Про співпрацю щодо організації діяльності спецмайданчиків по зберіганню тимчасово затриманих транспортних засобів» від 25.02.2013р., укладеного між Державним підприємством МВС України «Київщина-Інформ-Ресурси» з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої, останній має право стягувати плату за витрати здійснені на зберігання транспортного засобу з власників транспортних засобів або уповноважених осіб останніх, що вилучені, у встановленому чинним законодавством порядку, співробітниками Державтоінспекції Київської області: ТЗ, які зберігаються на майданчиках та стоянках, що визначені п. 1.1 Договору; ТЗ, які визначені майном, що знаходяться у заставі; ТЗ, відносно власників яких були застосовані заходи адміністративного впливу; ТЗ, які перебували та/або перебувають у розшуку правоохоронними органами; ТЗ, власники яких визначаються (визначені) у судовому порядку.

Даний перелік є вичерпним.

Позивач зазначає, що у випадках не передбачених договором, відповідно до п.7.3 Договору сторони керуються чинним законодавством України. Так, як автомобіль НОМЕР_1 та його власник не підпадає під дію п.п. 2.2, 2.2.1 договору, а транспортний засіб був вилучений внаслідок проведення огляду місця події, в рамках досудового розслідування за ознаками вищезазначеного кримінального правопорушення, то відповідно до положень ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Крім того, «Volvo S70» д.н.з. НОМЕР_3 відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, він є тимчасово вилученим майном.

Згідно листа №14/50-0162кп від 21.07.2015р. відомо, що слідчий відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_6 запропонував відповідачу повернути транспортний засіб довіреній особі позивачу.

Вже 22.07.2015р. довірена особа позивача звернулась до відповідача із вимогою про повернення йому вилученого транспортного засобу, «Volvo S70» д.н.з. НОМЕР_3, у відповідь відповідачем було вручено рахунок №44 від 22.07.2015р. та повідомлено, що автомобіль можливо тримати після сплати коштів за наданим рахунком.

За змістом рахунку зазначеного вище постачальником - відповідач, покупцем - довірена особа (ОСОБА_3), підстава (договір) не вказано, товари: 1. послуги евакуатора в кількості 1 шт. сумою 1 200 грн., 2. послуги із зберігання автомобіля за період з 07.06.2015р. по 22.07.2015р. в кількості 1 шт. сумою 1 620 грн., всього 2 820,00 грн., у тому числі ПДВ 270 грн.

Крім того, стверджує, що законні правові підстави з утримання в спеціальному майданчику Державтоінспекції транспортного засобу відсутні, а тому з 07 червня 2015 року її автомобіль НОМЕР_4 після ДТП протиправно утримується на автомобільній стоянці, належній відповідачу. Дії відповідача щодо відмови за листом слідчого видати транспортний засіб без оплати вартості послуг його транспортування та зберігання на автостоянці за цей період та з його незаконного утримання є незаконними, що суттєво порушують її права чим спричинено моральні страждання.

Зі змісту звіту «Про оцінку аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу» від 03.08.2015р. встановлено, що ринкова вартість аварійно пошкодженого транспортного засобу «Volvo S70» д.н.з. НОМЕР_3 складає 13 760, 21 грн.

Тому просить зобовязати відповідача в установленому порядку повернути позивачу автомобіль НОМЕР_5, що зберігається на спеціальному майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Управління ДАІ Київської області за адресою: с. Горенка, вул. Садова, 20, Київської області, стягнути із відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача в судове засідання зявився, підтвердив обставини викладені у позовній заяві просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся, тому суд, керуючись ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа по справі направила до суду клопотання в якому просить розглядати справу за відсутності представника.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля Volvo S70, колір червоний, д.н.з. НОМЕР_6 (а.с.8). Згідно відповіді Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Київській області автомобіль марки «Вольво», д.н.з. НОМЕР_6, на підставі рішення слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУ капітана міліції ОСОБА_6 07.06.2015 р. о 04 год. 30 хв. був поставлений на спец. майданчик, а щодо можливості повернення вказаного транспортного засобу його власнику, розмір і підстави оплати послуг зі зберігання транспортного засобу не входить до компетенції Державтоінспекції (а.с.10).

Також судом встановлено, що ДП МВС України «Київщина-Інформ-Ресурси» та ФОП ОСОБА_2 уклали договір №08 від 25.02.2013 р. щодо надання послуг з координування діяльності спецмайданчиків та надання послуг з тимчасового зберігання транспортних засобів в порядку та на умовах цим Договором на території (майданчики, стоянки, обєкти), що знаходяться в оренді за адресою: Київська область, с. Горенка, вул. Садова, 20. Крім того, згідно п. 3.2. Договору витрати, здійснені ФОП ОСОБА_2 на зберігання ТЗ, відшкодовується останнім за рахунок власника ТЗ чи особи, що має право на його отримання за умови оплати ним витрат, повязаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу.

У листі Слідчого управління ГУ МВС України в Київській області від 21.07.2014 р. до Директора майданчика тимчасового утримання транспортних засобів зазначено, що у звязку з відпалою необхідністю та минуванням потреб зберігання автомобіля НОМЕР_5, у кримінальному провадженні №0000162, який з місця ДТП доставлявся на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів в смт. Гостомель, вул. Садова, 20, за добровільною згодою водія ОСОБА_3 на час проведення необхідних судових експертиз, які виконані, та на даний час, володільцем ТЗ заявлено вимогу про повернення йому вказаного автомобіля, так як останній незаконно утримується, просить повернути вказаний ТЗ володільцю водію ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ СХХ №294109 (а.с.13).

Відповідно до рахунку на оплату №44 від 22.07.2015 р., виписаного ФОП ОСОБА_2, були надані послуги евакуатора та послуги із зберігання автомобіля Вольво », д.н.з. НОМЕР_6, за період з 07.06.2015 р. по 22.07.2015 р. в розмірі 2 820,00 грн.

Відповідно до приписів статей 316, 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На підставі встановлених судом обставин та вищезазначених норм Закону, оскільки позивачем не надано суду доказів, які підтверджують те, що відповідач володіє, користується чи розпоряджається автомобілем НОМЕР_5, а також не надано доказів сплати витрат, які були здійснені ФОП ОСОБА_2 за транспортування й зберігання вказаного транспортного засобу, згідно із п. 3.2. Договору №08 від 25.02.2013 р., тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо зобовязання відповідача в установленому порядку повернути позивачу зазначений вище автомобіль.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.05.1995 року «Про судову практику у справу відшкодування моральної (немайнової) шкоди», встановлено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Так як позивач не надала суду будь-яких фактичних доказів які обґрунтовують обставини з приводу завданої їй моральної шкоди та її розміру, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовної вимоги щодо відшкодування моральної шкоди.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 316, 317, 387, 388, 1167 Цивільного кодексу України, статтями 6-8, 10, 15, 30, 60, 62, 64, 84, 88, 197, 209, 212-215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в :

Відмовити у задоволенні позову.

Заочне рішення в повному обсязі буде виготовлено до 11.01.2016 р.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_7