РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Гончарова В.М., при секретарі судового засідання Галигіній Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Токмацького районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами (домоволодіння), що знаходиться за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Могутнє, вул. Першотравнева, 68.

Позов обґрунтовує наступним.

04.05.2014 року помер його батько ОСОБА_3.

За життя батько позивача склав заповіт на випадок своєї смерті. Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області 28.05.2012 року №22, земельну ділянку, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради розміром 5.63га згідно Державного акту серія IV- 3П №003023, та все майно, що буде належати йому на день смерті він заповів позивачу.

Після смерті ОСОБА_3, залишилося спадкове майно, яке, зокрема складається із земельної ділянки, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Могутнє, вул. Першотравнева, 68.

Звернувшись до Токмацької районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було видано лише - свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку від 27.02.2014 року, яке зареєстроване в реєстрі за №183.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок позивачу було відмовлено. Відмова була мотивована тим, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок він повинен надати оригінал правовстановлюючого документу, відповідно до довідки виданої архівним відділом бюро технічної інвентаризації ПП «Малі-44» від 15.01.2015 року будинок не зареєстрований відповідно до чинного законодавства. При відсутності документів про право власності на житло, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано.

Звернувшись до Токмацького районного бюро технічної інвентаризації «Малі 44» для отримання правовстановлюючих документів на будинок, виявилося, що відповідно до архівних даних, на будинок №68 по вул. Першотравнева в с. Могутнє, Токмацького району Запорізької області, право приватної власності не зареєстровано.

Батько позивача за життя не виготовив правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок, хоча він був побудований ним ще в 1961 році, і належав йому на протязі всього життя.

Житловий будинок, що залишений позивачу у спадок, побудований у 1961 році.

Відповідно до відомостей погосподарської книги №02 ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області: «По даним по господарської книги №02 ОСОБА_3 належав на праві власності житловий будинок, який знаходиться за адресою: Запорізька обл., Токмацький район, с. Могутнє, вул. Першотравнева, буд. 68, що побудований в 1968 році».

Таким чином, на час побудови будинку у 1968 році діюче цивільне законодавство не пов'язувало виникнення права власності на збудований житловий будинок з державною реєстрацією такого права і не містило подібних вимог, а відповідно до списку власників будинків громадян ОСОБА_2 сільської ради, власником спірного житлового будинку по день смерті була мати позивача ОСОБА_4, тобто будинок належав спадкодавцеві на праві приватної власності.

Інших спадкоємців, які б могли претендувати на вищевказаний житловий будинок, немає.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав.

Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І Д №011962 від 11.03.1958 року.

ОСОБА_3 помер 04.05.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №291327 від 06.05.2014 року.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого заповів земельну ділянку, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради розміром 5.63га згідно Державного акту серія IV- 3П №003023, та все майно, що буде належати йому на день смерті позивачу, що підтверджується заповітом від 28.05.2012 року реєстраційний №22.

Крім позивача, інші спадкоємці ОСОБА_3 відсутні, що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-ЖС №264623 від 05.09.2003 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все його майно, до складу якої, в тому числі, увійшли земельна ділянка з кадастровим №:03:001:0035, що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області, розміром 5,6299га, та житловий будинку, що розташований за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Могутнє, вул. Першотравнева, 68, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.04.2015 року реєстровий №155, довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області від 13.01.2016 №29.

У встановленому законом порядку позивач прийняв у спадщину в порядку спадкування за заповітом вищезазначені обєкти нерухомого майна, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.04.2015 року реєстровий №155.

22.04.2015 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок позивачу відмовлено, у зв'язку з відсутністю зареєстрованого спадкодавцем права власності на дитловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.01.2016 №28/02-31, довідкою Токмацького районного БТІ ПП «Малі - 44» від 15.01.2016 року №03.

Відповідно до технічним висновком про обєкт нерухомого майна від 15.01.2016 року, спірний житловий будинок побудований у 1961 році.

Згідно з даними погосподарської книги №02 на2011-2015 роки ОСОБА_2 сільської радиТокмацького району Запорізької області, спірний житловий будинок побудований у 1968 році, його власником був ОСОБА_3

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Суд встановив, що позивач прийняв спадщину за заповітом у встановленому законом порядку.

На той період, органи, які уповноважені здійснювати видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначалися відповідно до положень Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, що затверджена Міністерством комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, яка втратила чинність відповідно до наказу Державного комітету України по житлово- комунальному господарству від 13.12.1995 року № 56.

У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого манна не проводилася в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

Слід зауважити, що Зазначений нормативний акт передбачав державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (окрім сільської місцевості), проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Про вказане вище, йдеться також у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Станом на 1968 рік, в якому був побудований спірний житловий будинок, реєстрація будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, проводилась відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, що затвердженої Міністерством комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року.

Відповідно до п.6 зазначеної Інструкції, не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Суд встановив, що на підставі діючого на той час законодавства, спірний житловий будинок не підлягав реєстрації, адже він розташований в сільському населеному пункті с. Могутнє.

Але, відповідно до п.4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5,видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Таким чином, суд встановив, що захист права власності позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання такого права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Токмацького району Запорізької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами (домоволодіння), що знаходиться за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Могутнє, вул. Першотравнева, 68.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: