Справа № 219/2774/15-ц
Провадження №6/219/87/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Воробйової І.В.

за участю секретаря Бібік Н.М.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмута заяву ОСОБА_1 про заміну та встановлення способу і порядку виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з заявою про заміну та встановлення способу і порядку виконання рішення, посилаючись на те, що 25.06.2015 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області прийнято рішення суду, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено та стягнуто з комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній плати за період з липня 2014 року по грудень 2014 року включно в сумі 24256,02 грн. та компенсація за невикористану відпустку в сумі 3551 грн., 48 коп., а всього 27807,5 грн.

Заявник звернулась до головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області з заявою від 26.01.2016 року № 3 про виконання вищевказаного рішення суду. Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області своїм листом від 08.02.2016 року за вих. № 09.2-08/349 повернуло виконавчий лист на підставі п.9 Порядку з огляду на те, що відповідач на цей час не є клієнтом будь якої установи Державної казначейської служби України у Донецькій області. Також заявник зазначає, що має інформацію щодо того, що на рахунку відповідача № 8808, який відкрито у УДКС м. Горлівка, знаходяться грошові кошти, які поступали на рахунок від надання послуг фізичним та юридичним особам. Враховуючи, що головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області продовжує облік грошових коштів на рахунок установ, а також те, що вказані кошти не є бюджетними, заявник вважає, що вони повинні обліковуватися на вказаному рахунку до цього часу. З урахуванням вищевикладеного, просить суд змінити порядок виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.06.2015 року про стягнення з Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» на її користь заборгованості по заробітній платі в сумі 24256,02 грн. та компенсація за невикористану відпустку в сумі 3551 грн., 48 коп., а всього 27807,5 грн., шляхом стягнення з рахунку № 8808, який відкритий у управлінні державної Казначейської служби у м. Горлівка.

Відповідач Комунальна лікувально-профілактична установа «Міський наркологічний диспансер м.Горлівки» не забезпечив участі свого представника в судове засідання, про час та місце розгляду заяви повідомлялися шляхом розміщення тексту оголошення в мережі Інтернет на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Інформація про виклик до суду сторін, які проживають на не підконтрольній Україні території» Артемівського міськрайонного суду Донецької області за адресою (http://arm.dn.court.gov.ua).

Згідно до письмових заперечень Департаменту охорони здоров,я Донецької обласної державної адміністрації, відповідач КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» не перебуває у підпорядкуванні департаменту та виключена з мережі розпорядників та одержувачів коштів місцевого бюджету з 2014 року по теперішній час, тому як не переміщена в населений пункт, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, згідно відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і що на теперішній час знаходиться за адресою КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» в м. Горлівка, департаменту невідомо. Тимчасовим порядком фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької і Луганської областей, затв. ПКМУ від 07.11.2014р. № 595 , передбачено, що у населених пунктах Донецької і Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, видатки з державного бюджету та бюджетів інших фондів здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади. Заробітна плата працівникам установи за період, коли установа розмішувалася на тимчасово неконтрольованій території, а у подальшому територія була повернута під контроль органів державної влади , або установа була переміщена в населений пункт, де органи влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, виплачується у повному обсязі за рахунок кошторису установи, якщо установа продовжує функціонувати і працівники виконують свої обов,язки. З урахуванням викладеного, а також, враховуючи, що ОСОБА_2І не є посадовою особою департаменту і не перебуває у трудових відносин з ним, належним відповідачем по справі є КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» в м. Горлівка , тому, Департамент охорони здоров,я Донецької обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоров,я Донецької обласної державної адміністрації в задоволенні заяви просить відмовити.

Суд відповідно до ст. 373 ЦПК України вважає за можливе розглядати заяву без участі осіб, які беруть участь у справі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення

У звязку з неявкою сторін та у відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 25.06.2015 року рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено. Стягнуто з комунальної лікувально-профілактичної установи «Міський наркологічний диспансер м. Горлівки» на користь ОСОБА_1 заборгованість з заробітної плати за період з липня 2014 року по грудень 2014 року включно в сумі 24256,02 грн. та компенсація за невикористану відпустку в сумі 3551 грн., 48 коп., а всього 27807,5 грн.

Відповідно ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 845 від 03 серпня 2011 року «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників», а саме пункту 3 вказаного порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Зміна способу та порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обовязки субєктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше.

Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 ЦК способів захисту цивільних прав. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

В своєму узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, визначив, що зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен зясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Під час розгляду заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Слід зазначити, що наведений у ст. 373 ЦПК перелік найбільш характерних виняткових обставин, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

Стаття 373 ЦПК не повязує суд зі згодою сторони на вжиття передбачених законом заходів.

Згідно з вимогами статей 10, 60, 373 ЦПК саме заявники зобовязані довести зазначений локальний предмет доказування.

Разом з тим, заявник ОСОБА_1 ставить вимоги, які не є зміною способу і порядку виконання рішення суду, оскільки в своїй заяві зазначає фактично той самий порядок виконання судового рішення, який був визначений рішенням суду. Крім того, заявник (стягувач) не позбавлена можливості повідомити орган, який виконуватиме судове рішення, про номер розрахункового рахунку боржника.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволені заяви про зміну та встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 60, 373 ЦПК України суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну та встановлення способу і порядку виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 червня 2015 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Воробйова