Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/153/16-ц
10 березня 2016 року Березівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Дєткова О.Я.,
при секретарі Кулініч К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак своєю заявою просила розглядати справу у її відсутність та позовні вимоги підтримала і просила задовільнити повністю. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів не заперечувала.
Відповідачі, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, у судове засідання не зявилися та про причини своєї неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.5 ст..74 ЦПК України фізичним особам, які не мають статусу підприємців, судова повістка направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
За таких обставин, суд зі згоди позивача вважає за можливе відповідно до положень ст. 224 ЦПК України ухвалити рішення при заочному розгляді справи.
Статтею 1054 ЦК України передбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
За правилами ст.ст.610 і 611 ЦК України у разі порушення (невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
З метою забезпечення виконання зобовязань банком також був укладений договір поруки (а.с.11-12).
Проте, вирішуючи питання щодо стягнення кредитних коштів з поручителя ОСОБА_2, суд вважає, що в цієї частині позов не може бути задоволений, оскільки банком у відповідності до вимог ч.4 ст.559 ЦК України не предявлялись вимоги до нього протягом півроку з часу настання строку виконання зобовязань, що є наслідком припинення договору поруки. Хоча банк і посилається на те, що відповідачам було направлено вимогу-повідомлення про погашення суми боргу, однак в матеріалах справи наданих позивачем цієї вимоги не має.
За змістом статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ч.2 ст. 192, ч.3 ст. 533 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валют при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Зі змістом ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови №14 від 18 грудня 2009 року про судове рішення у цивільній справі роз`яснив, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом.
Аналогічні роз`яснення містяться у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, де зазначено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦК України.
У ч.1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (належне виконання).
Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконання, проведеним належним чином.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Проте, вирішуючи питання щодо стягнення кредитних коштів з поручителя ОСОБА_2, суд вважає, що в цієї частині позов не може бути задоволений, оскільки банком у відповідності до вимог ч.4 ст.559 ЦК України не предявлялись вимоги до нього протягом півроку з часу настання строку виконання зобовязань, що є наслідком припинення договору поруки. Хоча банк і посилається на те, що відповідачам було направлено вимогу-повідомлення про погашення суми боргу, однак в матеріалах справи наданих позивачем цієї вимоги не має.
Також згідно із вимогами ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6298,73 грн.
Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 524, 526, 530, 559,610, 611, 625, 1049, 1054 ЦК України,
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя: