Справа №491/1633/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого Дороша В. В.,

при секретарі Гула О. Р.,

за участю сторін: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 31 грудня 2009 року вступила у шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №100. Однак рішенням Ананьївського районного суду одеської області №491/220/13-ц від 09 квітня 2013 року їх шлюб розірвано. Від указаного шлюбу мають неповнолітню дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та знаходяться на її повному утриманні.

Позивач зазначає, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, між нею та відповідачем не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дочки. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу дитині, хоча працює та має джерело доходів.

Крім того, позивач вказує, що в даний час вона отримує незначну суму доходів в органах соціального захисту населення і не в змозі самостійно утримувати дитину та забезпечити її повноцінне харчування, придбання одягу, ліків, тощо. Крім того на її утриманні знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей, тому просить стягнути аліменти на її користь на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини.

Позивач, в судовому засіданні під час розгляду справи позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить стягнути аліменти на її користь на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, при цьому пояснивши, що з осені 2015 року дочка постійно проживає з нею та знаходиться на її утримані, при цьому відповідач взагалі не надає їй жодної матеріальної допомоги на утримання дочки. До цього часу дочка дійсно знаходилася у відповідача та його батьків, а вона періодично забирала дочку до себе.

Представник позивача, діючий на підставі довіреності (а.с.21), в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснив, що ОСОБА_4 з листопада 2015 року проживає з матір'ю, що підтверджується матеріалами справи та свідченнями свідків, при цьому відповідач не надає позивачці жодної матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча працює та має таку можливість. В судовому засіданні не ставиться питання про стягнення аліментів з відповідача за той період, коли дочка проживала з ним, тому його обов'язок по утриманню дочки передбачений чинним законодавством та вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, в зв'язку з чим просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь позивача на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини.

Відповідач, в судовому засіданні, під час розгляду справи позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що після припинення з відповідачкою шлюбних відносин, дочка постійно проживала з ним та його батьками, тобто повністю знаходилася на його утриманні. При цьому позивачка отримувала в органах соціального захисту населення матеріальну допомогу на дочку, однак дитині нічого не купувала та не приносила, витрачала кошти на свої потреби. Інколи ОСОБА_1 забирала дочку до себе на день чи два. Вважає, що розмір аліментів, які просить стягнути позивачка з нього на утримання дочки занадто великий, адже він постійно купує дочці одяг, ліки та інші речі, необхідні для дочки. На теперішній час, коли ОСОБА_4 проживає з матір'ю він також допомагає дочці та купує їй необхідні речі та завжди буде надавати лише дитині матеріальну допомогу. На його думку позивачка, в разі стягнення з нього аліментів на утримання дочки буде витрачати дані кошти не за призначенням.

Заслухавши доводи позивача та представника позивача, заперечення відповідача, допитавши свідків, вивчивши документи по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_5, в судовому засіданні, під час розгляду справи, пояснив, що проживає з позивачкою по сусідству та з листопада 2015 року почав допомагати позивачці будувати сарай, при цьому бачив, що дочка - ОСОБА_4 проживає з матір'ю, яка за нею доглядає та постійно водить в дитячий садок. До цього часу йому невідомо де проживала дитина. Більше по суті справи нічого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_6, в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_1, знає її не дужу давно, однак їй відомо, що на даний час дочка - ОСОБА_4 проживає з нею та знаходиться на її утриманні, оскільки постійно купує у позивачки молоко, крім того її діти граються з дітьми позивачки. Також відомо, що батьки відповідача періодично забирають онуку до себе. Більше по суті справи нічого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_7, в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_1, їй відомо, що коли сторони по справі перебували у шлюбі - жили дуже добре, однак після розлучення, все домогосподарство (огород, велика рогата худоба та ін.) залишилось на позивачці, при цьому вона встигає доглядати за всіма трьома дітками, вони завжди охайні та доглянуті. Також відомо, що батько та дідусь з бабусею періодично забирали дочку до себе, однак більшість часу ОСОБА_4 знаходиться з матір'ю. Більше по суті справи нічого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_8, в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснила, що проживає з відповідачем по сусідству, при цьому їй відомо, що дочка проживає переважно з батьком, має свою окрему кімнату, речі, комп'ютер, іграшки та інші речі. На кожен день народження батько та дідусь з бабусею дарують їй доволі дорогі подарунки. Раніше ОСОБА_4 бабусю (матір ОСОБА_3.) постійно називала мамою. Коли батько приїжджав з роботи постійно привозив цукерки та іграшки дочці. У 2015 році ОСОБА_4 зламала ніжку, а біля неї завжди знаходився лише батько та дідусь з бабусею. Приблизно рік тому відповідач був мобілізований, тому поки його не було ОСОБА_4 проживала біля дідуся з бабусею. Їй невідомо, однак позивачка можливо і забирала дочку до себе на декілька днів, однак фактично дитина проживала з відповідачем. Більше по суті справи нічого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_10, в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснив, що проживає по сусідству з відповідачем, добре знає сім'ю відповідача та йому відомо, що ОСОБА_4 постійно проживала з ним, оскільки його дочка неодноразово робила уколи дитині, коли та хворіла, а він неодноразово возив до лікарні з поламаною ніжкою. Фактично постійно ОСОБА_4 проживала з батьком та дідусем з бабусею, оскільки ОСОБА_3 був мобілізований, то дитина залишилася з ними. Також відомо, що позивачка періодично забирала дочку до себе. Більше по суті справи нічого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_11, в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснив, що проживає по сусідству з відповідачем по справі, при цьому постійно бачив, що ОСОБА_4 знаходилася біля батька та дідуся з бабусею, вони почергово водили її до дитячого садка, дитина на подвір'ї постійно гралася. Більше по суті справи нічого повідомити не може.

Свідок ОСОБА_12, в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснила, що проживає по сусідству з відповідачем по справі та разом з мамою відповідача працюють, добре їх знає, оскільки її син та дочка відповідача дружать, постійно граються, разом водили дітей до дитячого садка. ОСОБА_13 з роботи постійно телефонувала додому постійно питала про онуку, з чого можна зробити висновок, що ОСОБА_4 постійно проживала з батьком. Протягом трьох років бабуся водила ОСОБА_4 до себе на роботу на дитячі ранки. Мати дитини взагалі ніколи не бачила та не знає. Більше по суті справи нічого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснила, що ОСОБА_4 раніше постійно проживала з батьком та дідусем з бабусею, оскільки вони постійно проходили повз її ларька, близько двох місяців більше ніж раз чи на два на місяць дитини у батька не бачу. Дарині вже шість років, однак жодного разу позивачку, разом з дитиною не бачила та її взагалі її не знає. Більше по суті справи нічого пояснити не може

Свідок ОСОБА_15, в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснила, що проживає по сусідству з відповідачем по справі та його батьками, не може зрозуміти чому позивачка звернулась до суду з даним питанням про стягнення аліментів з відповідача, оскільки їх спільна дочка постійно проживає з батьком та його батьками, їй це достеменно відомо, оскільки близько двох разів на тиждень бабуся, разом з Дариною приходила до неї додому, фактично дитина росла у неї на очах. Мати забирала ОСОБА_4 до себе може два чи три рази на рік. Більше по суті справи нічого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_16, в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснив, що відповідач по справі доводиться йому сином. Після припинення шлюбно-сімейних відносин його сина та позивачки, ОСОБА_4 більшість часу проживала з ними, у неї є окрема кімната, речі, комп'ютер, іграшки та інші речі. За рік можливо день чи два дитини не було у них, оскільки мати забирала. Вважає, що аліменти можливо сплачувати, однак не давати матері, оскільки вона дані кошти буде витрачати не за призначенням. Йому це відомо, оскільки коли позивачка отримувала соціальну допомогу при народженні дитини, нічого ОСОБА_4 не давала і не купувала. Більше по суті справи нічого пояснити не може.

Свідок ОСОБА_13, в судовому засіданні, під час розгляду справи пояснила, що відповідач по справі доводиться їй сином. Коли ОСОБА_4 був один рік і три місяці, син привіз її до них на виховання, з того часу, аж до тепер дитина знаходилася на їх утриманні та вихованні. Вона з сином оформили онуку в дитячий садок, водили, коли хворіла лікували, одягали, давали все необхідне для неї. Позивачка в цей період фактично не бачила дочку та не цікавилася її життям та здоров'ям, якщо за п'ять років ОСОБА_4 була з матір'ю пів року, то це добре. На даний час її син також надає допомогу дочці: купує одяг ,ліки певні продукти харчування. Більше по суті справи нічого пояснити не може.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи також вбачається, що позивач - ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем по справі - ОСОБА_3, який розірвано за рішенням Ананьївського районного суду Одеської області №491/220/13-ц від 09 квітня 2013 року (а.с.7). Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.5), яка проживає з матір'ю та знаходяться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою №758, виданою Ананьївською Першою сільською радою Ананьївського району Одеської області 24 листопада 2015 року (а.с.6). Згідно довідок №7 та №8, виданих 29 січня 2016 року Ананьївським НВК «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» 37 Ананьївської районної ради Одеської області, ОСОБА_1. працює на посаді кухаря даної школи та за період перебування на даній посаді зарекомендувала себе позитивно, як фахівець, ділові якості проявила на достатньому рівні, за характером спокійна та врівноважена, жодної скарги на неї не надходило, в колективі користується повагою та авторитетом (а.с.16-17). З повідомлення Ананьївського ВП Котовського ВП ГУНП в Одеській області №453 від 26 січня 2016 року вбачається, що при опитуванні сусідів гр-на ОСОБА_3, які мешкають по АДРЕСА_1, було встановлено, що разом з відповідачем по справі, на протязі чотирьох років проживає його дочка - ОСОБА_4, при цьому матір дочки вони не знають та ніколи її не бачили. Про ОСОБА_3 сусіди відгукуються з позитивної сторони (а.с.18-20).

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачений ст. 184 цього кодексу.

Таким чином судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час, а саме з листопада 2015 року, проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, однак до цього часу, а саме протягом чотирьох - п'яти років проживала з ОСОБА_3, за місцем проживання його батьків, знаходилася на його утриманні, що підтверджується матеріалами справи, свідченнями свідків та не заперечується сторонами по справі. Враховуючи те, що відповідач на теперішній час також купує дитині певні речі, періодично забирає дочку до себе, суд вважає за необхідне визначити аліменти на користь позивача на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини.

Вирішуючи питання щодо витрат по справі, враховуючи матеріальне становище сторін та знаходження на утриманні позивача трьох неповнолітніх дітей, вважає за можливе їх покласти на відповідача, посилаючись на вимоги ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст., 81, 180, 181, 182, 183, 191 СК України ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Одеси та мешканця АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 20 травня 1997 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки с.Ново-Миколаївка Фрунзівського району Одеської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та мешканки АДРЕСА_3, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Фрунзівським РВ ГУМВС України в Одеській області 21 квітня 2010 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/5 частини з усіх видів його заробітку та інших доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 грудня 2015 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в прибуток держави в розмірі 487 гривень 20 копійок.

В іншій частині позову ОСОБА_1 - відмовити.

В частині стягнення аліментів рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя В. В. Дорош

Рішення суду набуло законної сили "___"____________________ 20__ року.