АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

13 вересня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Семенюк Т.А.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право спільної часткової власності, скасування державної реєстрації права власності, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року,

встановила:

16.07.2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_1 ( далі - ПАТ «Банк «Київська Русь») звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило визнати незаконним та скасувати розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.12.2013 року № 218 про передачу 9/100 частин в квартирі АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_2; визнати недійсним свідоцтво від 20.12.2013 р. про право спільної часткової власності на 9/100 частин вказаної квартири, видане відділом з питань майна комунальної власності Подільської районної в м. Києві державної адміністрації; скасувати державну реєстрацію права власності на 9/100 частин вказаної квартири, яке зареєстроване за ОСОБА_2

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що ПАТ «Банк «Київська Русь» є власником 91/100 частин житлової площі в квартирі АДРЕСА_1 та користується вказаним приміщенням понад 10 років. Відповідач ОСОБА_2 житлову площу у вказаній квартирі ніколи не займала.

Разом з тим, 20.12.2013 року відділом з питань майна комунальної власності Подільської районної у м. Києві державної адміністрації на підставі власного розпорядження від 20.12.2013 р. №218 ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право власності на 9/100 частин вказаної квартири, загальною площею 17,50 кв.м.

Оскільки право на приватизацію мають лише громадяни, які є наймачами житла та користуються ним на законних підставах, приватизація частини квартири відбулась з порушенням вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», розрахунок частки відповідача у жилій площі квартири та розмір загальної площі частини квартири, що підлягала приватизації, визначені невірно, ПАТ «Банк «Київська Русь», як власник більшої частки у квартирі, просив позов задовольнити.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Банк «Київська Русь», посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Свої вимоги доводи обґрунтовує тим, що відповідачами допущені суттєві порушення при відчуженні 9/100 частин квартири АДРЕСА_1, на які суд першої інстанції уваги не звернув.

Так, спірне приміщення не відповідає санітарно-епідеміологічним вимогам, а тому не є придатним для проживання, що унеможливлює його використання як житлового фонду, а тому воно не могло бути приватизованим.

При прийнятті розпорядження про передачу 9/100 частин квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_2 Подільською районною державною адміністрацією м. Києва не враховано інтереси ПАТ «Банк «Київська Русь», як співвласника 91/100 частин вказаної квартири.

Матеріали справи не містять доказів того, що органом місцевого самоврядування видавалися розпорядження щодо приватизації допоміжних приміщень (коридору) АДРЕСА_1, а частка цієї квартири у розмірі 9/100 була виділена в натурі.

При прийнятті розпорядження №218 від 20.12.2013 р. було допущено помилку, що прямо впливає на права позивача, а саме зменшення площі, на яке ПАТ «Банк «Київська Русь» має право, на 0,05 кв.м.

Норми ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у власність громадян №396 зобов'язували відповідача отримати згоду ПАТ «Банк «Київська Русь» на приватизацію частини квартири АДРЕСА_2, проте доказів отримання такої згоди матеріали справи не містять.

Договір про поділ квартири у відповідності до частин належних їм на праві власності відсутній, а тому неможливо визначити площу частки 9/100, що підлягала приватизації у порядку, визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідач ОСОБА_2 з 2005 року проживає у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3, що відноситься до маневреного житлового фонду та відсутня інформація про використання нею житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за вказаною адресою.

В судовому засіданні представник ПАТ «Банк «Київська Русь» - Кулініч А.П. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу відхилити, в рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення осіб, що беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що приватизація спірного житла відбулась у відповідності до вимог чинного законодавства, при цьому Подільською районною у м. Києві було вірно здійснено розрахунок загальної площі, яка підлягала передачі у власність, згідно даних, що містились у технічному паспорті на вказану квартиру.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Київської міської ради від 02 грудня 2010 р. №284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» затверджено переліки об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва, до якого увійшов житловий будинок по АДРЕСА_1 (а.с.228 - 235 т.1).

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 №1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві», затверджено переліки підприємств, організацій та установ, майно яких передається до сфери управління районних в місті Києві державних адміністрацій згідно з додатками 1-10 до цього розпорядження.

Відповідно до п.п.4.15 п. 4 цього Розпорядження, здійснюючи управління об'єктами, зазначеними у пункті 1 цього розпорядження, районні в м. Києві державні адміністрації здійснюють приватизацію об'єктів житлового фонду у встановленому порядку (а.с. 2237 - 239 т.1).

Відповідно до п.11, 21, 25 додатка 4 розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.01.2011 №121 «Про реалізацію районними в місті Києві державними адміністраціями окремих повноважень», з урахуванням змін, внесених розпорядженням №1997 від 28.10.2011 р., до переліку повноважень районних в м. Києві державних адміністрацій у галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку увійшли повноваження щодо видачі ордерів на заселення жилої площі, приватизація державного житлового фонду, укладення договорів найму житла (а.с.5-6 т.2).

Відповідно до додатку АДРЕСА_1 увійшов до переліку майна, яке віднесено до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (а.с.240 -243 т.1).

Відповідно до довідки ЖЕД -701 «Центральний Подільського району містка Києва» від 14.05.2015 р., житловий будинок №7А та №7 по вул. Хорива у м. Києві є одним і тим же будинком. АДРЕСА_1 у вказаному будинку є житловою (а.с. 65 т.2).

Судом встановлено, що ПАТ «Банк «Київська Русь» є власником 91/100 частин АДРЕСА_1.

Позивач набув право власності на вказане майно відповідно до договору купівлі-продажу частки квартири від 12 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №2087.

Відповідно до змісту вказаного договору, квартира, 91/100 часток якої відчужується, загальною площею 94,7 кв.м., складається з п'яти кімнат житловою площею 69,2 кв.м. (а.с. 71-72 т.1).

Розпорядженням Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.11.2013 р. №770 затверджено спільне рішення адміністрації та первинної профспілкової організації департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації) від 22.10.2013 р. №23 про надання житлового приміщення, поза чергою контрольного списку, гр. ОСОБА_2, заступнику начальника управління орендних відносин та звітності комунальних підприємств - начальнику відділу звітності комунальних підприємств Департаменту комунальної власності м. Києва, працює з 2001 року, яка за договором оренди житла з 2005 року проживає у житловому приміщенні маневреного житлового фонду міста по АДРЕСА_3 одна перебуває на квартирному обліку у Подільському районі з 09.06.2006 року на загальних підставах, на одну особу, кімнати житловою площею 13,1 кв.м. в комунальній квартирі АДРЕСА_1, без зняття з квартирного обліку ( а.с. 118 т.1).

29.11.2013 р. ОСОБА_2, на підставі вказаного розпорядження, видано ордер на право зайняття жилого приміщення площею 13,1 кв.м., яке складається з 1 кімнати в комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.119 т.1).

Відповідно до довідки КП « Центральний Подільського району м. Києва» №2150 від 06.12.2013 р., ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_1 з 30.11.2013 року, займає кімнату жилою площею 13,1 кв.м., інші 4 кімнати площею 56,1 кв.м. займає ПАТ «Банк «Київська Русь» (а.с.116 т.1).

04.12.2013 р. ОСОБА_2 звернулась до керівника органу приватизації з заявою про оформлення передачі вказаного житлового приміщення в приватну власність у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с.115 т.1).

Розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації №218 від 20.12.2013 р. ОСОБА_2 передано квартиру, в якій вона проживає, за адресою: АДРЕСА_1 частин, загальною площею 17,50 кв.м. в приватну власність (а.с.209 т.1).

На підставі вказаного розпорядження, 20 грудня 2013 року відділом з питань приватизації майна комунальної власності Подільської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_2 видано свідоцтво про право приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 частин. Загальна площа квартири становить 17,50 кв. м. (а.с.67 т.1).

26.12.2013 р. проведено державну реєстрації права власності ОСОБА_2 на 9/100 частин вищевказаної квартири (а.с.75 т.1).

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що квартири, що зазначена в свідоцтві про право власності на житло не існує, а тому вона не могла бути приватизована, є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 було приватизовано кімнату житловою площею 13,1 кв.м. в комунальній квартирі АДРЕСА_1.

Згідно п. 6.2. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.2009, у комунальній квартирі, жилому блоці ( секції) у гуртожитку, де мешкають два і більше наймачі, загальна площа займаних наймачами жилих кімнат ( з урахуванням відповідних коефіцієнтів площі розташованих у них веранд, засклених балконів, лоджій, холодних комор, відкритих балконів, лоджій та терас) та площі підсобних приміщень, яка розподіляється між всіма наймачами пропорційно площі займаних ними жилих кімнат.

Загальна площа займаної ОСОБА_2 кімнати з урахуванням площі підсобних приміщень, яка зазначена у свідоцтві про право власності, була обрахована у відповідності до вказаного Положення, виходячи з такого розрахунку : 13,1 ( площа займаної кімнати) + 13,1 * 23,0 (сума площ приміщень загального користування)/69,2 (сума площ житлових кімнат) = 17,454 кв.м. (а.с.69 т.1).

Зазначення в оскаржуваному Розпорядженні та виданому на підставі нього свідоцтві про право власності на житло, що 9/100 частин квартири становить загальну площу 17,50 кв.м., а не 17,45 кв.м., не є обставиною, що свідчить про порушення прав позивача, як власника 91/100 частин цієї квартири.

З огляду на ту обставину, що право на приватизацію приміщення в комунальній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 виникло внаслідок її права на проживання у вказаній квартирі на підставі відповідного ордеру, який не було визнано недійсним, доводи позивача про незаконність приватизації вказаного приміщення є необґрунтованими.

Підлягають відхиленню також доводи позивача про порушення його прав, як співвласника квартири, на переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності, оскільки положення ст. 362 ЦК України на правовідносини, що виникли між сторонами, не поширюються.

Відсутність договору про поділ нерухомого майна в натурі не позбавляло Подільську районну в місті Києві державну адміністрацію права на видачу розпорядження про передачу об'єкта права комунальної власності територіальної громади міста Києва в приватну власність фізичній особі.

Враховуючи ту обставину, що маневрений житловий фонд призначений для тимчасового проживання громадян на час проведення застарілого житлового фонду, посилання в апеляційній скарзі на відсутність інформації щодо використання ОСОБА_2 житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за адресою: АДРЕСА_3 також підлягають відхиленню як необґрунтовані.

Вирішуючи даний спір суд повно та всебічно з'ясував обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, правильно встановив правовідносини, що виникли між ними та ухвалив рішення відповідно до норм матеріального й процесуального права.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Справа №22-ц/796/9825/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Васильченко О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.