Ухвала

іменем україни

5 вересня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Луганської області від 25 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса про визнання договорів оренди землі розірваними та зустрічним позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса до ОСОБА_3 про внесення змін до договорів оренди землі,

встановив:

В квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 8,2812 га та площею 8,3138 га, розташовані на території Кам'янської сільської ради Новопсковського району Луганської області, які вона згідно договору оренди землі № 172 і договору оренди землі № 173, укладених відповідно 28 грудня 2009 року та 29 грудня 2009 року передала в оренду сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса (далі - СТОВ ім. Енгельса) строком на 10 років, але на теперішній час ці ділянки необхідні їй для ведення особистого сільськогосподарського виробництва і вона, згідно умов цих договорів, має право на їх розірвання в односторонньому порядку, проте відповідач спочатку в усній формі, а потім листом відмовив їй у поверненні належних їй земельних ділянок.

СТОВ ім. Енгельса звернулося до суду із зустрічним позовом, в якому просило зобов'язати позивачку внести зміни до договорів оренди землі, зазначивши у п. 39, що розірвання договорів оренди землі в односторонньому порядку допускається лише у разі несплати орендарем розміру орендної плати протягом більш ніж три місяці і використання орендарем земельної ділянки не за цільовим призначенням, посилаючись на те, що через помилку про це не було вказано в текстах договорів.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 31 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано розірваним договір оренди землі № 173, укладений 29 грудня 2009 року між ОСОБА_3 та СТОВ ім. Енгельса щодо оренди земельної ділянки площею 8,2812 га та договір оренди землі № 172, укладений 28 грудня 2009 року між ОСОБА_3 та СТОВ ім. Енгельса щодо оренди земельної ділянки площею 8,3138 га. В решті позовних вимог відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 25 липня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено із скасуванням в частині визнання розірваним договору оренди землі №173 від 29 грудня 2009 року та договору оренди землі №172 від 28 грудня 2009 року, укладених між ОСОБА_3 та СТОВ ім. Енгельса, та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судове рішення апеляційного суду, посилаючись неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити рішення суду першої інстанції в силі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Змінюючи рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні вимог про визнання розірваними договорів оренди, апеляційний суд, з урахуванням встановлених фактичних обставин, виходив із того, що обраний позивачкою спосіб захисту свого права шляхом визнання договорів оренди розірваними не є ефективним способом захисту, оскільки належним способом є розірвання договорів оренди землі, як це передбачено умовами вказаних договорів.

Посилання касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України) та власного тлумачення норм закону.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення апеляційного суду не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса про визнання договорів оренди землі розірваними та зустрічним позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса до ОСОБА_3 про внесення змін до договорів оренди землі за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Луганської області від 25 липня 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С.Ткачук