Справа № 185/60/15-ц
Провадження № 2-п/185/13/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у задоволенні заяви про скасування заочного рішення суду

17 лютого 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г.,

за участю секретаря Заверуха О.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015 року, суд -

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 26 березня 2015 року за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Еталон» до ОСОБА_1 про стягнення боргу та зобовязання вчинити дії, позовні вимоги позивача були задоволені повністю: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» в рахунок відшкодування боргу, суму в розмірі 9682 грн. 41 коп.; зобовязано відповідача повернути позивачу не виписані (нереалізовані) бланки договорів (полісів) в кількості 40 штук та бланки спец знаку в кількості 42 штуки; стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати.

24 грудня 2015 року відповідач по справі ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що про винесене судом рішення по справі він дізнався тільки 09.12.2015 року, протягом трьох років він постійно проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1. За місцем реєстрації не мешкає та ніколи не мешкав. У звязку з тим, що він не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи його процесуальні права були порушені. Крім того, зазначив, що судом неповно досліджені всі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» ОСОБА_2 в судовому засіданні просив залишити заяву про перегляд заочного рішення без задоволення. Вважає рішення законним обґрунтованим. Також пояснив, що з моменту звільнення відповідача і до теперішнього часу вони спілкуються з ним і в телефонному режимі і на його електронну адресу постійно ведеться з ним листування. Крім того зі сторони позивача були прийняті заходи щодо досудового врегулювання спору, так на адресу відповідача була надіслана претензія. Більш того, ним особисто були отримані виконавчі листи та направлені у виконавчу службу. Виконавчою службою було відкрито виконавче провадження і постанова про відкриття виконавчого провадження була надіслана ОСОБА_1 і він її отримав. Тобто твердження ОСОБА_1 про те що він не знав про наявність спору, наявність рішення суду не відповідають дійсності. Докази які заявник у заяві посилається як істотні, не відповідають дійсним обставинам справи, а постійні посилання заявника на відносини які склалися між ПрАТ «СК «Еталон» та ФОП ОСОБА_3 взагалі не стосуються суті даної справи.

Вивчивши матеріали вищезазначеної справи, зважаючи на вимоги ст. 232 ЦПК України, згідно яких заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання з поважних причин і докази, на які він посилаються, мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд вважає, що підстав для скасування рішення суду та призначення справи до розгляду у загальному порядку не має.

Заявник зазначає про те, що про винесене судом рішення по справі він дізнався тільки 09.12.2015 року, протягом трьох років він постійно проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем реєстрації не мешкає та ніколи не мешкав. Однак, з матеріалів справи вбачається, що 19.06.2014 року він особисто писав заяву про прийняття його на роботу до ПрАТ «СК «Еталон», де він зазначає свою адресу : м. Дніпропетровськ, вул. М.Терези, 104. Згідно до довіреності яка була додана ОСОБА_1 до заяви про перегляд заочного рішення, якою ОСОБА_3 уповноважує ОСОБА_1 представляти її інтереси, зазначено, що останній мешкає за адресою : Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Ленінградська,14/41. Дана довіреність була посвідчена нотаріусом Дніпровського нотаріального округу 08.08.2014 року. (а.с. 69) Як вбачається з заяви ОСОБА_1 від 18.08.2014 року наданої начальнику відділу роботи з персоналом у звязку зі звільненням він просив надіслати трудову книжку за адресою : м. Дніпропетровськ, ж/м Комунар, 3ж/23. (а.с 80). Отже твердження заявника про те що він ніколи не мешкав за місцем реєстрації і вже 3 роки проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 не відповідають дійсності.

Суд вважає, що доводи на які посилається заявник в обґрунтування неповного дослідження всіх обставин справи не є істотними для правильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2015 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя: С. Г. Юдіна