У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2016 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

судді Наумова С.В.,

при секретарі Левчук Д.О.,

представника боржника ОСОБА_1,

представника державного виконавця Бабишкевича Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський молодіжний жилий комплекс» на постанову державного виконавця про накладення штрафу від 19.11.2015 року та постанову державного виконавця про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 19.11.2015 року,-

В С Т А Н О В И В :

08 грудня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненський молодіжний жилий комплекс» звернулося в Рівненський міський суд із скаргою на постанови державного виконавця, в якій просило визнати протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, прийняті 19.11.2015 року державним виконавцем державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 під час здійснення виконавчого провадження ВП №46340581.

В судовому засіданні представник боржника підтримав скаргу, зазначив, що причини невиконання рішення суду є поважними, а тому підстави для накладення штрафу в порядку ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця були відсутні. Також вказував на відсутність будь-яких підстав, передбачених ч. 5 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» для прийняття постанови про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Представник державного виконавця проти задоволення скарги заперечував з підстав дотримання державним виконавцем Аненнковою О.Ю. вимог Закону України «Про виконавче провадження» при прийнятті оскаржуваних постанов. Просив залишити скаргу без розгляду у звязку з пропуском строку оскарження.

У процесі розгляду скарги суд зупиняв провадження у справі до вирішення повязаної з нею справи №569/14851/15-ц за скаргою ТОВ «Рівненський МЖК» на постанову державного виконавця про накладення штрафу від 09.10.2015 року. Після усунення підстав для зупинення, провадження у справі було поновлено.

Стягувач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи. Суд рахує за можливе розглянути справу за відсутності стягувача на підставі ч. 1 ст. 386 ЦПК України.

Заслухавши сторін в судовому засіданні, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 09 жовтня 2015 року на боржника ОСОБА_3 «Рівненський МЖК» накладено штраф в розмірі 680 грн. за невиконання виконавчого листа № 2 - 11293/10 від 28.01.2014 року Рівненського міського суду. Зазначений виконавчий лист був виданий на виконання рішення Рівненського міського суду від 19 листопада 2013 року у справі № 2 - 11293/10 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 «Рівненський молодіжний житловий комплекс», третя особа Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в особі Рівненського регіонального управління про зобовязання виконати умови договору.

Як зазначено у виконавчому листі, суд вирішив: зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненський МЖК» (33023, м. Рівне, вул. Клима Савури, 14, ) виконати зобовязання за договором про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 22.11.2005 року шляхом здійснення будівництва та здачі в експлуатацію індивідуального шестикімнатного двоповерхового цегляного житлового будинку, загальною проектною площею 219,80 кв.м., розташованого за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Городок, вул. Л.Українки, 21, відповідно до договору інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 22.11.2005 року та проектно-кошторисної документації.

Із постанови про відкриття виконавчого провадження від 05 лютого 2015 року вбачається, що державним виконавцем Анненковою О.Ю. було запропоновано ОСОБА_3 «Рівненський МЖК» до 12 лютого 2015 року в добровільному порядку виконати рішення Рівненського міського суду від 19 листопада 2013 року щодо виконання зобовязань за договором про інвестування в будівництво житла від 22.11.2005 року, шляхом здійснення будівництва та здачі в експлуатацію індивідуального шестикімнатного двоповерхового цегляного будинку, загальною проектною площею 219,80 кв.м., розташованого за адресою: с. Городок, вул. Л. Українки, 21, Рівненського р-ну, Рівненської обл., відповідно до договору про інвестування в будівництво житла від 22.11.2005 року та проектно-кошторисної документації.

З акта державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 09.10.2015 року вбачається, що рішення Рівненського міського суду від 19 листопада 2013 року у справі № 2 - 11293/10 стосовно будівництва житлового будинку ОСОБА_4 за адресою Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Городок, вул. Л. Українки, 21 боржником не виконано, роботи з будівництва не проводяться. Враховуючи те, що вимоги державного виконавця не були виконані боржником без поважних причин, а саме будівництво не проводиться, то за таких обставин 09.10.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення на боржника штрафу. А 18.11.2015 року актом цього ж державного виконавця встановлено, що рішення суду так і залишилося не виконаним. У звязку з цим 19.11.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу на боржника в подвійному розмірі.

Згідно ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Перевіряючи доводи скарги на постанову державного виконавця про накладення штрафу неможливо беззаперечно та категорично встановити, що з боку ТОВ «Рівненський МЖК» дійсно мало місце невиконання без поважних причин судового рішення, оскільки як у виконавчому листі так і в постанові державного виконавця від 05.02.2015 року про відкриття виконавчого провадження не було конкретизовано, які саме дії ТОВ «Рівненський МЖК» мало вчинити в добровільному порядку до 12.02.2015 року, після чого можна було вважати, що зобовязання за договором про інвестування в будівництво житла від 22.11.2005 року є виконаним і про це також не зазначено у постановах про накладення на боржника штрафу від 09.10.2015 року та від 19.11.2015 року.

Саме до такого висновку дійшов Апеляційний суд Рівненської області, задовольняючи своєю ухвалою від 29.06.2016 року скаргу ТОВ «Рівненський МЖК», та визнаючи незаконною та скасовуючи постанову державного виконавця відділу ДВС Рівненського МУЮ ОСОБА_2 (ВП 46340581) від 09.10.2015 року щодо накладення на ТОВ «Рівненський МЖК» штрафу, в розмірі 680 грн., за невиконання виконавчого листа №2-11293/10 від 28.01.2014 року виданого Рівненським міським судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто у звязку із скасуванням постанови державного виконавця від 09.10.2015 року про накладення штрафу на ТОВ «Рівненський МЖК» у розмірі 680 грн., за невиконання виконавчого листа №2-11293/10 від 28.01.2014 року виданого Рівненським міським судом, відсутні підстави, передбачені ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» для прийняття постанови державного виконавця від 19.11.2015 року про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі 1360 грн. за повторне невиконання рішення.

Крім того, судом встановлено, що згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року, Порядком прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №79 від 24.04.2015 року, ввести в експлуатацію двоповерховий цегляний будинок, загальною проектною площею 219,80 кв.м., розташований за адресою: с. Городок, вул. Л.Українки, 21, Рівненського р-ну, Рівненської обл., на даний час може лише стягувач ОСОБА_4, як замовник будівництва, а не ТОВ «Рівненський МЖК», тому останнє із поважних причин не могло виконати судове рішення в цій частині.

Також 19 листопада 2015 року державний виконавець відділу ДВС Рівненського МУЮ юстиції ОСОБА_2 прийняла постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, якою стягнуто з ТОВ «Рівненський МЖК» витрати на проведення виконавчих дій у сумі 50,00 грн.

Згідно частини 5 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що станом на 19.11.2015 року при виконанні державним виконавцем виконавчого листа Рівненського міського суду №2-11293/10 виданого 28.01.2014 року були відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» для прийняття постанови про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, оскільки: не здійснювався розподіл стягнутих з боржника грошових сум; виконавчий документ не повертався стягувачу; виконавче провадження не закінчувалося.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій стягуються на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Державний виконавець не врахував наведених положень матеріального закону, не взяв до уваги, що останнім не вчинялися в межах виконавчого провадження заходи примусового виконання рішення, що виключає стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника, вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 року у справі №3-217гс14.

Доказів на спростування вказаних обставин, суду надано не було.

Суд також відхиляє клопотання державного виконавця про залишення скарги ТОВ «Рівненський МЖК» без розгляду у звязку із пропуском строку її подачі за наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною 1 статті 385 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Судом встановлено, що постанови про накладення штрафу від 19.11.2015 та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 19.11.2015 року були направлені державним виконавцем для ТОВ «Рівненський МЖК» на адресу, за якою боржник не знаходився: м. Рівне, вул. Кл. Савури, 14.

Згідно виписки з ЄДР від 07.07.2015 року місцезнаходженням ТОВ «Рівненський МЖК» є наступна адреса: м. Рівне, вул. М.Струтинської, 13-Б. Оскаржувані постанови державного виконавця від 19.11.2015 року були вручені представнику власника нежитлових приміщень за попередньою адресою місцезнаходження ТОВ «Рівненський МЖК»: м. Рівне, вул. Кл. Савури, 14, який не був уповноваженим представником боржника. ТОВ «Рівненський МЖК» дізналося про надходження оскаржуваних постанов на помилкову адресу лише 30.11.2015 року після отримання повідомлення від власника приміщень за адресою м. Рівне, вул. Кл. Савури, 14, після чого боржник і отримав такі постанови.

Тобто про порушення своїх прав внаслідок прийняття постанови державного виконавця про накладення штрафу від 19.11.2015 року та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 19.11.2015 року ТОВ «Рівненський МЖК» дізналося лише 30.11.2015, а отже боржник подав до суду скаргу на відповідні рішення державного виконавця у межах десятиденного строку 07.12.2015 року.

За таких обставин, скарга ТОВ «Рівненський МЖК» підлягає задоволенню, а постанова державного виконавця відділу ДВС Рівненського МУЮ ОСОБА_2 від 19.11.2015 року про накладення штрафу на ТОВ «Рівненський МЖК» в межах виконавчого провадження №46340581 та постанова державного виконавця відділу ДВС Рівненського МУЮ ОСОБА_2 від 19.11.2015 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчий дій в межах виконавчого провадження №46340581 скасуванню, як незаконні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський молодіжний жилий комплекс» - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу прийняту 19.11.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 під час здійснення виконавчого провадження ВП №46340581.

Визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій прийняту 19.11.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_2 під час здійснення виконавчого провадження ВП №46340581.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов