Провадження №2/331/68/2016
рішення
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2016 р. м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Антоненко М.В.,

при секретарях Рухловій М.Ю., Сніжко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії -

Встановив:
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначено, що на підставі рішення виконкому Шевченківської районної Ради народних депутатів № 104 від 10.03.1988 року їй, ОСОБА_2 та її сім`ї, що складалася з чоловіка та двох дітей, була надана звільнена двохкімнатна квартира АДРЕСА_1 жилою площею 23.57 кв.м., що підтверджується рішенням № 104.

На підставі вищезазначеного рішення та ордера позивачка зі своєю сім`єю в березні 1988 року вселилася в вільну квартиру під АДРЕСА_1 . Інші три квартири, на дверях яких були номера 1,3 та 4 були зайняті. Після вселення вся родина в квітні 1988 року прописалися, де вони проживають та зареєстровані по теперішній час.

Нa підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартира АДРЕСА_1 була передана позивачу, ОСОБА_1 та її двом синам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у спільну часткову власність в рівних долях, а саме по 1/3 частині кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 14.08.2006 року, із ОСОБА_5 позивачка розлучилася і він проживав окремо.

В вищезазначеному свідоцтві. N НОМЕР_1 вказано, що родина позивача є власниками саме квартири АДРЕСА_2 загальною площею 34.47 кв. м., в тому числі житловою площею 23,57 кв.м. Крім цього, в свідоцтві вказано, що характеристика квартири та її обладнання наведені в технічному паспорті, який є складовою частиною свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 .

В технічному паспорті, який був виданий разом з вищевказаним свідоцтвом, вказано, що він складений 09.08.2006 року по даним інвентарної справи від 13.12.1990 року. На другій сторінці технічного паспорту вказано план земельної ділянки, на якій знаходиться будинок та господарчі побудови. Вказані площа та лінійні розміри земельної ділянки. На третій сторінці технічного паспорту вказаний план квартири, який не співпадає з квартирою позивачки та розміри квартири, які співпадають з розмірами вказаними з свідоцтва на право власності.

Оскільки план квартири вказаний в технічному паспорті від 09.08.2006 року не відповідає знаходженню квартири АДРЕСА_2 по відношенню до інших квартир, то 25.10.2006 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із замовленням на вихід техніка для виправлення помилки та сплатила авансовий платіж за вихід техніка.

Згідно вищевказаному замовленню технік ЗМБТІ прийшов для обстеження квартири тільки 24.01.07 року. Позивачка замість себе залишила довірену особу - ОСОБА_6 , яка мала надати доступ техніку до квартири. Технік заміряв квартиру, записав відповідні технічні показники. Але ж потім виявилося, що розміри квартири АДРЕСА_2 , яку саме заміряв технік, не співпадають з розмірами, які вказані в технічному паспорті на квартиру АДРЕСА_2 , тому вона відмовилася виготовити новий технічний паспорт і в своєму звіті вказала неправдиву інформацію про те, що представник ОСОБА_6 , начебто, відкрила квартиру АДРЕСА_3 .

24.11.2008 року ОСОБА_1 знову звернулась до TOB ЗМБТІ із замовленням на вихід техніка для проведення відповідної дійсності інвентаризації та внесла авансовий платіж. Оскільки представник TOB ЗМБТІ більш як три місяці не приходив, вона була змушена через представника 03.03.2009 року відмовитися від вищезазначеного замовлення.

Оскільки, проблема з технічним паспортом, що не відповідає дійсності, так і не була вирішена, позивач неодноразово зверталась до прокуратури зі скаргами на TOB ЗМБТІ, але їй порекомендували знову таки звернутися до ЗМБТІ, тому 08.06.2010 року за її дорученням до TOB ЗМБТІ звернулась ОСОБА_6 із замовленням на вихід техніка та внесла авансовий платіж.

10.06.2010 року технік вийшла на адресу, але відмовилася проводити інвентаризацію і звинуватила позивачку в тому що їй надали для огляду не свою квартиру АДРЕСА_4 проживають інші власники, і вони нам ніколи не давали ключів від своєї квартири.

ОСОБА_1 була змушена звернутися зі скаргою до начальника TOB ЗМБТІ, на підставі якої 16.08.2010 року комісією TOB ЗМБТІ було проведено контрольне обстеження для визначення фактичної нумерації квартир житлового будинку АДРЕСА_5 .

Обстеженням 16.08.2010 року було встановлено, що нумерація квартир АДРЕСА_6 на місті на дату обстеження не відповідає матеріалам технічної інвентаризації, а саме:

- квартира, зазначена в матеріалах інвентаризаційної справи від 07.05.1965 р. та 13.12.1990 р. як АДРЕСА_7 , станом на 16.08.2010 р. має номер №1;

- квартира, зазначена в матеріалах інвентаризаційної справи від 07.05.1965 р. та 13.12.1990 р. як АДРЕСА_8 , станом на 16.08.2010 р. має номер №2;

- квартира, зазначена в матеріалах інвентаризаційної справи від 07.05.1965 р. та 13.12.1990 р. як АДРЕСА_2 , станом на 16.08.2010 р. має номер №4;

- нумерація квартири АДРЕСА_9 за матеріалами інвентаризаційної справи відповідає нумерації на місцевості.

На підставі вищезазначеного обстеження, позивачу було виготовлено новий технічний паспорт на всю квартиру в якому вказано, що загальна площа квартири складає 36 кв. м., а жила 25,1 кв. м.

У зв`язку зі змінами забудов на прибудинковій території позивачка замовила виготовлення нового технічного паспорту у 2013 році. Поточна технічна інвентаризація була проведена 03.12.2013 року та був виготовлений новий технічний паспорт, в якому розмір загальної та житлової площі вказаний в таких показних 35,7 та 24,1 кв. м., що суттєво відрізняється від показників загальної та житлової площа вказаних в технічних паспортах за 2006 рік: 34,47 кв.м. та 23,57 кв.м.; за 2010 рік: 36,6 кв.м., та 25,1 кв.м.

Оскільки, з моменту вселення в вищезазначену квартиру і по теперішній час мешканці кв. АДРЕСА_2 ніяких перебудов та прибудов до квартири не робили, а також технічні паспорти відрізняються від свідоцтва про право власності на житло, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до начальника ТОВ ЗМБТІ Сепп Н.В. з проханням про виправлення помилок та приведення документів на квартиру у відповідність вимогам закону. Внаслідок цих звернень було проведено контрольне обстеження квартири АДРЕСА_2 29.01.2014 року, яким встановлено такі показники площі квартири АДРЕСА_2 , загальна площа 35,7 кв. м., жила 24,1 кв.м.

Таким чином, встановлено, що фактичні розміри квартири, не відповідають розмірам які вказані в свідоцтві про право власності на житло. Це сталося з вини ТОВ ЗМБТІ, начальник якого на момент передачі позивачу у власність квартири халатно поставився до своїх обов`язків та фактично не провів інвентаризацію квартири, виготовив технічний паспорт та передав його у Шевченківську районну адміністрацію з показниками які не відповідають дійсності.

У своїх відповідях на скарги відповідач відповідає, що це вина позивача, оскільки вона проживає та приватизувала квартиру, яка їй не була надана. Але ж якщо б інвентаризація фактично була проведена ще 13.12.1990 року, (саме на цю інвентаризацію відповідач посилається в своїх відповідях), а не на папері, то було б встановлено ще тоді, що позивачка та її сім`я як проживала з моменту вселення, так і проживає в квартирі АДРЕСА_2 загальною площею - 35,7 кв. м. та жилою 24,1 кв.м. та був виготовлений технічний паспорт, який відповідав би дійсності.

З моменту проживання сім`ї позивача в цій квартирі, а саме з 1988 року, фактично інвентаризація була проведена у перше тільки в 2010 році, тому саме з вини відповідача сталася така ситуація, що фактичні показники загальної та житлової площі квартири не відповідають показникам вказаним в правових документах, а саме, в свідоцтві про право власності та технічному паспорті, який до нього додавався.

У зв`язку з розбіжностями показників у свідоцтві про право власності та з показниками у технічному паспорті позивач не може зареєструвати квартиру у Єдиному реєстру речових прав на нерухоме майно, для того щоб в подальшому мати право на отримання витягу з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно для розпорядження вищевказаною квартирою.

Окрім того, в технічному паспорті за 2006 рік на плані земельної ділянки немає забудови літера «П», а технічному паспорті за 2010 рік з`являється забудова літера «П» - гараж у стані руйнування. Земельна ділянка має не прямокутну форму. В ній відсутня частина (лівий верхній кут на плані) розміром 10.6 х 5.2м. На цьому місці стоїть забудова, яка була збудована попередніми мешканцями квартири АДРЕСА_1 до 1991 року, про що свідчать довідки. При складанні кадастрової зйомки, проведеної ТОВ «Козацькі землі ЛТД», за основу були взяті матеріали з ЗМБТІ 1991 року. В цих матеріалах містяться розбіжності у розмірах і положенні межі між будинками АДРЕСА_10 . Усе це робилося навмисно на замовлення мешканців квартири АДРЕСА_11 .

При замірах гаража і сараю під літерами П та П1 відповідно та при виготовленні технічного паспорту за 2013 рік технік позначає під літерою П1 літню кухню, а в 2014 році літерою П1 позначає сарай на тому ж місці, що свідчить не тільки про халатне, а й безвідповідальне відношення до своїх професійних обов`язків працівниками TOB ЗМБТІ.

Посадові особи TOB ЗМБТІ Сепп та Цимбал дають пояснення про нумерацію будинку, що це не входить в їх компетенцію, але ж жодного разу не повідомили, куди позивачу можна звернутися, щоб документи на право власності зробити належним чином.

Крім, того в 2013 році позивач замовляла проведення інвентаризації та виготовлення нового технічного паспорту в тому числі і у зв`язку з закінченням ремонту у гаражі під літ П, при цьому вона додала до замовлення довідку начальника штабу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 за № 1086 від 16.03.1995 року про дозвіл їй на забудову гаражу та інших господарських будівель на земельній ділянці що знаходиться біля її квартири. Коли позивач отримала технічний паспорт виготовлений 03.12.2013 року, то побачила що гараж літ. П зазначений як самочинний, що не відповідає вимогам Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127, із змінами і доповненнями, внесеними, в том числі, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 9 серпня 2012 року N 404 Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майка, де вказано, що «Не належать до самочинного будівництва: для будинків садибного типу, дачних та садових будинків: зведення на земельній ділянці тимчасових будівель та споруд (незалежно від наявності фундаменту), навісів, альтанок, наметів, накриття, сходів, естакад, літніх душових, теплиць, свердловин, криниць, люфт-клозетів, вбиралень, вигрібних ям, замощень, парканів, відкритих басейнів та басейнів із накриттям полегшеної конструкції, погребів, входів в погреби, підпірних стін, воріт, хвірток, приямків, веранд, тамбурів, нежитлових прибудов, терас, ґанків, бань, саун, хлівів, гаражів, літніх кухонь тощо;».

На неодноразові письмові звернення до начальника TOB ЗМБТІ Сепп Н.В. про виправлення вищезазначеної помилки, позивачу було відмовлено в виключенні із складу самочинного будівництва гаражу літ. П та сараю літ. П1. У відповідях обґрунтовано відмову, тим, що начебто, житловий будинок АДРЕСА_5 з 1993 року належить місцевій раді, тому надання дозволу на будівництво спірного гаражу належало Місцевій раді, що не відповідає дійсності, оскільки по перше, від Міністерства оборони України на баланс КП «ВРЕЖО 10» був переданий тільки будинок і тільки в 2007 році, що підтверджується відповіддю заступника голови Шевченківської райадміністрації В.В. Кобиляцького за № Г-№0480 від 01.07.2009 року, де вказано, що рішенням виконавчого комітету Запорізької міської раду, від 25.10.2007 року № 444 на баланс КП «ВРЕЖО 10» від КЕВ м. Запоріжжя Міністерства оборони України передані тільки житлові будинки. Земля залишилася у власності Міністерства оборони України. Таким чином, доводи відповідача у своїй відмові не відповідають ні дійсним фактам, ні чинному законодавству, ні, в тому числі Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127, де, крім вищезазначеного, вказано, що військова частина має право на видачу дозволу для здійснення господарських та допоміжних забудов на земельній ділянці, що належить Міністерству оборони України, оскільки як на момент видачі позивачу дозволу начальником штабу військової частини, так і на теперішній час, земельна ділянка на якій знаходиться квартира та побудовані господарські забудови належать Міністерству оборони України. »

Таким чином, з вищезазначеного виявляється що працівники TOB ЗМБТІ халатно відносяться до своїх обов`язків та неналежно виконують свої службові обов`язки, вказують недостовірну інформацію в своїх звітах, що потягло неналежне виконання договору про надання послуг з виконання кількох замовлень на виготовлення технічних паспортів, а також проведення судової експертизи за ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дмитрюк О. В. по цивільній справі № 0827/400/2011. провадження 0827/2-10/2012 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , що діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , Запорізька міська Рада, ЗМБТІ про усунення перешкод користування земельною ділянкою шляхом відновлення меж і т.д., що призвело до суттєвих порушень прав власників і користувачів, а саме, показники вказані в технічних паспортах, виготовлених відповідачем TOB ЗМБТІ не відповідають дійсним, а тепер ще і свідоцтву про право власність на квартиру, що перешкоджає мешканця квартири в повній мірі володінню та розпорядженню їх власністю.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим до виконання.

Своїми безвідповідальними та халатними діями відповідач спричинив позивачу моральну шкоду у сумі 10000 гривень. Оскільки в квартирі житловою площею 23,57 кв.м. дуже важно та незручно проживати сім`ї, що складається з п`яти осіб. Але ж з вини відповідача протягом дев`яти років сім`я позивачки не мала можливості ні продати квартиру, ні обміняти, ні зробити прибудову, що призвело до втрати її душевного спокою та нервів, вона практично перестала спати вночі, стала дуже роздратованою, втратила нормальне спілкування з членами сім'ї та іншими людьми.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Оскільки між ОСОБА_1 та відповідачем склався договір на виконання технічної інвентаризації та виготовлення технічного паспорту, то вказані відношення також підпадають під дію ст.ст. 1, 4,10,15,16 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»

1. Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

2. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

3. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Усе вищевикладене підтверджується відповідним замовленням на виготовлення технічного паспорту. На підставі замовлення сплачувався авансовий платіж. Окрім квитанції по сплату нічого на руки позивачу не видавалося.

Посилаючись на вищенаведені обставини, позивач ОСОБА_1 просить суд: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації надати у районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , який відповідає дійсним розмірам квартири АДРЕСА_1 , а саме «загальна площа 35,7 кв.м., жила площа 24,1 кв.м.», виготовлений ТОВ ЗМБТІ 03.12.2013 року, і звернутися з клопотанням внести зміни в Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_3 на квартиру АДРЕСА_1 та вказати дійсні розміри квартири АДРЕСА_1 , а саме, загальна площа 35,7 кв.м., жила площа 24,1 кв.м.» на підставі технічного паспорту виготовленого ТОВ ЗМБТІ 03.12.2013 року, оскільки на день приватизації саме вони надали розміри вищевказаної квартири, що не відповідають фактичним розмірам квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації в технічному паспорті на сторінці «План земельної ділянки» чітко вказати межі земельної ділянки будинку АДРЕСА_5 за інвентаризаційною справою 1965 року та встановити відповідну межу між будинками АДРЕСА_5 та АДРЕСА_5 ; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації виключити літери П та П1 з графи «Збудовано самочинно» плану земельної ділянки технічного паспорту; стягнути з відповідача на її користь 10000 гривень у відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позов підтримали частково, пояснили, що не наполягають на задоволенні судом позовних вимог про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації надати у районну адміністрацію Запорізької міської ради по Шевченківському району технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , який відповідає дійсним розмірам квартири АДРЕСА_1 та про зобов`язання відповідача звернутися з клопотанням внести зміни в Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_3 на квартиру АДРЕСА_1 та вказати дійсні розміри квартири АДРЕСА_1 .

Представники відповідача ТОВ ЗМБТІ в судовому засіданні проти позову заперечували, вважали вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими, посилаючись на те, що позивачем не надано до ЗМБТІ належжгим чином оформлених документів на

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оригінал інвентаризаційної справи ТОВ ЗМБТІ на квартиру АДРЕСА_1 , дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 . виданого Шевченківською районною адміністрацією 14.08.2006р., у власність ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності в рівних долях, була передана квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 34.47 кв.м., житловою площею 23.57 кв.м.

Як пояснили в судовому засіданні представники відповідача ТОВ ЗМТІ, при виготовленні технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 . складеного 09.08.2006 р. на підставі замовлення відділу приватизації Шевченківської районної адміністрації для подальшої приватизації квартири, були використані матеріали технічної інвентаризації об`єкту нерухомості, проведеної 13.12.1990р.

Згідно матеріалів технічної інвентаризації об`єкту нерухомості, проведеної 13.12.1990 р. за замовленням Шевченківського ЖЕВ, поточних змін по житловому будинку встановлено не було, даних щодо зміни нумерації квартир в житловому будинку від житлово-експлуатаційного відділу до ЗМБТІ не надходило, тому нумерація квартир в житловому будинку АДРЕСА_5 станом на 13.12.1990р. відповідала матеріалам первинної інвентаризації житлового будинку, проведеної 07.05.1965р., а саме по фасаду будинку: з лівого боку - квартира АДРЕСА_3 .

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №433 від 26.11.1992р. БТІ доручено за вимогою органів приватизації районних виконкомів виготовлення технічних паспортів на квартири, що приватизуються, та виготовлення технічної документації на будинки, на які документація відсутня, згідно замовлень житлових органів.

Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №56 від 15.09.1992р. визначено, що «відомості про займані наймачем приміщення та їх площу наводяться згідно з інвентаризаційними матеріалами, які зберігаються у державному підприємстві по обслуговуванню житла. При відсутності інвентаризаційних матеріалів або невідповідності їх інформації фактичному стану, підприємство по обслуговуванню житла відновлює їх через бюро технічної інвентаризації».

При інвентаризації квартири АДРЕСА_1 , проведеної 10.06.2010 р., був встановлений факт невідповідності нумерації квартир на місцевості матеріалам інвентаризаційної справи, а саме: згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 , виданого Шевченківською районною адміністрацією 14.08.2006р. ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 була передана у власність квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 34.47 кв.м., житловою площею 23,57 кв.м, а до інвентаризації 10.06.2010 р. довіреною особою ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , була надана квартира АДРЕСА_8 загальною площею 36,26 кв.м т.ч. житловою площею 24.11 кв.м.

Згідно заяви довіреної особи ОСОБА_6 , яка діяла від ОСОБА_1 .. ЗМБТІ 16.08.2010р. було проведено контрольне обстеження для визначення нумерації квартир житлового будинку АДРЕСА_5 .

Обстеженням 16.08.2010р. було встановлено, що нумерація квартир АДРЕСА_6 на дату обстеження не відповідає матеріалам технічної інвентаризації, а саме:

- квартира, зазначена в матеріалах інвентаризаційної справи від 07.05.1965р.] 13.12.1990р. як №4. станом на 16.08.2010р. мас номер №1;

- квартира, зазначена в матеріалах інвентаризаційної справи від 07.05.1" 13.12.1990р. як №1, станом на 16.08.2010р. мас номер №2;

- квартира, зазначена в матеріалах інвентаризаційної справи від 07.05.1965yQ 13.12.1990р. як №2. станом на 16.08.2010р. мас номер №4;

- нумерація квартири АДРЕСА_9 за матеріалами інвентаризаційної справи відповідає нумерації на місцевості.

За даними проведення контрольного обстеження нумерації квартир житлового будинку АДРЕСА_5 , проведеного 16.08.2010р., були внесені зміни в матеріали інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості та виготовлений технічний паспорт на ква №2 загальною площею 36,0 кв.м.. в т.ч. житловою площею 24,5 кв.м.

При проведені поточної технічної інвентаризації квартири АДРЕСА_2 , проведеної 03.12.2013р.. було встановлено, що 10.06.2010р. підрахунку площі кімнати №3 та коридору №1 була припущена технічна помилка в площі приміщень.

03.12.2013р. при проведені поточної технічної інвентаризації квартири АДРЕСА_1 визначені фактичні показники площ кв №2. які складають: загальна площа - 35,7 кв.м., в т.ч. житлова площа - 24.1 кв.м., що підтверджується контрольним обстеженням, проведеним 29.01.2014р., та виготовлений технічний паспорт, який був виданий позивачу ОСОБА_1 .

Також, представники відповідача зазначили, що в матеріалах інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомості, розташований за АДРЕСА_5 , господарські будівлі - гараж літ.П лінійними розмірами 4,00*6,20м. сарай літ.П1 лінійними розмірами 4.00*2,60м віднесені до самочинного будівні згідно вимог Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001р. № l27, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р., №582/5773 (із змінами та доповненнями) оскільки, співвласником квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_1 не були надані до TOB «ЗМБТІ» дозвільні документи на будівництво зазначених господарських будівель.

При проведенні контрольного обстеження 29.01.2014р. заявником ОСОБА_8 була надана ксерокопія довідки військової частини НОМЕР_2 від 16.03.1995р., №1086 про дозвіл будівництво гр. ОСОБА_17 гаража та господарських будівель на ділянці, належній до кв АДРЕСА_2 .

В зв`язку з цим, TOB «ЗМБТІ» повідомило заявнику ОСОБА_1 , що зазначена довідка не є підставою для внесення змій в матеріали інвентаризаційної справи об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_5 , в частині виключення із складу самочинного будівництва гаражу літ.П лінійними розмірами 4.00*6.20м сараю літ.П1 лінійними розмірами 4.00*2.60м за причини, оскільки відповідно до вимог чинної Інструкції, підставою для виключення із складу самочинного будівництва гаражу літ.П та сараю літ.П 1 є документ про прийняття в експлуатацію зазначених будівель.

Згідно вимог чинної на час надання довідки військової частини НОМЕР_2 від 16.03.1995 р. №1086. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації житлового фонду, затвердженої наказом ЦСУ СРСТ від 15.07.1985р., №380 (на теперішній час не чинна), будівництво на земельній ділянці житлових будинків, прибудов та надбудов до них без встановленого дозволу виконкому місцевої Ради народних депутатів та належно затвердженого проекту або з грубим порушенням основних Будівельних норм та правил вважається самочинним будівництвом. Як самочинне будівництво розглядається зведення без відповідного дозволу службових будівель, реконструкція житлових будинків, переобладнання правомірно зведених нежитлових будівель під житло, будівництво нової будівлі при наявності дозволу на капітальний ремонт старої».

Відповідно до статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до п.1, ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

Статтею 16 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Аналізуючи вищенаведені норми ЦПК та ЦК України, суд дійшов висновку про те, що позивачка ОСОБА_1 наполягаючи на зобов`язанні судом відповідача вказати в технічному паспорті на сторінці «План земельної ділянки» межі земельної ділянки будинку АДРЕСА_5 за інвентаризаційною справою 1965 року та встановити відповідну межу між будинками АДРЕСА_5 та АДРЕСА_5 , а також виключити літери П та П1 з графи «Збудовано самочинно» плану земельної ділянки технічного паспорту, обрала неналежних спосіб захисту своїх цивільних прав.

При цьому, суд враховує, що позивачем ОСОБА_1 не було надано до ТОВ БТІ документу про прийняття в експлуатацію будівель - гаражу літ.П та сараю літ.П1,

Згідно з ч. 1 cт. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 ст.59 ЦПК передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Довідка військової частини НОМЕР_2 від 16.03.1995р., №1086 про дозвіл на будівництво гр. ОСОБА_17 гаража та господарських будівель на ділянці, належній до кв АДРЕСА_2 не є належним доказом, що обґрунтовує позовні вимоги в частині виключення із складу самочинного будівництва гаражу літ.П лінійними розмірами 4.00*6.20м сараю літ.П1 лінійними розмірами 4.00*2.60м, оскільки відповідно до вимог чинної Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001р., № l27, підставою для виключення із складу самочинного будівництва гаражу літ.П та сараю літ.П 1 є документ про прийняття в експлуатацію зазначених будівель.

В обґрунтування вимоги щодо зобов`язання відповідача ТОВ ЗМБТІ вказати межі земельної ділянки будинку АДРЕСА_5 за інвентаризаційною справою 1965 року та встановити відповідну межу між будинками АДРЕСА_5 та АДРЕСА_5 , позивачем не надано суду жодного доказу.

Не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ ЗМБТІ моральної шкоди, оскільки вказана вимога є похідною від попередніх.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10,11, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Відмовити у зв`язку з необґрунтованістю в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: М.В. Антоненко