Провадження № 2/127/465/16
05 січня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Іщук Т.П.,
при секретарі Коваленко Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки за прострочення сплати аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.07.2009 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 02.06.2009 року. Відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо сплати аліментів, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів, яка згідно розрахунку Ленінського відділу ДВС Вінницького МУЮ за період з 01.02.2015 року по 01.08.2015 року становить 3500,00 грн. З посиланням на положення СК України позивач також вказує на можливість стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів, визначаючи її розмір у 4205,00 грн. За викладених обставин просила стягнути на її користь заборгованість по сплаті аліментів в сумі 3500,00 грн., а також неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 4205,00 грн. Надалі позивач збільшила свої позовні вимоги та просила стягнути на її користь заборгованість по сплаті аліментів в сумі 4000,00 грн., а також 5395,00 грн. - неустойки за прострочення сплати аліментів
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити в повному обсязі, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі.
Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.07.2009 року по справі № 2-3841/09 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 02.06.2009 року.

На підставі вказано рішення суду, 28.07.2009 року Ленінським районним судом м.Вінниці видано виконавчий лист №2-3841 та Ленінським відділом ДВС Вінницького міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №14049587 з його примусового виконання.

Відповідач ОСОБА_2 неналежно виконував рішення суду. Відповідно до довідки Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції від 03.08.2015 року №17909/07-35/19 ОСОБА_1 у період з 01.02.2015 року по 01.08.2015 року аліменти від ОСОБА_2 не отримувала. Згідно розрахунку, складеного старшим державним виконавцем Ленінського відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції, заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина за період з 01.02.2015 року по 30.09.2015 року становить 4000,00 грн.

Щодо сплати аліментів, суд погоджується з твердженнями позивача про те, що рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим до виконання в силу положень ст.14 ЦПК України, для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України та відсутні підстави для його невиконання. Разом з тим, суд, визначаючись з вимогою щодо стягнення вказаної суми заборгованості, звертає увагу, що відповідно до ст.194 СК України заборгованість може бути стягнута за рішенням суду тільки у випадку, якщо аліменти відраховуються із заробітної плати на підставі заяви платника аліментів, а не за виконавчим листом. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» суд вирішує питання щодо заборгованості зі сплати аліментів лише у разі спору про її розмір, визначений державним виконавцем. При відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення про стягнення заборгованості.

Матеріали справи не містять доказів щодо наявності спору про розмір заборгованості, а відтак, суд вважає, що в задоволенні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, слід відмовити, зважаючи, що стягнення цих коштів має відбуватися в ході здійснення виконавчих дій у відкритому виконавчому провадженні.

За правилами ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки.

Відповідно до ст.20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст.196 СК України позовна давність не застосовується.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

В ході судового розгляду судом не встановлено поважних причин щодо несплати аліментів, доказів щодо цього відповідач не надав.

Згідно розрахунку суми неустойки за прострочення сплати аліментів, наданого позивачем, розмір пені за прострочення сплати аліментів на дитину за період з 01.02.2015 року по 30.09.2015 року складає 5395,00 грн..

Однак, суд не може погодитись з таким розрахунком, оскільки він розрахований всупереч положенням ст. 196 СК України.

Визначаючись з розміром неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, судом враховано Правові позиції, висловлені Верховним Судом України у справі № 6-94цс15 від 01.07.2015 року та № 6-2696цс15 від 16.12.2015 року, які в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими до застосування, та відповідно до яких, за правовою природою пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, а сума заборгованості за аліментами за попередні місці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачували. Тобто, неустойка (пеня) розраховується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів ( за кожен місяць).

Відтак, неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 01.02.2015 року по 30.09.2015 року становить 1210,00 грн., з яких:

1) за лютий 2015 року:

500,00 грн.(заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 28 днів (кількість днів місяця) = 140,00 грн.

2) за березень 2015 року:

500,00 грн. (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 31 день (кількість днів місяця)= 155,00 грн.

3) за квітень 2015 року:

500,00 грн. (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 30 днів (кількість днів місяця)= 150,00 грн.

4) за травень 2015 року:

500,00 грн. (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 31 день (кількість днів місяця)= 155,00 грн.

5) за червень 2015 року:

500,00 грн. (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 30 днів (кількість днів місяця)= 150,00 грн.

6) за липень 2015 року:

500,00 грн. (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 31 день (кількість днів місяця)= 155,00 грн.

7) за серпень 2015 року:

500,00 грн. (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 31 день (кількість днів місяця)= 155,00 грн.

8) за вересень 2015 року:

500,00 грн. (заборгованість за аліментами за місяць) х 1% х 30 днів (кількість днів місяця)= 150,00 грн.

Отже загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати відповідачем аліментів на утримання дитини за період за період з 01.02.2015 року по 30.09.2015 року становить 1210,00 грн.

Положеннями ч.2 ст.196 СК України передбачено право суду зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Однак, суду будь-яких доказів щодо цього не надано, а тому у суду відсутні підстави для її зменшення.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати; якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених вимог. Враховуючи частковість задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 62,74 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 20, 180, 181, 196 СК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10,14, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1210,00 грн. (одна тисяча двісті десять гривень 00 коп.), а також судовий збір в розмірі 62,74 грн.

В решті вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: