Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1896/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Панфілова А. В.
Доповідач Дьомич Л. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.09.2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Дуковського О.Л.; Фомічова С.Є.

за участю секретаря: Яковлєвої Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,

з ? до 1/7 частки з усіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 лютого 2012 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда з нього стягнуто на користь ОСОБА_4 для утримання сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку-щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 січня 2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На теперішній час у нього виникли обставини, які унеможливлюють сплату аліментів у визначеному судом розмірі.

Так, в 2014 році, внаслідок окупації території АР Крим ЗС Російської Федерації, позивач вимушений був виїхати з місця його постійного проживання до м. Львова, що підтверджується довідкою № 01-3341 виданою Департаментом соціального захисту населення Львівської ОДА. В подальшому ОСОБА_2 взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України.

07 жовтня 2014 року ним укладений шлюб з ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народився син ОСОБА_7. Дружина на даний час не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому він є єдиним годувальником своєї родини.

На його утриманні частково знаходяться батьки- пенсіонери, які є інвалідами 3-ї групи та потребують матеріальної допомоги, у зв?язку з періодичним виникненням додаткових витрат на лікування.

Вищевикладені обставини, на його думку, є підставами для зменшення відповідно до ст. 192 СК України розміру аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, який проживає з матірю, відповідачем у справі.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_2 звернув ся з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позову. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, не враховано, що майновий стан позивача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів значно погіршився, оскільки він є особою переміщеною з тимчасово окупованої території України та на даний час немає власного житла, на його утриманні знаходиться ще одна малолітня дитини, а також дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_8, пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_9, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, за наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази не свідчать про наявність передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів, оскільки заробітна плата позивача з відрахуванням сплати аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_5 складає достатню суму для проживання з розрахунку на трьох осіб.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна за наступного.

Судом встановлено, що батьками малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 народження, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.5).

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 для утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_10 аліменти в розмірі ? частки від всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.6).

Згідно довідки Львівської обласної державної адміністрації Департаменту соціального захисту населення № 01-3341 від 08 грудня 2014 року та довідки Львівської міської ради № НОМЕР_1 від 22 січня 2015 року ОСОБА_2 зареєстрований в базі громадян, які з 08 грудня 2014 року переселилися з АР Крим м. Севастополя на південно-східні області України та перебуває на обліку, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичних оперцій до м. Львова (а.с.6-7).

Позивач працює у Львівському регіональному структурному підрозділі Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на посаді диспетчера управління повітряним рухом РДЦ, що підтверджується довідкою № 6.33-38/ВК виданою 16 березня 2016 року начальником відділу кадрів Львівського регіонального структурного підрозділу (а.с.37).

Його дохід за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року згідно довідки про заробітну плату та інші доходи № 6.3.16-94 від 18 березня 2016 року становить 185 357,95 грн. - 38921,67 (податки та внески) = 146436,29 грн. Сума відрахованих аліментів за вказаний період - 36 609,08 грн (а.с.38).

07 жовтня 2014 року згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_6. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с. 8-9).

Малолітній ОСОБА_5 проживає разом з ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою КП «Житлово-експлуатаційної організації № 3», виданою 28 квітня 2016 року (а.с.34).

19 липня 2014 року ОСОБА_4 вдруге зареєструвала шлюб з ОСОБА_11, який розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда 01 червня 2016 року (а.с.50). Від шлюбу подружжя має доньку ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно довідки КП «Навчально-виховне об?єднання «Багатопрофільний ліцей-фізико-математична школа - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 18 - центр дитячої та юнацької творчості «Надія» Кіровоградської міської ради № 170 від 28 квітня 2016 року ОСОБА_3 працює в даному закладі педагогом-організатором. З 09 березня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку (а.с.31).

Відповідач перебуває на обліку в Кіровському управлінні соціального захисту населення та з лютого 2015 року по грудень 2015 року щомісячно отримувала одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини в розмірі 860 грн., згідно довідки Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Кіровської районної у м. Кіровограді ради № 1268 (а.с.47).

Відповідно до положень СК України кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 1 ст.180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За правилами ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров?я когось із них.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв?язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров?я когось із них.

Зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку погіршення матеріального стану платника аліментів, якщо у нього зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або з'явився додатковий обов'язок сплати аліментів на утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), змінився сімейний стан, тощо.

Закон надає право платнику аліментів або стягувачу звернутися до суду про зменшення або збільшення розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Підставами для цього є зміна матеріального або сімейного стану сторін, погіршення або поліпшення стану їх здоров'я, а відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України сторони повинні довести суду наявність цих обставин подавши відповідні докази.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, а саме - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції не в повній мірі врахував доводи сторони для зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_5.

Звертаючись в суд з відповідним позовом з посиланням на ст. 192 СК України, позивач вказував, що на час ухвалення рішення про стягнення аліментів в розмірі ? частки від всіх видів його заробітку щомісячно, такий розмір для нього був прийнятним, проте виниклі з 2014 року обставини, повязані зі зміною місця проживання (постійном житлом не забезпечений), народження другої дитини та перебування дружини на його повному утриманні, впливають на визначений судом розмір аліментів на утримання сина.

При вирішенні даного спору правове значення має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення аліментів.

Матеріалами справи підтверджено, що 07 жовтня 2014 року позивач вдруге зареєстрував шлюб з ОСОБА_13 (а.с.5). Від шлюбу у позивача народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.9). Дружина позивача ОСОБА_6 з 22 травня 2015 року була зареєстрована в Львівському міському центрі зайнятості як безробітня (а.с.76) та згідно довідки Шевченківського відділу соціального захисту м. Львова № 3701 від 09 червня 2016 року на даний час знаходиться на обліку в Шевченківському ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР та отримує з лютого 2016 року щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини в розмірі 860 грн. (а.с.74). Тобто дружина позивача разом із їх малолітнім сином, перебуває на його утриманні.

Таким чином, сімейний та матеріальний стан позивача значно змінився він одружився, в шлюбі у нього з новою дружиною народилася дитина, у зв?язку з чим з?явились додаткові витрати, які були відсутні на час вирішення питання про стягнення аліментів, що в силу вимог ч. 1 ст. 192 СК України, є правовою підставою для зменшення їх розміру.

Крім того, відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», визначено, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 01 травня становить 1228 грн.

Згідно довідки про заробітну плату та інші доходи позивача з вересня 2015 по лютий 2016 р.р. ОСОБА_2 сплачено аліменти на утримання ОСОБА_5 в розмірі 36609,08 грн ., так у вересні 2015 року розмір аліментів склав - 4134,94 грн., у жовтні 2015 року - 5178,33 грн., у листопаді 2015 року - 4549,97 грн., у грудні 2015 року - 8327,08 грн.,в січні 2016 року - 8987,46 грн. та в лютому 2016 року - 5431,30 грн. (а.с.8).

Таким чином розмір сплачених позивачем аліментів значно перевищує визначений державою прожитковий мінімум для дітини відповідного віку.

Враховуючи в сукупності обставини та матеріали справи, а саме факт наявності у позивача іншої родини та необхідність її утримання, розмір заробітної плати відповідача, зміну його матеріального становища, стан здоров'я сторін та малолітньої дитини, а також положення закону, згідно якого батьки зобов?язані нести витрати в рівних частинах для забезпечення дитині необхідного рівня життя, колегія суддів дійшла висновку про зміну розміру аліментів шляхом їх зменшення з ? до 1/6 частини доходів позивача.

Визначений розмір аліментів є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. При цьому дитина сторін буде захищеною та буде отримувати належне утримання від батька, що гарантовано як нормами національного так і норами міжнародного законодавства.

Обставини, які свідчать про те, що батько малолітньої дитини, як платник аліментів має достатнє матеріальне становище, а відповідач перебуває у відпустці по догляду за другою дитиною до досягнення нею 3-х років, не звільняють останню від повноцінного (рівного) батьківського обов'язку по утриманню спільної дитини сторін у справі, адже відсутні обставини, які б перешкоджали матері хлопчика отримувати самостійний дохід, а відтак належному виконанню обов'язку з утримання спільної дитини. За інформацією наданою стороною позивача ОСОБА_3 отримала 29 червня 2016 року від колишнього чоловіка ОСОБА_2 13000 доларів США, в порядку поділу майна подружжя. (а.с.90).

З батьком другої дитини вона не проживає і на скільки останній здійснює допомогу на утримання доньки, суду не надано. Позивач наполягає, що сплачуємий ним розмір аліментів ОСОБА_3 витрачає і на свою дитину.

Посилання ОСОБА_14, що на його частковому утриманні знаходяться також батьки - пенсіонери, інваліди не підтверджується належними, беззаперечними доказами.

За таких обставин рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його скасування.

Керуючись ст. 303, ст. 307, ст. 309, ст. 313, ст. 314, ст. 316, ст. 319 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 липня 2016 року - скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, які стягуються за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2012 року.

Рішення апеляційного суд набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: