У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області, Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок злочину, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 09 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 травня 2008 року з ОСОБА_3 на його користь було стягнуто 59 439,43 грн на відшкодування спричиненої шкоди. 16 липня 2008 року Вишгородським районним судом було видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на його користь грошових коштів у сумі 59 439,43 грн. 09 жовтня 2008 року державним виконавцем відділу ДВС Вишгородського РУЮ Царюк Т.І. на підставі вищезазначеного виконавчого листа було відкрито виконавче провадження та надано строк боржнику добровільно сплатити борг у строк до 15 жовтня 2008 року. Згідно відповіді начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області Зарубенка І.В. від 25 червня 2013 року державним виконавцем Вишгородського РУЮ 18 травня 2009 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пункту другого ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернене стягнення.

Посилаючись на бездіяльність державної виконавчої служби, в результаті якої йому так і не було відшкодовано боржником спричинену ушкодженням здоров'я шкоду, просив суд стягнути на відшкодування шкоди з відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області або з управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області 116 154,17 грн, що складаються з суми нестягнутої шкоди у розмірі 59 439,43 грн з урахуванням індексу інфляції за час прострочення виконання рішення суду.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 09 листопада 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що підстави для скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з недоведеності підстав для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я відповідачу ОСОБА_1 з держави в особі відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області та Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, відповідно до ст. 1207 ЦК України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги, перевірені вивченням матеріалів справи, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не дають підстав вважати, що при розгляді справи було неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення судового рішення без змін, оскільки судом першої та апеляційної інстанцій не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 09 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
В.О. Кузнєцов
Г.І. Мостова