Справа № 199/4155/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

14.09.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді: Руденко В.В.,

при секретарі: Куземі О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Еллада-7» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, просив стягнути з нього матеріальну шкоду в розмірі 36782,90 грн. У підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 24 лютого 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська винесено рішення по справі № 199/139/16ц за позовом ТОВ «Еллада-7» до ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ТОВ «Еллади-7» земельною ділянкою площею 0,4607 га яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, шляхом знесення зазначеного гаражу та приведення земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан. Рішення набрало законної сили і06 травня 2016 року на підставі рішення суду позивачем отримано виконавчий лист, після чого відкрите виконавче провадження № ВП 51132037 від 13.05.2016 року.Відповідач добровільно в строк, наданий державним виконавцем, рішення суду не виконав.26.05.2016 року, як зазначає позивач у своєму позові, згідно виконавчого листа від 04.05.2016 року шляхом вчинення виконавчих дій було виконано рішення суду та шляхом знесення гаражу усунено перешкоди для подальшого використання ТОВ «Еллада-7» земельною ділянкою площею 0,4607 га за вищевказаною адресою, за кошти ТОВ «Еллада-7».

З метою виконання рішення суду та вчинення виконавчих дій позивач уклав договір підряду від 24.05.2016 року з ТОВ «ВКП «Моноліт-СОВ» та сплатив за об'єм виконаних робіт 36 782 гривні 90 копійок.Позивач поніс збитки пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій.Позивач зазначає, що роботи проведені зі знесення самочинно збудованого нерухомого майна (гаражу) та усунення перешкод для подальшого використання земельною ділянкою виконані за рахунок ТОВ «Еллада-7» є витратами виконавчого провадження, що спричинили матеріальні збитки, які повинні бути відшкодовані за рахунок відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 лютого 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська винесено рішення по справі № 199/139/16ц за позовом ТОВ «Еллада-7» до ОСОБА_1 , відповідно до якого зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні ТОВ «Еллади-7» земельною ділянкою площею 0,4607 га яка знаходиться за адресою: пр. Газети «Правда» (Слобожанський) 17А, м. Дніпропетровськ шляхом знесення зазначеного гаражу та приведення земельної ділянки у придатний для подальшого використання стан. Дане рішення суду набрало законної сили. 04 травня 2016 року по даній справі було видано виконавчий лист.

13.05.2016 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Михайленко А.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51132037. Боржника самостійно рішення суду не виконав.

24 травня 2016 року між позивачем та ТОВ «ВКП «Моноліт-СОВ» було укладено договір підряду для виконання робіт, пов'язаних з демонтажем гаражу, що знаходиться на території будівництва житлового будинку по АДРЕСА_2. Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт №1 від 26.05.2016 року умови договору виконавцем виконані в повному обсязі.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження здійснюються за рахунок

коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого

провадження, які використовуються у порядку, встановленому

Кабінетом Міністрів України. До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату:

1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника;

2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому

законом порядку до провадження виконавчих дій;

3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум;

4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку

дитини;

5) розміщення оголошення в засобах масової інформації;

6) виготовлення та пересилання документів виконавчого

провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих

проваджень;

7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної

організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом. Після завершення виконавчого провадження авансовий внесок повністю повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Таким чином, законом не передбачено виконання рішення суду стягувачем самостійно. Авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій позивачем не проводилось, доказів протилежного позивачем суду не надано. Отже, доводи позивача щодо того, що кошти, які сплачені ним за договором підряду на виконання судового рішення, є витратами виконавчого провадження є безпідставними з огляду на вищевказані норми закону.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок позивача.

Відповідно до вимог ст. 154 ч.6 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за доцільне скасувати заходи забезпечення позову, що були вжиті судом відповідно до ухвали від 07.07.2016 року.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 77, 84, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1166 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах товариства з обмеженою відповідальністю «Еллада-7» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Скасувати заходи забезпечення позову, які вжиті відповідно до ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 липня 2016 року,а саме скасувати арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: