Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Хараджа О. О. , при секретарі Сердюк Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту народження 13.12.2015 року дитини жіночої статі.

В обґрунтування вимог зазначила, що з 13.12.2015 року у неї народилась дочка. На момент народження дитини, які на теперішній час, вона не перебуває у шлюбі. На час народження дочки місто Макіївка було вже окупованою територією, у звязку з чим медичне свідоцтво про народження дитини було видано з печаткою Донецької Народної Республіки, оскільки народження відбулося у перинатальному центрі м. Макіївка. Згідно з довідкою від 30.07.2015 року заявниця є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України, оскільки постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а в даний час проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. При зверненні до Жовтневого відділу ДРАЦС Маріупольського МУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 було відмовлено в реєстрації народження дитини, оскільки медичне свідоцтво про народження дитини не відповідає встановленому зразку України, є незаконним та не створює правових наслідків. Встановлення факту народження дитини необхідно для здійснення реєстрації народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Просила заяву задовольнити, встановити факт народження 13.12.2015 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, дитини жіночої статі.

Заявниця, представник заявниці та заінтересована особа в судове засідання не зявились, надали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів.

На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі не перебуває. Її шлюб з ОСОБА_2 було розірвано на підставі рішення Центрально-Міського районного суду м. Макіївки Донецької області від 11.10.2010 року. (а.с. 8).

13.12.2015 року ОСОБА_1 народила дитину жіночої статі в акушерському відділенні перинатального центру м. Макіївки.

Згідно з Довідкою від 30.07.2015 року ОСОБА_1 є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України, оскільки постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний час проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, місце перебування до 30.01.2016 року зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 7).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Приписами п.1 та п.7 ч. 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась, та відсутні належні документи закладу охорони здоров'я встановленого зразка України, що підтверджує факт народження, суд вважає, що є підстави в судовому порядку встановити факт народження, необхідний заявнику для державної реєстрації народження сина.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 234, 256-259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження у громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, дитини жіночої статі, яка народилась 13 грудня 2015 року у м.Макіївка.

Зобовязати відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану провести державну реєстрацію народження дитини у відповідності до діючого законодавства.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. О. Хараджа