н/п 4-с/490/115/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді - Мамаєвої О.В.,

із секретарем судового засідання Баришніковою І.М.,

за участю представника заявника ОСОБА_1, представника заінтересованої особи ОСОБА_2, представника суб'єкта оскарження ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 на дії посадових осіб Центрального відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та скасування актів державного виконавця ,

В С Т А Н О В И В:

08.07.2016р. ОСОБА_4 звернулась до суду із скаргою на дії посадових осіб Центрального відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та скасування постанови та актів державного виконавця. Просить визнати дії державного виконавця Мацюця О.О. незаконними, скасувати постанову державного виконавця від 22.04.2016 року по виконавчому провадженню № 50706974 про накладення штрафу, скасувати акти державного виконавця від 21.04.20216 року у виконавчому провадженні № 50706974, та від 30.06.2016 року у виконавчому провадженні № 66671500.

Обґрунтовуючи вимоги скарги ОСОБА_4 зазначила, що на виконанні у ДВС знаходяться виконавчі провадження: № 50706060 - про зобов'язання ОСОБА_4 передати ОСОБА_5 дублікати ключів від хвіртки та вхідних воріт до житлового будинку №66 по вул.Привільній у м.Миколаєві, а також оригінал ключів від гаражу літ. Г; № 50706974 - про вселення ОСОБА_5 в належні йому 28/100 часток житлового будинку №66 по вул.Привільній у м.Миколаєві; № 50707130 - про виселення ОСОБА_4 з належних ОСОБА_5 28/100 часток житлового будинку №66 по вул.Привільній у м.Миколаєві; № 46671500 - про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошової компенсації в сумі 36368,00 грн.

Так, за виконавчим провадженням № 46671500, 30.06.2016 року державним виконавцем проведені виконавчі дії щодо опису належного заявнику нерухомого майна. Вважає, що державний виконавець передчасно постановила вказаний акт, так як слід було спочатку виявити наявність доходу (вона отримує пенсію), провести опис рухомого майна, визначити його вартість для погашення суми боргу. Також заявник вважає, що в акті опису вказані поняті, що є особисто заінтересовані в даній справі.

Безпідставним заявник вважає накладення на неї постановою від 22.04.2016 року штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення перешкод у користуванні ОСОБА_5 належною йому часткою спірного домоволодіння, оскільки будь-яких дій відносно цього вона не вчиняла, про що свідчить акт державного виконавця від 21.04.2016 року. Вказаний акт, на її думку, складений з метою накладення на неї додаткового штрафу.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2016 року провадження у справі в частині вимог про скасування постанови державного виконавця від 22 квітня 2016 року про накладення штрафу, закрито.

У судовому засіданні представник заявника підтримала скаргу.

Представник заінтересованої особи заперечує проти задоволення скарги, вважає її безпідставною.

Представник суб'єкта оскарження також заперечує проти задоволення скарги, зазначила, що 30.06.2016 року державним виконавцем було складено акт опису та арешту майна боржника ОСОБА_4, оскільки рішення суду про стягнення заборгованості у розмірі 37812,74 грн., боржником не виконано, а розмір заборгованості перевищує 10 мінімальних розмірів мінімальних заробітних плат, тому звернено стягнення на нерухоме майно боржника, іншого майна у боржника не виявлено.

Суд, вислухавши сторони, оглянувши письмові докази по справі, матеріали виконавчих проваджень № 50706974, 52628675, 46671500, прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно заочного рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 09.02.2016 року у справі № 490/6521/15-ц ОСОБА_4 виселено з належним ОСОБА_5 28/100 часток житлового будинку № 66 по вул.Привільній у м.Миколаєві. Зобов'язано ОСОБА_4 звільнити належні ОСОБА_5 28/100 часток вказаного житлового будинку, вселити ОСОБА_5 в належні йому 28/100 частки житлового будинку № 66 по вул.Привільній у м.Миколаєві, зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_5 у користуванні належним йому майном. Зобов'язано ОСОБА_4 передати ОСОБА_5 дублікати ключів від хвіртки та вхідних воріт до житлового будинку № 66 по вул.Привільній у м.Миколаєві. Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди 500 грн. та судові витрати у розмірі 243 грн.

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 05 листопада 2014 року у справі № 490/3230/14-ц, в тому числі стягнено з ОСОБА_4О на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію в розмірі 36368 грн.

На виконання вказаних рішень Центральним районним судом м.Миколаєва були видані виконавчі листи № 490/6521/15-ц, та № 490/3230/14-ц, за якими відкриті виконавчі провадження.

Так, у виконавчому провадженні № 50706974 на виконання виконавчого листа № 490/6521/15-ц про вселення ОСОБА_5 та зобов'язання ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_5 перешкод у користуванні належною йому часткою домоволодіння, актом державного виконавця Мацюця О.О. від 21.04.2016 року зафіксовано, що рішення суду в цій частині боржником не виконано /а.с. 47/. Тобто, державним виконавцем у вказаному акті зафіксовані певні обставини, які встановлені при виконанні рішення.

Законом України "Про виконавче провадження" не передбачена можливість оскарження такого акту.

Виконавче провадження № 50706974 постановою від 01.07.2016 року закрито на підставі п.8 ч.1 ст. 49, та ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку із вселенням ОСОБА_5 у належні йому 28/100 часток домоволодіння.

30.06.2016 року державним виконавцем у виконавчому провадженні № 46671500 на виконання виконавчого листа № 490/3230/14-ц, складено акт опису та арешту майна ОСОБА_4, а саме: описана належна їй частина домоволодіння №66 по вул.Привільній у м.Миколаєві /а.с. 44-46/. Вказаний акт складено державним виконавцем Мацюцею О.О. за участю понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Доводи заявника про те, що державним виконавцем безпідставно накладено арешт на єдине житло ОСОБА_4, не здійснено дій щодо розшуку доходів ОСОБА_4, яка отримує пенсію, щодо встановлення рухомого майна, за рахунок якого можливо погасити заборгованість є безпідставними.

Так, із матеріалів виконавчого провадження слідує, що ще у листопаді 2015 року державним виконавцем були надіслані запити для встановлення доходів ОСОБА_4, в тому числі до УПФУ, податкових органів, до ДАІ, при цьому виявлено лише наявність пенсії у ОСОБА_4 у розмірі близько 900 грн.

Сама ОСОБА_4, як слідує із пояснень представника заявника, не пропонувала державному виконавцю прийняти для реалізації будь-яке цінне рухоме майно, за рахунок якого можливо було б погасити заборгованість ОСОБА_5

Згідно ч.6,7 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на

боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну

ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

У даному випадку сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, перевищує десять розмірів мінімальної заробітної плати. Тобто, державним виконавцем акт опису та арешту майна боржника ОСОБА_4 здійснено відповідно до чинного законодавства.

Доводи представника заявника про наявність особистої заінтересованості понятих, які були залучені вчинення виконавчих дій, зокрема, до постановлення акту опису та арешту майна, будь-якими доказами суду не доведена.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про безпідставність та необгрунтованість скарги.

Згідно ч.1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як пояснила заявник про акт державного виконавця від 21.04.2016 року вона дізналась при ознайомленні із матеріалами виконавчого провадження 05.07.2016 року, після чого 08.07.2016 року звернулась до суду із скаргою, вказані доводи заявника не спростовані. Тому суд вважає можливим поновити ОСОБА_4 строки оскарження акту державного виконавця від 21.04.2016 року.

Керуючись статтями ст.ст.383-389, 208, 210, 218 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_4 строки оскарження акту державного виконавця від 21.04.2016 року.

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії посадових осіб Центрального відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та скасування актів державного виконавця, відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.В.Мамаєва