Справа №766/8694/16-ц
УХВАЛА

30.11.2016

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.

секретар Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування збитків.

13.09.2016 року через канцелярію суду позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на все нерухоме майно відповідача ОСОБА_2

Заява мотивована тим, що неправомірними діями відповідача позивачу спричинено збитки на значну суму. У власності відповідача ОСОБА_2 є нерухоме майно, яким він у будь-який час може розпорядитись з метою ухилення від виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Отже, на думку позивача, існує реальна небезпека неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справу, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Разом з тим, суд вважає, що клопотання про забезпечення позову є передчасним, оскільки в матеріалах справи наявні дані, які свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 є власником цілого ряду нерухомого майна, серед якого є як майно житлового призначення (квартири), так і майно комерційного призначення (приміщення магазину, майновий комплекс). Склад, вартість, призначення, наявність речових прав на це майно третіх осіб суду не відомі. Накладення арешту на майно, яке не є предметом спору, без зясування вказаних обставин, може спричинити шкоду законним інтересам не тільки відповідача ОСОБА_2, а й третіх осіб, не залучених до участі у справі.

Крім того, самі позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 про стягнення з нього 1046173,21 грн. не є безспірними та потребують доведення в судовому засіданні. Оскільки позивач просить стягнути з відповідача вартість придбаної нею квартири в сумі 1046173,21 грн., яку було судовим рішенням витребувано з її володіння через несумлінність дій відповідача. Однак, за договором купівлі-продажу цю квартиру нею придбано за 71892 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява про забезпечення позову не є обґрунтованою, а тому не може бути задоволена.

Керуючись ст.ст. 151,152, 153, 209 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання її копії.

СуддяОСОБА_4