22-ц/775/230/2016(м)
Головуючий в 1 інстанції Ковтуненко В.О.
Доповідач Гаврилова Г.Л.
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів Сороки Г.П., Принцевської В.П.

секретарі Гаркуша О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що його мати померла, а відповідача було позбавлено батьківських прав. З 01.09.2015 року ОСОБА_1 зараховано до Маріупольського електромеханічного технікуму на 2 курс терміном навчання до 30.06.2018 року. На підставі ст.ст. 166, 198, 200 СК України, просив суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно до закінчення навчання в Маріупольському електромеханічному технікумі, тобто до 30.06.2018 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 січня 2016 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та справу направити до суду першої інстанції для розгляду із стадії вирішення питання про відкриття провадження. В обґрунтування своєї скарги апелянт зазначає, що ухвалу суду було постановлено з недотриманням правил підсудності, оскільки в паспорті позивача зазначено, що він зареєстрований по вул. Курилова, б. 62, с. Зелений Гай, Куйбишевського району, Запорізької області, отже справа повинна розглядатись в Куйбишевському районному суду Запорізької області. Доказі реєстрації проживання або перебування позивача в м. Маріуполі суду не надано, а довідка з ЖКУ про фактичне проживання позивача в місті Маріуполі не може слугувати підставою для застосування ч.1. ст. 110 ЦПК України, оскільки не підтверджує у встановленому законом порядку місце проживання або перебування особи.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, що у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справі за його відсутність.

Заслухавши суддю доповідача, позивача ОСОБА_1,який просив відхилити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла 11.01.2014 року (а.с. 6). Рішенням суду опікуном ОСОБА_1 призначено ОСОБА_5, а ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав.

Відповідно до довідки від 18.01.2016 року ОСОБА_1 навчається на другому курсі денного відділення Маріупольського електротехнічного технікуму з терміном навчання з 01.09.2015 по 30.06.2018 року.

Відповідно до довідки ТОВ «Житло-Плюс» від 18.01.2016 року ОСОБА_1 мешкає без реєстрації в м. Маріуполі, б. Шевченко, б. 64А, кв. 81.

Відповідно до ч.1 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відкриваючи провадження у справі суд виходив з того, що позовна заява подана до Жовтневого районного суду міста Маріуполя у встановленому законом порядку .

Проте повністю погодитись з таким висновком суду колегія суддів не може, оскільки він не відповідає обставинам справи, вимогам норм процесуального права.

Відповідно до п. 1.1 «Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів»,який розроблений відповідно до Законів України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", "Про загальний військовий обовязок і військову службу" цей Порядок визначає процедуру реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.

Пунктом 1.2. Порядку передбачено, що реєстрація місця проживання або місця перебування особи - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відомості про місце проживання та місце перебування особи вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (далі - паспортний документ), довідки про звернення за захистом в Україні.

Відповідно до 4.1. Порядку реєстрація місця перебування особи здійснюється за заявою про реєстрацію місця перебування особи, яка подається особою або її законним представником.

Згідно ст. 3 Закону України від 11.12.2003 № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

При цьому, місце перебування це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік (Зміни станом на 24.12.2015 р. N 921-VIII)

Згідно паспортних даних позивача місце його проживання зареєстроване по вул. Курилова, б. 62, с. Зелений Гай, Куйбишевського району, Запорізької області.

Позивач пояснив апеляційному суду, що проживає без реєстрації місця проживання в місті Маріуполі з 01 вересня 2015 року, тобто до подачі подання заяви до суду строк перебування його з даному місті становив 5 місяців 18 днів.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо порушення правил підсудності при предявленні позову позивачем є обґрунтованими.

У разі порушення правил підсудності заява повертається заявникові для подання до належного суду, про що постановляється ухвала (стаття 115 ЦПК), яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

У відповідності з п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що допущені суддею порушення норм процесуального права є підставою для скасування ухвали судді з направленням матеріалів позовної заяви до суду на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 січня 2016 року скасувати, а питання щодо відкриття провадження у справі повернути до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: Гаврилова Г.Л.

ОСОБА_6

ОСОБА_7