Справа № 723/198/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючої Дячук

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1М звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання.

Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами.

11 листопада 1979 року, між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Красноїльською селищною радою Сторожинецького району зроблено актовий запис № 78, та 20.01.2009 року Відділом реєстрації актів видано дублікат свідоцтва про шлюб серії 1-МИ N0 043764.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22.12.2008 року, шлюб між сторонами розірвано, про що 10.06.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області видано відповідне свідоцтво серії 1-МИ № 027399.

За час проживання у шлюбі сторонами спільно побудовано житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться за адресою смт. Красноїльск, вул. Г.Воде 2 А.

Згідно висновку про технічний стан житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, дачного будинку з господарськими будівлями та спорудами, садового будинку з господарськими будівлями та спорудами №92 від 17.02.2011 р. визначено рік побудови житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.. Г. Воде, 2 А, де рік побудови визначено в період з 1979 р. по 2005 р..

Як вбачається з довідки №723 від 16.09.2009 року Красноїльскої селищної Ради житловий будинок та господарські споруди збудовано на земельній ділянці 0,25га., в тому числі 0,15га. для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та 0,25га. для ведення особистого селянського господарства.

Враховуючи вищевикладене позивачка вважає, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу, у відповідності до вимог сімейного законодавства. На даний час будинок в експлуатацію не зданий. Дані обставини встановлено рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 07 червня 2012 року, яке набрало законної сили тому вважає за необхідність визнати право власності за сторонами на будівельні матеріали, які були використані для будівництва будинку.

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи, складеного експертом ОСОБА_3, який міститься у матеріалах справи, вартість будівельних матеріалів, які були використані для побудови житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.. Г. Воде, 2 А, в смт. Красноїльськ, становить 717 000,00 грн.

Позивачка ОСОБА_1 згідна на отримання грошової компенсації, оскільки подальше проживання в спільному будинку з відповідачем є неможливим, між ними склалися неприязні стосунки, втрачені будь-які жигтєві зв'язки, і припинення її права на частку у спільному майні не завдасть їй істотної шкоди.

На підставі вищевикладеного позивачка просить суд винести рішення, яким визнати будівельні матеріали та обладнання, а також будівельно-монтажні роботи, які були використані для будівництва житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться за адресою смт.Красноїльск, вул.Г.Воде, 2 А, об'єктом спільної сумісної власності подружжя; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 будівельних матеріалів та обладнання, а також будівельно-монтажних робіт, які були використанні в процесі будівництва спірного житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться за адресою смт. Красноїльск, вул. Г.Воде 2-А; припинити право на частку у праві спільної часткової власності ОСОБА_1 на ? будівельних матеріалів та обладнання, а також будівельно-монтажних робіт, які були використанні в процесі будівництва вказаного будинку; стягнути з відповідача на користь позивача суму грошових коштів, що відповідає ? вартості будівельних матеріалів та обладнання, а також будівельно- монтажних робіт в розмірі 358 500.00грн..

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала повністю, просить його задовольнити та доповнила позовні вимоги, а саме просила стягнути з відповідача на користь позивачки витрати за проведення експертизи та витрати за сплату судового збору.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що вказаний будинок побудували його батьки на їх земельній ділянці. Будинок не здано в експлуатацію, бо будинок будували батьки, а також ним побудовано гаражі до 2008р.. Щодо позовної вимоги про стягнення на користь позивачки коштів за її частку у будинку зазначив, що він не може сплатити вказану суму, оскільки є пенсіонером.

Судом встановлено, що позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем 11 листопада 1979р.. Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22.12.2008 року, шлюб між сторонами розірвано, про що 10.06.2009 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Сторожинецького районного управління юстиції Чернівецької області видано відповідне свідоцтво серії 1-МИ № 027399.

За час проживання у шлюбі сторонами спільно побудовано житловий будинок та господарські споруди, які знаходяться за адресою смт. Красноїльск, вул. Г.Воде 2 А., Сторожинецького району, Чернівецької області.

Доказами, що будівництво будинку було проведено за час шлюбу з відповідачем є дані будівельного паспорту №122/20 за 15 травня 1981 рік на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудовнику ОСОБА_2 в смт.Красноїлськ по вулиці Головній, 2 А; рішення про відвід земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку ОСОБА_2 за №9 від 09 червня 1980 року, виданого виконкомом Красноїльської селищної ради народних депутатів, згідно якого було вирішено надати ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0608га із земель колгоспу «Радянська Буковина» та дозволити будівництво індивідуального житлового будинку громадянину ОСОБА_2 по вулиці Головна, 2-А, зобов'язати останнього отримати в райархітектурі будівельний паспорт на земельну ділянку та заключити договір про безстрокове користування ділянкою, попереджено проводити забудову з порушенням плану забудову земельної ділянки або типових проекті забороняється; проект забудови земельної ділянки індивідуальним забудовником ОСОБА_4 в смт. Красноїльськ по вулиці Головній, 2-А, пояснювальна записка до нього, акт виносу в натурі земельної ділянки індивідуальному забудовнику; заява ОСОБА_2, зареєстрована за вх. №133 від 15.06.81 р. про надання дозволу на будівництво житлового будинку по вулиці Головній; довідка виконкомому Красноїльської селищної ради народних депутатів №2264, виданої в жовтні 1978 року про те, що ОСОБА_2 є жителем смт.Красноїльськ і дійсно немає власного житлового будинку; довідка Красноїльської селищної ради народних депутатів №1312, виданої в травні 1981 р., згідно якої склад сім'ї ОСОБА_2 наступний: дружина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; виписка №329 від 28 вересня 1978 року із протоколу №10 засідання правління колгоспу «Радянська Буковина» смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області від 02 вересня 1978 року, згідно якої слухали заяву ОСОБА_2 про виділ йому земельної ділянки в розмірі 0,08га для будівництва нового житлового будинку і постановлено рекомендувати загальним зборам уповноважених колгоспників колгоспу «Радянська Буковина» виділити ОСОБА_2 земельну ділянку розміром 0,08га для будівництва нового житлового будинку згідно плану забудови.

Згідно висновку про технічний стан житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, дачного будинку з господарськими будівлями та спорудами, садового будинку з господарськими будівлями та спорудами №92 від 17.02.2011 р. визначено рік побудови житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул.. Г. Воде, 2 А, де рік побудови визначено в період з 1979 р. по 2005 р..

Як вбачається з довідки №723 від 16.09.2009 року Красноїльскої селищної Ради житловий будинок та господарські споруди збудовано на земельній ділянці 0,25га., в тому числі 0,15га. для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та 0,25га. для ведення особистого селянського господарства.

Згідно висновку №428 судової будівельно-технічної експертизи дійсна вартість на момент проведення експертизи будівельних матеріалів для будівництва житлового будинку, господарських споруд та вартість будівельно-монтажних робіт використаних при будівництві житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою у смт.Красноїльськ, вул.. Г.Воде,2 А, Сторожинецького району, Чернівецької області проведених у період з 11.11.1979р. по 22.12.2008р. становить із заокругленням 717000(сімсот сімнадцять тисяч)гривень.

Згідно статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина перша статті 69 Сімейного кодексу України встановлює, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що вирішуючи спори між подружжям про майно, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь - які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до п.п. 22.-25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» N 11, від 21 грудня 2007 року поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

П.24. до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не вставлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані згідно недійсністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 Цивільного кодексу України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Тому, до завершення будівництва житлового будинку, та (або) до прийняття його в експлуатацію та (або) до реєстрації права власності на нього житлового будинку як нерухомого майна юридично не існує, натомість в якості обєктів цивільних прав, щодо яких можливо вирішути спір, існують лише будівельні матеріали, обладнання та утворені ними конструктивні елементи.

Так, колегією суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 27 березня 2013 р. (реєстраційний номер в ЄДРСР - 30708205) суд касаційної інстанції констатував: будівельні матеріали та роботи, які проведено при будівництві об'єкту нерухомості є об'єктами цивільних прав, а тому не зважаючи на те, що забудова житлового будинку є самочинною або незавершеною, це не виключає визнання за подружжям права власності на будівельні матеріали та результати робіт.

Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позов ОСОБА_1 задовольнити частково, оскільки вказане майно сторони побудували під час шлюбу, вказане майно є спільною сумісною власністю, тому кожному із сторін належить по 1/2 частці.

Оскільки відповідач є пенсіонером, розмір пенсії у нього не великий, інших доходів він немає, в судовому засіданні не дав згоди на те, щоб частка позивачки залишилась йому, то суд дійшов висновку. що позов в частині стягнення з відповідача суми частки позивачки та визнання права власності відповідача на частку будівельних матеріалів позивачки, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст..ст. 203, 212, 215, 216, 234, 331 ЦК України, ст.ст. 18, 60, 69-72 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11, ст.ст. 10, 57, 60, 61, 88, 212, 223 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання задовольнити частково.

Визнати будівельні матеріали та обладнання, які були використані для будівництва житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться за адресою смт.Красноїльськ, вул.. Гіга Воде 2 А, Сторожинецького району, Чернівецької області спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 будівельних матеріалів та обладнання, які були використані у процесі будівництва житлового будинку та господарських споруд, які знаходяться за адресою смт.Красноїльськ, вул.. Гіга Воде, 2 А, Сторожинецького району, Чернівецької області вартістю 358500грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, 17.11.1955р., паспорт КР192473, на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3520,29грн..

Щодо вимог про стягнення витрат з відповідача за проведення будівельно-технічної експертизи - залишити без розгляду, оскільки позивачка не надала суду квитанції про оплату та вартість даної експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: