Справа №489/1222/13-ц 29.06.2016
Провадження №22-ц/784/1440/16
Номер справи 489/1222/13-ц
Провадження № 22ц-784/1440/16 Головуючий у 1-й інстанції Кокорєв В.В.
Категорія 39 Доповідач апеляційного суду Колосовський С.Ю.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

з участю: секретаря судового засідання Богуславської О.В., позивача ОСОБА_2, представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2014 року

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про стягнення боргу за договорами позики, втрат від інфляції та 3% річних

за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про визнання договорів позики недійсними,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013р. ОСОБА_2 пред'явив позов до ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, які є спадкоємцями ОСОБА_9, про стягнення 695 391 грн. боргу за договорами позики укладеними з останнім 27 квітня 2011 року та 20 серпня 2011р., а також 2945 грн. 46 коп. втрат від інфляції, 29038 грн. 95 коп. 3% річних.

Позивач зазначав, що за двома договорами позики ОСОБА_9 отримав від нього загалом 94000 дол. США, які зобов'язався повернути до 26 вересня 2011р. Після його смерті, яка настала 03 травня 2012р. відповідач сплатила лише 7000 дол. США, а тому позивач просив стягнути решту боргу та застосувати наслідки передбачені ст.625 ЦК за порушення грошового зобов'язання.

У квітні 2013р. ОСОБА_7 пред'явила зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання вказаних договорів позики недійними на підставі ст.225 ЦК, посилаючись на те, що ОСОБА_9 через психічне захворювання на час підписання цих правочинів не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 червня 2014р. первісний позов задоволено частково. Постановлено стягнути на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_7, як спадкоємця та представника неповнолітньої дочки ОСОБА_5, 192826 грн. 86 коп. боргу, 1376 грн. 40 коп. судового збору, а з ОСОБА_8 - 289240 грн. 29 коп. боргу та 2064 грн. 60 коп. судового збору. У задоволенні решти вимог первісного позову, а також зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5, посилаючись на незаконність рішення суду, просила його скасувати в частині задоволених вимог первісного позову, а також зустрічного позову і ухвалити нове про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представником позивача заявлено клопотання про призначення повторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Дане клопотання підлягає частковому задоволенню.

По справі судом першої інстанції призначалась посмертна судово-психіатрична експертиза. Відповідно до її висновків (від 31 грудня 2013р. №580, від 29 квітня 2014р. №194 (додаткова) ОСОБА_9 страждав на стійкий хронічний розлад - шизоафективний розлад, змішаний тип (F25.2) і за своїм психічним станом не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними 27 квітня і 20 серпня 2011р., не міг розуміти фактичний характер своїх дій (отримання певної суми коштів і давати про це розписки) та не міг передбачати їх наслідки.

Витребувані за клопотанням представника позивача цивільні справи №2-2866/2011; №2-3486/11 містять:

- справа №2-2866/2011: документи, диск із записом судового засідання (а.с.79-82,191,193);

- справа №2-3486/11 документи (а.с.1,21,30).

Зазначені докази впливають на оцінку стану здоров'я ОСОБА_9, але не були предметом дослідження експертами при проведенні судової психіатричної експертизи, що викликає сумніви в правильності її висновків.

За таких обставин, а саме що для визначення психічного стану ОСОБА_9 на час укладання оспорених угод необхідні спеціальні знання, то по справі слід призначити повторну судову психіатричну експертизу.

Проведення посмертного психологічного дослідження є недоцільним, так як в силу ст.145 ЦПК, а також роз'яснень даних в п.16 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009р. „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" психічний стан особи повинен встановлюватись за наслідками психіатричної експертизи.

Керуючись ст.ст.143,144,150,304 ЦПК, колегія суддів

ухвалила:

Призначити по справі повторну судову посмертну психіатричну експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровській обласній клінічній психіатричній лікарні (м. Дніпро, вул. Бехтєрева,1).

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України.

Перед експертами поставити такі запитання:

В якому психічному стані знаходився померлий ОСОБА_9 під час укладання 27 квітня 2011 року та 20 серпня 2011р. договорів позики?

Чи міг померлий ОСОБА_9 за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними під час укладання 27 квітня 2011 року та 20 серпня 2011р. договорів позики?

У розпорядження експерта передати цивільні справи: №22ц/784/1440/16; №2-3486/11; №2-2866/2011.

Витрати за проведення експертизи покласти на ОСОБА_2

Витребувати з Миколаївської психіатричної лікарні №1 оригінал медичної картки ОСОБА_9, 1970 року народження.

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала, в частині зупинення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: