Справа № 177/970/15-ц
Провадження № 2/177/58/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 березня 2016 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Приміч Г. І.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Криворізьке районне управління юстиції Дніпропетровської області про зобов'язання припинити дії, які порушують право, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою 14.04.2015 року та просила суд встановити адресу проживання ОСОБА_2, шляхом запиту до управління державної міграційної служби Криворізького району Дніпропетровської області; зобов'язати громадянку ОСОБА_2 припинити дії по свавільному втручанню в право власності ОСОБА_1 з метою позбавлення у незаконний спосіб права на публічну власність та порушенні права на повагу до честі і гідності, та зобов'язати ОСОБА_2 припинити складати та підписувати рішення стосовно використання прав власності, передбачених ст.ст. 316-319, ст. 324-326 ЦК України, стосовно ОСОБА_1, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду та судові витрати пов'язані з розглядом справи і моральну шкоду завдану неправомірними діями в розмірі 1000 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказувала, що з сайту Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області їй стало відомо про передачу юридичною особою - Недайводська сільська рада у власність громадянина ОСОБА_3, земельної ділянки, яка є власністю територіальної громади с. Недайвода.

На її запити в порядку Закону України "Про доступ до публічної інформації", щодо реєстрації такої юридичної особи, як Недайводська сільська рада, наявності в неї повноважень розпоряджатися землями територіальної громади с. Недайвода, та наявності у ОСОБА_2 повноважень підписувати рішення Недайводської сільської ради, остання повідомила їй, що вказана юридична особа зареєстрована 21.05.1997 року. ОСОБА_1 вважає, що оскільки Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" набрав чинності лише 12.06.1997 року, то існування та проведення реєстрації юридичної особи - Недайводська сільська рада до вказаної дати не було можливим, оскільки вказаного закону не існувало. Вважала, що юридична особа з назвою "Недайводська сільська рада" ніким ніколи не утворювалася, оскільки не мала ні засновників, ні жодного установчого документу про її створення, її реєстрація є фіктивною та Недайводська сільська рада не є органом місцевого самоврядування, а відповідно ОСОБА_2 не є головою представницького органу територіальної громади.

Вважає, що реєстрація Недайводської сільської ради в ЄДРПОУ є свідченням того, що остання не є органом місцевого самоврядування, а є приватним суб'єктом господарювання, оскільки зареєстрована саме в реєстрі підприємств, установ та організацій, в який не можуть бути внесені відомості про орган місцевого самоврядування. У зв'язку з цим стверджувала, що юридична особа Недайводська сільська рада не має повноважень на управління майном територіальної громади, здійснює свою господарську діяльність всупереч інтересам громади.

Крім цього, 12.11.2014 року при розгляді питання про передачу земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_3 та прийнятті відповідного рішення був відсутній кворум.

На її запити в порядку доступу до публічної інформації, їй Недайводською сільською радою було надано суперечливі відповіді, а саме 17.11.2014 року було повідомлено, що до черги денної 39 сесії Недайводської сільської ради від 12.11.2014 року питання надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки не включалося та на сесії не розглядалося, а 08.12.2014 року було видано копію рішення від 12.11.2014 року № 255, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3

Вказане рішення підписане ОСОБА_2, як уповноваженою особою приватної юридичної особи Недайводська сільська рада, а тому є незаконним, свавільним та таким, що позбавляє її права на публічну власність, принижує її честь та гідність, чим спричиняє моральні та душевні страждання, викликані ознайомленням зі змістом вказаного рішення та оцінені в 1000 грн. та наносить матеріальні збитки, пов'язані з поданням вказаного позову.

Стверджувала, що прийняттям вказаного рішення та його підписанням ОСОБА_2, порушуються її майнові права на землю, як члена територіальної громади, оскільки вона позбавляється права на користування даною земельною ділянкою. Крім цього, порушується її право на участь у місцевому самоврядуванні, оскільки замість органу місцевого самоврядування, на адміністративній території діє приватна юридична особа, яка привласнила назву "Недайводська сільська рада".

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити, уточнюючи просила стягнути з ОСОБА_2 1 000 грн. в рахунок сплати лише моральної шкоди.

ОСОБА_2, яка є головою Недайводської сільської ради Криворізького району, позов не визнала, просила суд в його задоволенні відмовити в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову вказувала, що Недайводська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, як орган місцевого самоврядування була створена в 1925 році.

21.05.1997 року, відповідно до вимог діючого на той час законодавства було проведено державну реєстрацію Недайводської сільської ради Криворізького району, як юридичної особи, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи та міститься запис у ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Реєстрація Недайводської сільської ради як юридичної особи, не позбавляє її статусу органу місцевого самоврядування, а навпаки підтверджує її існування як юридичної особи, що відповідає вимогам законодавства про місцеве самоврядування.

ОСОБА_2 вказувала, що в жовтні 2010 року вона була обрана головою Недайводської сільської ради Криворізького району, а також була переобрана головою вказаної сільської ради під час проведення виборів депутатів сільських, селищних рад та сільських голів 25.10.2015 року. Повноваження на вказаній посаді здійснює до цього часу.

Наполягала, що Недайводська сільська рада та вона як голова сільської ради, при прийнятті рішень, в тому числі рішення від 12.11.2014 року щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3, діють лише в межах наданих повноважень, в чіткій відповідності до закону. Відсутність кворуму при прийнятті вказаного рішення заперечила.

Відносно вимог про стягнення моральної шкоди заперечувала, вказуючи, що вона жодним чином не порушила права ОСОБА_1, позивач не довела факту завдання їй моральних страждань, приниження її честі та гідності, не обґрунтувала в чому саме виявляється порушення її прав та чим завдано шкоду, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Представник третьої особи - Криворізького РУЮ Дніпропетровської області до суду не з'явився, просили справу розглядати за їх відсутності (а.с.35 т.2).

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, представника відповідача ОСОБА_5, яка раніше була присутня в судових засіданнях, свідка, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Недайводська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, як орган місцевого самоврядування була утворена в 1925 році, що підтверджується відповіддю Недайводської сільської ради Криворізького району (а.с. 83-85 т.1). Доказів на спростування вказаних даних позивачем не надано.

Діяльність органів місцевого самоврядування в різні періоди часу регулювалася певними нормативно правовими актами.

28.06.1996 року було прийнято Конституцію України, статтею 140 якої передбачено існування місцевого самоврядування, під яким розумілося право територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно

вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і

законів України. Передбачалося, що місцеве самоврядування здійснюється безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, якими є сільські, селищні ради, до складу яких входять депутати, обрані жителями відповідного села (селища) та їх виконавчі органи (виконком очолюваний сільським головою, який обирається територіальною громадою).

До 12.06.1997 року питання функціонування місцевого самоврядування в Україні, регулювалися Законом України "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування".

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону( в редакції чинній на момент проведення державної реєстрації юридичної особи Недайодська сільська рада) місцеве самоврядування в Україні - це територіальна

самоорганізація громадян для самостійного вирішення безпосередньо

або через органи, які вони обирають, усіх питань місцевого життя в

межах Конституції України, законів України та власної

фінансово-економічної бази.

Згідно зі ст. 2 Закону до системи органів місцевого самоврядування включалися сільські, селищні, міські Ради народних депутатів та їх органи.

Статтею 4 вказаного Закону (в редакцій чинній на момент проведення державної реєстрації юридичної особи - Недайводська сільська рада (рада народних депутатів)) було передбачено, що ради народних депутатів є юридичними особами, володіють належним їй майном.

Пунктом 1 Постанови КМ України № 118 від 22.01.1996 року "Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій" (в редакцій чинній на момент проведення державної реєстрації юридичної особи - Недайводська сільська рада (рада народних депутатів), передбачено, що з 01.01.1996 року затверджено та введено в дію Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України.

Згідно п. 6 вказаної Постанови КМ України № 118 від 22.01.1996 року "Про створення Єдиного державного реєстру підприємств та організацій" (в редакцій чинній на момент проведення державної реєстрації юридичної особи - Недайводська сільська рада (рада народних депутатів), підприємства та організації, що не були внесені до Державного реєстру звітних (статистичних) одиниць України і згідно з Положенням про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України підлягають включенню до останнього, мали подати до 31 березня 1996 р. відповідним органам державної статистики документи, необхідні для включення до реєстру або внесення змін до нього.

Відповідно до п. 3 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України до Державного реєстру, серед інших, включаються дані про такі суб'єкти господарської діяльності, як юридичні особи, а також їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи, що розташовані на території України і провадять свою діяльність на підставі законодавства України.

З відповіді Криворізької РДА Дніпропетровської області від 30.11.2015 року вбачається, що за даними архівного сектору Криворізької РДА документи, які б стосувалися реєстрації Недайводської сільської ради не виявлено (а.с. 209 т.1).

Однак, як вбачається з свідоцтва про державну реєстрацію юридичною особи Недайводська сільська рада та витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, детальної інформації про юридичну особу, Недайводської сільської ради, копії реєстраційної картки, наданої Криворізьким районним Управлінням юстиції від 24.03.2016 року, остання була зареєстрована 21.05.1997 року з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 04339876 (а.с. 34, 37, 125 т.1, 36-66 т.2). Вказане свідоцтво підтверджує факт проведення державної реєстрації та існування юридичної особи - Недайводська сільська рада.

Вказані положення нормативно-правових актів та досліджені докази в їх сукупності підтверджують той факт, що Недайводська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області, як орган місцевого самоврядування була юридичною особою та відповідно до діючого станом на 21.05.1997 року законодавства, підлягала реєстрації в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій. Вказане спростовує, як необґрунтовані, доводи позивача про те, що орган місцевого самоврядування не може бути юридичною особою та станом на 21.05.1997 року не підлягав державній реєстрації в ЄДРПОУ та не міг бути зареєстрований.

Твердження позивача щодо того, що створення Недайводської сільської ради Криворізького району до 12.06.1997 року (набрання чинності Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні"), не могло мати місце у зв'язку з відсутністю вказаного Закону, суд оцінює критично, оскільки як було вказано вище питання існування органів місцевого самоврядування в статусі юридичних осіб було визначено ще Законом України "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування" та підзаконними актами.

21.05.1997 року прийнято Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", який набрав чинності 12.06.1997 року. Вказаний Закон також передбачив існування місцевого самоврядування, яке здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Стаття 10 вказаного Закону визначає, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Стаття 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає, що органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Стаття 12 вказаного Закону визначає, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села, очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях та обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі.

Рішенням Недайводської сільської ради № 2-1/VI від 09.11.2010 року, на підставі протоколу Недайводської сільської виборчої комісії "Про результати голосування підсумки виборів депутатів Недайводської сільської ради та Недайводського сільського голови Криворізького району Дніпропетровської області", визнано повноваження ОСОБА_2 як Недайводського сільського голови (а.с. 121,123-124 т.1)

25.10.2015 року відбулися місцеві вибори, в тому числі на посаду Недайводського сільського голову, за результатами яких головою Недайводської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області обрано ОСОБА_2, що підтверджується протоколом Недайводської сільської виборчої комісії та оголошенням в газеті "Сільське Криворіжжя" № 45 за 05.11.2015 року (а.с. 127-134 т.1).

Згідно з посадовою Інструкцією сільського голови затвердженої 04.01.2011 року, сільський голова очолює виконавчий комітет сільської ради, головує на засіданнях ради та її виконавчого комітету (а.с. 153-154 т.1).

Відповідно до п.3 ч.4 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський голова уповноважений підписувати рішення ради та її виконавчого комітету.

Вище вказане спростовує твердження позивача про безпідставність та незаконність зайняття ОСОБА_2 посади голови сільської ради та відсутність у останньої повноважень на підписання рішень Недайводської сільської ради.

Рішенням Недайводської сільської ради № 255-ХХХІХ/VI від 12.11.2014 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1", яке було підписане ОСОБА_2 як головою сільської ради (а.с. 122 т.1), ОСОБА_3 затверджено проект землеустрою та передано у його власність вказану земельну ділянку (а.с. 122 т.1). Позивач, не визнаючи повноваження Недайводської сільської ради, депутатом якої вона сама була в той час (а.с. а.с. 156 т.1), та не визнаючи повноважень сільського голови ОСОБА_2, вказує на незаконність прийняття вказаного рішення його підписання ОСОБА_2, в аспекті не існування Недайводської сільської ради як органу місцевого самоврядування, а ОСОБА_2 - як голови вказаної сільської ради.

Законність самого рішення Недайводської сільської ради від 12.11.2014 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3, не є предметом розгляду даної справи, що не позбавляє позивача оспорювати його правомірність в рамках адміністративного судочинства.

Оскільки вище вказані докази підтверджують факт існування Недайводської сільської ради Криворізького району як юридичної особи - органу місцевого самоврядування, та законність повноважень ОСОБА_2, як голови вказаної сільської ради, то вказані твердження позивача суд розцінює критично, вважаючи їх надуманими. Крім цього, як вбачається з протоколу від 12.11.2014 року, сама позивач була депутатом вказаної сільської ради, приймала участь у голосуванні при прийнятті вказаного рішення сільської ради (а.с. 155-156 т.1).

Вказаний протокол спростовує і твердження позивача про відсутність кворуму при прийнятті рішення, оскільки як вбачається з протоколу присутніми були більше половини депутатів сільської ради, що відповідає вимогам ст. 59 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" (а.с. 155-156 т.1).

Оскільки судом встановлено законність функціонування органу місцевого самоврядування - Недайводська сільська рада Криворізького району, законність повноважень ОСОБА_2 як голови вказаної сільської ради, в тому числі при прийнятті та підписанні рішення Недайводської сільської ради від 12.11.2014 року щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_3, то суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині зобов'язання громадянки ОСОБА_2 припинити дії по свавільному втручанню в право власності ОСОБА_1 з метою позбавлення у незаконний спосіб права на публічну власність та порушенні права на повагу до честі і гідності, та зобов'язати ОСОБА_2 припинити складати та підписувати рішення стосовно використання прав власності, передбачених ст.ст. 316-319, ст. 324-326 ЦК України, стосовно ОСОБА_1

Твердження позивача про порушення її честі та гідності, в тому числі шляхом розвішування оголошень (а.с. 8 т.2), суд розцінює критично, оскільки вказані оголошення ніким не підписані, жодних доказів того, що вони складені та розміщені саме ОСОБА_2 суду не надано, як не доведено перед судом і самого факту порушення честі чи гідності позивача.

Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди завданої діями ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки перед судом не доведено ні протиправність дій ОСОБА_2, ні заподіяння нею будь-якої шкоди ОСОБА_1

Вимоги позивача про встановлення адреси проживання ОСОБА_2, шляхом запиту до управління державної міграційної служби Криворізького району Дніпропетровської області не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем надано копію паспорту, а також виписку з домової книги, які достеменно підтверджують її реєстрацію за адресою: буд. 61 по вул. Рората, с. Недайвода Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 16-18 т.1, 67-70 т.2).

Щодо свідчень ОСОБА_6, яка була присутньою на сесії 12.11.2014 року, щодо порушення і її права як члена територіальної громади щодо надання земельної ділянки ОСОБА_3, що ОСОБА_1 голосувала проти прийняття рішення з цього питання, а також що не було кворуму, суд також не може взяти їх до уваги, оскільки вказаний свідок не є позивачем по справі та і оскарження рішення не є предметом спору самої ОСОБА_1

Враховуючи відмову в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню в силу ст. 88 ЦПК України.

Керуючись 15, 60, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 294 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Криворізьке районне управління юстиції Дніпропетровської області про зобов'язання припинити дії, які порушують право, стягнення моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: