Справа № 663/2231/16-ц
Провадження № 6/663/44/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Пухальського С.В.,

за участю секретаря Замятіної В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Скадовськ Херсонської області подання державного виконавця Скадовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Скадовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що на виконанні у Скадовському районному ВДВС знаходиться виконавчий лист № 2-653/2622/14 від 16.02.2015 року, виданий Генічевським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600 грн. починаючи з 04.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття та виконавчий лист № 2-653/2622/14 від 16.02.2015 виданий Генічевським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 04.09.2014 року і до досягнення доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років. Державним виконавцем вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, проте боржник ухиляється від виконання зобовязань.

Державний виконавець Скадовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, начальником відділу подано клопотання про розгляд подання без участі представника відділу ДВС.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні Скадовського районного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області знаходиться виконавчі листи від 16.02.2015 року, видані Генічеським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 600 грн. починаючи з 04.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття та на утримання ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з 04.09.2014 року і до досягнення дитиною трьох років.

Постановою старшого державного виконавця Синяковою К.В. від 17.03.2015 року відкрито виконавче провадження № 46889389.

Із копії довідки від 28.04.2015 року вбачається, що за ОСОБА_3 сільськогосподарської техніки не зареєстровано.

Згідно копій розрахунку, загальний розмір заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів станом на 09.09.2016 року становить 24 489,80 грн.

Актом державного виконавця від 12.09.2016 року за адресою: вул. Поповича, 156-а в м. Скадовськ Херсонської області встановлено, що боржник ОСОБА_3 не проживає за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Підставою для прийняття відповідного рішення поданням зазначено положення ст. 377-1 ЦПК Українипро тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень, за правилами якої в разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З наведеного слідує, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту, що боржнику відомо про рішення, яким на нього покладені відповідні зобовязання, примусове виконання якого здійснюється державною виконавчою службою, факту ухилення боржника від виконання зобов'язань за рішенням суду, оскільки заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як повязаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Однак матеріали справи не містять достатніх даних, які б свідчили про те, що вказаний боржник на час вирішення подання умисно та злісно ухиляється від виконання процесуальних рішень державного виконавця. Сама по собі наявність у боржника невиконаних зобовязань не є тотожним поняттям з тим, що він ухиляється від них, як це передбачено ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Під ухиленням від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань.

Факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні, до якого мають бути долучені відповідні письмові докази на підтвердження цих обставин, зокрема, матеріали виконавчого провадження про те, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи по виконанню рішення суду, але боржник перешкоджає чи ухиляється від виконання рішення.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 11 ч. 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження»,державний виконавець має право викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні.

Розглядаючи подання та вирішуючи питання чи дійсно боржник ухилявся від виконання рішення суду, суд повинен виходити із положень ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначені обовязки боржника, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Проте, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження умисного ухилення боржника від виконання боргових зобовязань, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, обґрунтування ухилення боржника від повного виконання зобовязання.

Наявні в матеріалах справи результати перевірки державним виконавцем майнового стану боржника та твердження державного виконавця про те, що боржник у призначений час для вирішення питання щодо сплати боргу не зявлявся, не може свідчити про факт ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду. Наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашення боргу в добровільному порядку не може безумовно свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків.

Суд також звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей, про отримання боржником особисто виклику державного виконавця з вимогою зявитися до ВДВС для вирішення питання щодо сплати боргу, а дані про відсутність інформації щодо місця проживання боржника є підставою для оголошення його в розшук.

Таким чином, судом не встановлено фактів та не надано беззаперечних доказів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Враховуючи наведене та фактично встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні подання.

Керуючись статтями 293, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Скадовського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту ОСОБА_3 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Пухальський