У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кафідова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 січня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права користування та зобов'язання не чинити перешкод,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із указаною заявою, мотивуючи її тим, що у провадженні Головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області МоцаВ.В. перебуває два виконавчих провадження, а саме: за

№ 48372913 за виконавчим листом № 495/1720/14-ц, виданим Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 04 серпня

2015 року про зобов'язання ОСОБА_2 передати ОСОБА_3 ключі від воріт за адресою: АДРЕСА_1 для належного обслуговування частини домоволодіння, яке належить ОСОБА_3 та за № 48377529 за виконавчим листом № 495/1720/14-ц, виданим Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 04 серпня 2015 року про зобов'язання ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні частиною будівлі за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, та прилеглою земельною ділянкою (проїздом), шляхом надання постійного доступу для обслуговування частини будівлі, яка належить її на праві власності та прилеглою земельною ділянкою та можливості обслуговування оглядової (вигрібної) ями. Заявник стверджує, що дані виконавчі листи № 495/1720/14-ц від 04 серпня 2015 року, видані Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області не підлягають виконанню з огляду на те, що видані у порушення ч. 2 ст. 368 ЦПК України, тобто видані помилково. Посилаючись на вказані обставини, заявник просив постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження за вищевказаними виконавчими листами, витребувати з відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області виконавчі провадження та виконавчі листи, визнати виконавчі листи

№ 495/1720/14-ц, видані 04 серпня 2015 року такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 січня 2015 року, у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права та вирішити заяву по суті.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій, постановляючи оскаржувані ухвали, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішили справу з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що рішення апеляційного суду Одеської області від 19 травня

2015 року, відповідачем ОСОБА_2 не виконано, тому підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню відсутні. Крім того, зазначив, що при їх видачі порушення ч. 2 ст. 368 ЦПК України не було.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних ухвал не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 січня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права користування та зобов'язання не чинити перешкод, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кафідова