МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
____________________________________________________________________________________________________________________
пр.№2/1519/5487/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Сегеда О.М. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення повернення обєкта оренди та виселення,

встановила:

У вересні 2016р. Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 22 березня 2004 року між Представництвом по управлінню комунальної власності Одеської міської радита ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди № 27/52 від 22.03.2004 року, згідно якого відповідачу надано в строкове платне користування нежитлове приміщення підвалу загальною площею 51,7 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 76, строком до 31.12.2004 року.

Додатковим погодженням від 13 березня 2012 року строк дії договору було продовжено до 13 березня 2014 року та зменшена орендна площа з 51,7 кв.м. на 51,3 кв.м., а також змінена назва орендодавця на Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Додатковим договором №5 від 15 грудня 2014 року строк дії договору було продовжено до 15 грудня 2016 року, змінено орендну плату.

Зазначав, що 30 березня 2015 року ФОП ОСОБА_2, припинив свою підприємницьку діяльність, отже договір оренди № 27/52 від 22.03.2004 року припинив свою дію 30.03.2015 року.

Згідно з п. 4.7. Договору, ч. 2 ст. 795 ЦК України, відповідач ОСОБА_2, був зобовязаний повернути приміщення за актом приймання-передачі протягом 15 календарних днів з дати закінчення строку дії Договору, тобто до 15.04.2015 року. Проте відповідач не виконав вказані вимоги та до теперішнього часу використовує обєкт оренди без правових підстав, чим порушує права позивача.

У звязку із зазначеними обставинами Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до суду з зазначеним позовом та просив винести рішення, яким виселити ОСОБА_2 з нежитлового приміщення загальною площею 51,3 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 76, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради; стягнути з ОСОБА_2 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради неустойку за прострочення повернення обєкта оренди в сумі 46 121,11 грн.; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в сумі 2756,00 гри.

Вивчивши матеріали справи, прихожу до висновку, що дана справа не підсудна Малиновському районному суду м.Одеси і подана з порушенням правил підсудності, виходячи з наступного.

Відповідно до п.42 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013р., про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Таким чином суд вважає, що право позивача на предявлення зазначеного позову, виникло із договору оренди нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 76, що територіально знаходиться у Приморському районі м. Одеси.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Ухвала суду разом з усіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до ч.4 ст. 121 ЦПК України про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Тому позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення повернення обєкта оренди та виселення слід повернути позивачу для звернення за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Керуючись ст. ст. 114, 115, ч.4 ст.121 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення повернення обєкта оренди та виселення - повернути позивачу, для звернення до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.М.Сегеда