Справа № 544/793/16-ц
пров. № 2/544/379/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 серпня 2016 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Костенко Т.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборна, 41 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у липні 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 25 жовтня 1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.

Спільне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з тим, що відносини між сторонами вичерпались, подружжя фактично стали чужими людьми.

Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, подружжя з квітня 2014 року разом не проживають.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов та розірвати шлюб. Пояснив, що шлюбні відносини між ним та відповідачем припиненні. Не бачить у подальшому спільного з відповідачем подружнього життя, вважає, що примирення сторін неможливе, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам.

Відповідач у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Пояснила, що вони з позивачем втратили взаєморозуміння одне одного, тому збереження сім'ї неможливе.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25.10.1994 виконавчим комітетом Теплівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 3 (а.с.5).

У шлюбі неповнолітніх дітей не мають.

Спільне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння та поваги одне до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, подружжя не проживають разом з червня 2014 року.

Факт припинення подружжям шлюбно-сімейних відносин не заперечується самими сторонами.

Суд зазначає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що у сторін відсутня вільна згода на перебування у шлюбі, втрачені взаємні почуття, збереження шлюбу, на думку суду, суперечитиме інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ст. 24 СК України.

З огляду на те, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім'ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Керуючись ст.ст. 10, 212, 215 ЦПК України, ст.112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 25.10.1994 виконавчим комітетом Теплівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, актовий запис № 3.

Дошлюбне прізвище відповідача ОСОБА_3 не відновлювати.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Суддя: О.О.Сайко