Справа № 128/977/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Нагірняк Т.А.

за участю представника

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування мотивуючи свої вимоги тим, що в червні 2011 року в місті Дортмунд, ФРН, помер його син - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина на майно померлого.

02.10.2011 року, відповідно до права спадкоємця, що прийняв спадщину, дільничним судом м. Дортмунда позивачу видано відповідне свідоцтво - документ про успадкування майна сина ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дортмунд.

До складу спадкового майна входить також і належна на праві власності спадкодавцю нерухомість, що знаходиться на території України, а саме: 1/4 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

За законодавством ФРН сестри спадкодавця - доньки позивача, ОСОБА_6 (дівоче прізвище ОСОБА_6) та ОСОБА_7 (громадянки ФРН) також мають право на спадщину рідного брата - тобто також є спадкоємцями першої черги.

З урахуванням вимог Закону України «Про міжнародне приватне право», Цивільного Кодексу України, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, який має право на розташовану в Україні спадкову нерухомість, що належала спадкодавцю - померлому синові.

Відповідно до законодавства України, позивач, як спадкоємець першої черги, що прийняв спадщину, відповідно до наявного у нього документа про успадкування (виданого в ФРН) звернувся в Україні до нотаріуса за оформленням своїх прав та отриманням свідоцтва про право на спадкове майно, що розташовано на території України за вищевказаною адресою.

Однак, нотаріусом йому було надано роз'яснення щодо неможливості видачі останнього та необхідності вирішення у судовому порядку цього питання, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на частку жилого будинку, оскільки померлий спадкодавець не встиг отримати свідоцтво про право власності на належну йому частку (1/4) житлового будинку АДРЕСА_1.

15.12.2010 року виконавчим комітетом Вінницько -Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області було прийнято рішення №404 «Про оформлення права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1», згідно якого виконком Вінницько - Хутірської сільської ради вирішив оформити право приватної власності синові позивача та іншим співвласникам (ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10) на житловий будинок «А», загальною площею 438,3 кв.м, житловою площею 155,5 кв.м., до складу якого входять прибудова «А-1», підвал «П/А», підвал «П/А-11», мансарда «М/А», ганок, майданчик, сходи, убиральня-душова «Б», гараж «В», сходи, сарай «Г», сарай «Д», теплиця «Є», огорожа №1, криниця №2, хвіртка №3, ворота №4, огорожа №5, огорожа №6, свердловина №7, доручивши КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» оформити та зареєструвати право приватної власності на вказаний будинок на ім'я зазначених громадян та видати свідоцтво про право власності на житловий будинок.

Дійсно, син позивача після прийняття вказаного рішення виконкому сільської ради з низки обставин (відсутність в Україні, хвороба, раптова смерть) право власності не оформив, свідоцтво про право власності на частку у майні не отримав і відповідно не зареєстрував право власності. Між тим, вказане право власності на об'єкт нерухомого майна набуто на підставах, передбачених законом щодо набуття та реалізації права власності.

За наведених обставин позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 позовні вимоги свого довірителя підтримав, мотивуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві та просив позов задоволити.

Представник відповідача Вінницько - Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов визнає, у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи та оригінали наданих в судовому засіданні представником позивача документів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

В червні 2011 року в місті Дортмунд, ФРН, помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 30.06.2011 року, виданого ЗАГС м. Дортмунд (а.с. 8 - 10).

02.10.2011 року відповідно до права спадкоємця, що прийняв спадщину, дільничним судом м. Дортмунда позивачу видано відповідне свідоцтво - документ про успадкування майна його сина, померлого ОСОБА_5, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дортмунд, реєстраційний номер № 14 VІ 319/11 (а.с. 27 - 30).

До складу спадкового майна входить також і належна на праві власності спадкодавцю нерухомість, що знаходиться на території України, а саме: 1/4 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

За законодавством ФРН сестри спадкодавця - доньки ОСОБА_6 (дівоче прізвище ОСОБА_6) та ОСОБА_7 (громадянки ФРН) також мають право на спадщину рідного брата - тобто також є спадкоємцями першої черги.

Відповідно до вимог правових норм в Україні вони є спадкоємцями ІІ-ї черги (ст.1262 ЦК України), і можуть набувати право на спадщину лише у відповідності до вимог ч.2 ст.1258 ЦК України.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, як батько померлого, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги. Даний факт підтверджується: випискою з запису про народження G 17/1960, РАЦС міста Марл І, ФРН, від 28.05.2015 року (а.с. 20 - 22), свідоцтвом про смерть від 30.06.11 року, виданого ЗАГС м. Дортмунд та свідоцтвом про право на спадщину від 05.10.2011 року, виданим Дільничним судом м. Дортмунд (а.с. 8-10, 27-30).

В зв'язку з зазначеним та з урахуванням вимог Закону України «Про міжнародне приватне право», Цивільного Кодексу України, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, який має право на розташовану в Україні спадкову нерухомість, що належала спадкодавцю - його померлому синові.

В зв'язку з вищевказаним, позивач, відповідно до законодавства України, як спадкоємець І-ї черги, що прийняв спадщину, відповідно до наявного у нього документа про успадкування (виданого в ФРН) звернувся в Україні до нотаріуса за оформленням своїх прав та отриманням свідоцтва про право на спадкове майно, що розташовано на території України.

Однак, нотаріусом йому було надано роз'яснення щодо неможливості видачі останнього та необхідності вирішення у судовому порядку цього питання, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на частку жилого будинку, оскільки його син не встиг отримати свідоцтво про право власності на належну йому частку (1/4) житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 5).

15.12.2010 року виконавчим комітетом Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області було прийнято рішення №404 «Про оформлення права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1», згідно якого виконком Вінницько-Хутірської сільської ради вирішив оформити право приватної власності синові позивача та іншим співвласникам (ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10) на житловий будинок «А», загальною площею 438,3 кв.м, житловою площею 155,5 кв.м.,до складу якого входять прибудова «А-1», підвал «П/А», підвал «П/А-11», мансарда «М/А», ганок, майданчик, сходи, убиральня-душова «Б», гараж «В», сходи, сарай «Г», сарай «Д», теплиця «Є», огорожа №1, криниця №2, хвіртка №3, ворота №4, огорожа №5, огорожа №6, свердловина №7, доручивши КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» оформити та зареєструвати право приватної власності на вказаний будинок на ім'я зазначених громадян та видати свідоцтво про право власності на житловий будинок (а.с. 6). Даний факт також підтверджується: копією технічного паспорту на будинок, виготовленим КП «ВООБТІ» 08.11.2010 року, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.01.2011 року, копією договору купівлі - продажу будинку від 05.12.2006 року, копією реєстраційного посвідчення від 02.02.2007 року, копією договору купівлі - продажу земельної ділянки від 25.12.2006 року, копією сертифікату відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам серії ВЕ 001777 від 07.12.2010 року.

Власником земельної ділянки площею 0,1095 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташований вказаний вище будинок, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 24.03.2008 року, являється ОСОБА_5 (а.с.7).

Згідно з ст. 73Закону України «Про міжнародне приватне право», іноземці, особи без громадянства тощо (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право», якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, підсудність судам України є виключною у таких справах з іноземним елементом.

Дані правовідносини регулюються :

ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом;

ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення;

ст. 1261 ЦК України зазначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

За даних обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 16, 380, 392, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268, 1277, 1296 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 12, 15, 27, 31, 59, 60, 79, 209, 212- 215 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, загальною площею 438,3 кв.м., житловою площею 144, 5 кв.м., що складається з: житлового будинку «А», прибудови «А-1», підвалу «П/А», підвалу «п/А-1», мансарди «М/А», ганку, майданичку, сходів, убиральні - душової «Б», гаражу «В», сходів, сараю «Г», сараю «Д», теплиці «Є», огорожі №1, криниці № 2, хвіртки №3, воріт №4, огорожі №5, огорожі №6, свердловини №7 та належав ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дортмунд, Федеративна Республіка Німеччина.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку земельної ділянки площею 0,1095 га, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та належала на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 24.04.2008 року ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дортмунд, Федеративна Республіка Німеччина.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з моменту проголошення.

Суддя: