Справа № 202/6339/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Марченко Н.Ю., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії та рішення Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою в порядку статті 383 ЦПК України, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову Індустріального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 20.04.2006 року про накладення арешту на квартиру № 5 корпус № 1 будинку № 77 по вул. Янтарній в м. Дніпрі; скасувати реєстрацію арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна; зняти арешт з квартири № 5 в корпусі № 1 будинку № 77 по вул. Янтарній в м. Дніпрі.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Між тим, зі змісту скарги ОСОБА_1 вбачається, що арешт на нерухоме майно був накладений державним виконавцем при виконанні виконавчого листа № 1-249, виданого на підставі вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2005 року в частині вирішення цивільного позову про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди.

Як роз'яснено в пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. У разі заявлення у скарзі вимог про право в їх прийнятті має бути відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, статті 383 ЦПК.

Отже, вимоги заявника про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства та повинні вирішуватися шляхом пред'явлення позову відповідно до вимог статті 181 КАС України, а вимоги про зняття арешту з нерухомого майна, в тому числі скасування відомостей про арешт у відповідних реєстрах, - шляхом пред'явлення позову в загальному порядку до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, та залученням органу державної виконавчої служби як третьої особи.

Враховуючи вищенаведене, у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 122, 383 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Ю. Марченко