Справа №557/1151/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

при секретарі Буркальцю В.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Гощанського районного суду з позовом до ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання договору фінансового лізингу недійсним.

Позивач посилається на те, що у вересні 2015року в мережі інтернет він знайшов оголошення про продаж трактора МТЗ - 80 вартістю 92 000 грн. ТзОВ «Лізинговою компанією «ВАШ АВТО». 14 вересня 2015 року він подзвонив по телефону, вказаному в оголошенні 096-388-35-11 та домовився з представником продавця про зустріч. 15 вересня 2015 року вони зустрілись з представником продавця ОСОБА_3 в м. Рівне та разом, на ним найнятому автомобілі поїхали в офіс ТзОВ «Лізинговової компанії «ВАШ АВТО», за адресою: м.Луцьк, проспект Волі, 66, аби купити вказаний трактор та оформити всі необхідні для цього документи. По дорозі представник продавця в присутності водія та його дружини - ОСОБА_4 ще раз підтвердила, що вартість трактора буде становити 92 000грн., і при сплаті авансу сьогодні ж йому його доставлять додому. На питання чому він такий дешевий і чи він новий - представник відповідача повідомила що трактор новий, однак це 2 останні трактори випуску 2013 року, тому їх продають зі значною знижкою. На його прохання оглянути трактор представник відповідача пояснила, що побачити його неможливо, оскільки він знаходиться на зберіганні в м. Київ, однак при сплаті авансового платежу за трактор в сумі 72 000 грн. - сьогодні ж трактор буде безкоштовно доставлений.

15.09.2015 року через відділення Приватбанку він оплатив аванс за трактор в сумі 72000 грн., що підтверджується копією квитанції Приватбанку. Після оплати авансу йому надали для підпису Договір №001276 фінансового лізингу, однак прочитати його не дали можливості. На прохання прочитати договір представник продавця пояснила, що вона дуже поспішає, а тому попросила його поставити підписи в графах «Лізингоодержувач», а все інше, як вона сказала, уже узгоджено, в тому числі ціна в розмірі 92 000 грн. узгоджена сторонами. Крім того, представник відповідача гарантувала, що сьогодні до кінця дня трактор буде доставлений за домашньою адресою, а уже після доставки має доплатити ще 20000 грн. Після цього трактор повністю переходить у його власність.

15 вересня 2015 року ним було підписано договір фінансового лізингу № 001276 не читаючи та не розуміючи його змісту. Вказане підтверджується копією договору. При цьому Додаток №1 та Додаток №2 до вказаного договору прочитати було навіть фізично неможливо, оскільки він був нечитабельним. Текс зверху був затертий кольоровим принтером і букви в ньому не читались. Вказане підтверджується копіями вказаних додатків.

Не маючи можливості прочитати договір він підписав «на віру» усі його сторінки та поїхав додому чекати на трактор. Однак до даного часу відповідач трактор йому не доставив.

Як йому стало зрозуміло після прочитання договору, відповідач ввів його в оману та шахрайськими діями виманив у нього гроші. Пізніше він зателефонував представнику продавця з вимогою передачі вказаного трактора. Представник відповідача на телефонні дзвінки уже не відповідала. Він зрозумів, що потрапив на недобросовісного продавця, який навмисно ввів його в оману та обманним шляхом заставив підписати договір Лізингу на умовах, що не відповідали оголошеним. Коли вдома прочитав умови, що були описані в підписаному договорі, то побачив, що вони абсолютно не відповідали тим, що були розяснені при спілкуванні з представником відповідача.

По факту шахрайських дій відповідача він звернувся з заявою в Гощанський РВ УМВС в Рівненській області, де йому повідомили, що він не перший обманутий покупець відповідача, десятки людей звертаються з аналогічними заявами щодо шахрайських дії відповідача.

Позивач, посилаючись на ст. 230, 808 ЦК України, п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року №5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», п.5, 6 ст.110 ЦПК України, просить визнати недійсним договір фінансового лізингу № 001276 від 15 вересня 201» року, укладений між ОСОБА_1 та ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО»; - стягнути з ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_1 72 000,00 грн. сплачених ним коштів; - стягнути з ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» витрати на правову допомогу адвоката та всі судові витрати по справі.

В запереченні проти позову представник ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено через його безпідставність та необґрунтованість, позивачем не наведено жодного належного та допустимого доказу для доведення тих обставин, на які він посилається.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, він свідомо перекручує або несвідомо помиляється у їх тлумаченні через те, що недостатньо уважно читає та розуміє умови цивільно-правового договору фінансового лізингу № 001276.

Відповідно до ст. З ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, серед іншого, свобода договору та свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підтвердженням отримання позивачем повної, необхідної, доступної та достовірної інформації про положення договору є особисте підписання позивачем кожної сторінки самого договору, а отже було досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Відповідач здійснює свою господарську діяльність відповідно до норм чинного законодавства України. ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» займається виключним видом господарської діяльності по наданню послуг з фінансового лізингу.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Позов до ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» є безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підкріплений жодним належним та допустимим доказом, а отже не підлягає задоволенню, просить у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з доповненнями до нього з підстав, викладених у ньому в повному обсязі, просить його задовольнити. Пояснила, що дійсно позивача ввели в оману, порушили його права як споживача, умови договору не виконали, оскільки трактор йому не поставили.

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю з підстав, викладених у ньому, просить його задовольнити. Суду показав, що він у вересні 2015року в мережі інтернет знайшов оголошення про продаж трактора МТЗ - 80 вартістю 92 000 грн. ТзОВ «Лізинговою компанією «ВАШ АВТО». 14 вересня 2015 року він подзвонив по телефону, вказаному в оголошенні 096-388-35-11 та домовився з представником продавця про зустріч. 15 вересня 2015 року вони зустрілись з представником продавця ОСОБА_3 в м. Рівне та разом, на ним найнятому автомобілі поїхали в офіс ТзОВ «Лізинговової компанії «ВАШ АВТО», аби купити вказаний трактор та оформити всі необхідні для цього документи. 15.09.2015 року через відділення Приватбанку він оплатив аванс за трактор в сумі 72000 грн., однак до цього часу трактора йому не доставили. На наступний день він особисто звертався до відповідача щодо розірвання договору та повернення йому коштів. Договір та додатки не дали можливості прочитати. Просить договір розірвати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показав, що він разом з ОСОБА_1 їздив на його прохання у м. Луцьк укладати договір на купівлю трактора. Він був присутній, коли представник розяснювала умови договору, разом з ОСОБА_1 їздив в банк оплачувати трактора, заплатили приблизно 70 000 грн., ціна трактора озвучувалася 92 000 грн. Сказали, що в той же день привезуть трактора, однак трактора не доставили, ОСОБА_1 звернувся в міліцію. До цього часу трактора для ОСОБА_1 не доставили.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що її чоловік в інтернеті знайшов пропозицію щодо купівлі трактора, він зателефонував, запитав реальну ціну трактора, йому сказали 92 000 грн., вона при цьому була присутня. Вони в м. Рівне зустріли представника компанії та разом поїхали в м. Луцьк в офіс компанії, щоб укласти договір. В м. Луцьку представник сказала оплатити гроші, чоловік оплатив, після чого надала договір, щоб чоловік підписав,та надала копію для чоловіка, додатки до договору були нечитабельні, оскільки сильно затемнені. 16.09.2015 чоловік вже надіслав заяву про повернення коштів, оскільки в той день та до даного часу трактора не поставлено.

В судове засідання представник відповідача не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та направив заперечення проти позову.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Правовідносини сторін врегулювані ст.ст. 4-11, 15, 16, 22, 202- 216, 220, 227, 236, 509-510, 525, 526, 530, 610-612, 614, 615, 617, 626, 628, 655-665, 759-786 ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов ти вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Законом України «Про фінансовий лізинг» визначено фінансовий лізинг як вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Згідно ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Судом встановлено, що 15 вересня 2015 року ОСОБА_1 уклав з ТзОВ "Лізингова компанія "Ваш авто" договір фінансового лізингу № 001276 , предметом якого є трактор «МТЗ-10252», вартістю 720 000 грн., і в цей же день сплатив адміністративний платіж в розмірі 72 000 грн., що становить 10 % від вартості предмету лізингу згідно додатку №1 до договору лізингу, що підтверджується квитанцією № 0.0.434728177.1 від 15.09.2015.

16.09.2015, 26.09.2015 на адресу відповідача позивач надіслав заяви про відкликання згоди на укладення договору і повернення перерахованих коштів, що підтвердили в судовому засіданні і допитані свідки.

Оскільки вказану заяву відповідачем було залишено без задоволення, 22.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» про захист прав споживача та стягнення коштів. Посилаючись на вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», норми ст.ст. 549-552 ЦК України, просив стягнути з відповідача на його користь суму внеску 72 000 грн., сплачену суму судового збору та витрати на правову допомогу адвоката.

У відповідності до вимог п. 6 ч.1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках.

Виходячи з положень статей 1 та 2 Закону України «Про фінансовий лізинг», укладений між сторонами договір фінансового лізингу є за своєю правовою природою змішаним договором, який поєднує в собі ознаки договору купівлі-продажу із розстроченням платежу та договором найму автотранспортного засобу. Крім цього, відповідно до п.5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовий лізинг вважається фінансовою послугою, а тому на правовідносини між сторонами розповсюджується й положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Крім того, пунктом 12.2 вказаного договору встановлено, що в інших випадках, не передбачених даним договором, лізингоодержувач має право розірвати даний договір виключно з підстав, які чітко передбачені чинним законодавством України на момент такого розірвання.

Як вбачається з матеріалів справи, після підписання сторонами договору від 15.09.2015 р., позивачем 16.09.2015 на адресу ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» було надіслано заяви про відкликання згоди на укладення договору і повернення перерахованих коштів у сумі 72000 грн., сплачених ним як адміністративний платіж, і які відповідач залишив без задоволення.

Згідно з вказаним договором, адміністративний платіж - це першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу першого платежу, що підлягає сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору та становить погоджений сторонами відсоток від вартості предмета лізингу.

Отже, як вбачається з доводів позивача, не спростованих відповідачем, без попередньої сплати ОСОБА_1 на рахунок ТзОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» адміністративного платежу у сумі 72000 грн., що становить 10% від вартості предмета лізингу 720 000 грн. (який, відповідно до умов договору поверненню не підлягає), договір між сторонами 15.09.2015 року не був би укладений.

Проте, які саме дії, що має вчинити лізингодавець, розуміються під змістом «перевірка, розгляд та підготовка документів для укладення договору», а також, чому розмір вказаного платежу на даному етапі правовідносин між сторонами є досить істотним, договором не визначено.

Відповідачем також не надано суду переконливих пояснень з цього приводу, враховуючи, що окрім підписання сторонами бланку типового договору 15.09.2015 року, будь-яких інших дій відповідачем вчинено не було, а 16.09.2015 року позивач вже звернувся до нього із заявою , яка фактично є його відмовою від придбання трактора та від надання йому ТзОВ Лізингова компанія «Ваш авто» в подальшому фінансових послуг.

Як зазначено вище, договір фінансового лізингу є за своєю правовою природою змішаним договором, який поєднує в собі ознаки договору купівлі-продажу із розстроченням платежу та договором найму автотранспортного засобу, а також договором з надання фінансових послуг, тому на правовідносини між сторонами розповсюджується положення Закону України «Про захист прав споживачів».

За положеннями ст. 17 вказаного Закону, за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами.

Споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов'язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України.

Забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту.

Згідно з вимогами ст. 21 цього Закону, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема, при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення.

Таким чином, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача на його користь коштів у сумі 72 000 грн., сплачених ним в якості адміністративного платежу.

Також, згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 487 грн.20 коп., а також документально підтверджені витрати на правову допомогу, розмір яких не перевищує встановленого законом граничного розміру.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.10, 11, 15, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 4 - 11, 15, 16, 22, 202- 216, 220, 227, 236, 509-510, 525, 526, 530, 610-612, 614, 615, 617, 626, 628, 655-665, 759-786 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення коштів, - задовольнити.

Визнати недійсним договір фінансового лізингу № 001276, укладений 15 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_1 72 000 (сімдесят дві тисячі) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі: - 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. сплаченого судового збору, витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 2500 (дві тисячі пятсот) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні при його проголошенні, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В. Пацко

Повний текст рішення виготовлено 15 лютого 2016 року.