Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
спр. № 336/337/16-ц
пр. 2/336/847/2016
м. Запоріжжя 22 лютого 2016 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування, -
За поданим до суду позовом позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 31 286,85 гривень, та судові витрати.
В обґрунтування заявлених ввимог ПрАТ «СК «Арсенал страхування» зазначило, що 19.04.2013 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Арсенал страхування» укладено договір добровільного страхування автотранспорту №1096/13-Т/ЗП18. Згідно з умовами договору було застраховано автомобіль «Кіа», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.
08.03.2014 року в м. Запоріжжі по вул. Авраменко відбулось зіткнення застрахованого автомобілю «Kia», під керуванням ОСОБА_2; автомобіля «Daewoo Matiz», реєстраційний номерний знак АЕ 3513, під керуванням ОСОБА_3О; автомобілю «ЗАЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4
Внаслідок ДТП застрахований автомобіль був пошкоджений. Зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України. Відповідно до звіту ОСОБА_5 № 33/03 про визначення матеріального збитку вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 120073,86 грн.
Так як цивільно-правова відповідальність водія «ЗАЗ» ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Провідна», 04.06.2015 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з вимогою про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Таким чином, як зазначає позивач, відповідач отримала подвійне страхове відшкодування, що є порушенням умов договору страхування. Позивач звертався до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про повернення суми сплаченого страхового відшкодування, проте остання не задовольнила вимоги досудової претензії. За наведених підстав позивач просить позов задовольнити, посилаючись на ст. 993 та ч. 1 ст. 1212 ЦК України, яка на підставу своїх позовних вимог.
В судовому засіданні відповідач та її представник заперечили на позов, вказуючи на законність отримання від позивача грошової суми.
Позивач просив справу розглядати без його участі.
Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов не підлягає задоволенню.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 19 квітня 2013 року між ПрАТ «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування №1096/13-Т/ЗП18 Кіа Rio, державний номер НОМЕР_3, зі страховою сумою 147000 грн. на термін до 18.04.2014 року.
08.03.2014 року в м. Запоріжжі по вул. Авраменко відбулось зіткнення автомобіля «Kia», під керуванням ОСОБА_2; автомобіля «Daewoo Matiz», реєстраційний номерний знак АЕ 3513, під керуванням ОСОБА_3О; автомобіля «ЗАЗ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4
Обставини дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.03.2014 р. з вини ОСОБА_4, пошкодження автомобіля Кіа Rio, державний номер НОМЕР_3, належного ОСОБА_2, при дорожньо-транспортній пригоді за викладених обставинах не оспорюється сторонами.
У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь відповідача страхове відшкодування.
З метою визначення вартості завданих збитків позивач звернувся до автотоварознавчого експерту ОСОБА_5 Відповідно до звіту № 33/03 від 20.03.2014 року, в результаті пошкодження автомобіля «Кіа», реєстраційний номер НОМЕР_3, станом на 08.03.2014 року вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 120073,86 грн.
Відповідно до п. 27.22.2. договору страхування при повній загибелі транспортного засобу страхове відшкодування сплачується в розмірі дійсної вартості транспортного засобу на момент укладання договору, за вирахуванням суми знеціненого транспортного засобу за період страхування (розділ 13 п. 31.7 договору), вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з розділом 12 договору франшизи. Вартість залишків транспортного засобу визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема онлайн-аукціон з продажу автомобілів) або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку).
Відповідач ОСОБА_1 заявляючи про спосіб отримання страхового відшкодування від позивача вказала у своїй заяві, що загальна сума шкоди вирахуваної позивачем є частковою, що підтверджується заявою відповідача вх. № 0141-15 від 21.01.2015 року.
З урахуванням ч. 3 ст. 61 ЦПК України, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.04.2015 року у справі № 335/1803/15-ц та рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 23.09.2015 року у зазначеній справі, у провадженні № 22ц/778/1855/15 р. підтверджується, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «СК «Провідна» після отримання страхового відшкодування від позивача. В обґрунтуванні своїх вимог до ОСОБА_4 та ПрАТ «СК «Провідна» ОСОБА_1 вказувала, що отриманого від позивача страхового відшкодування за договором добровільного страхування було недостатньо для ремонту транспортного засобу. Враховуючі вказані обставини, після відкриття провадження у справі № 335/1803/15-ц, ПрАТ «СК «Провідна» сплатило на користь відповідача страхове відшкодування в розмірі ліміту за шкоду заподіяну майну.
Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 23.09.2015 року у справі № 335/1803/15-ц, у провадженні № 22ц/778/1855/15 р. підтверджуються, що страхове відшкодування відповідачу повинно здійснюватися за правилами добровільного страхування, а значить - за умовами договору страхування №1096/13-Т/ЗП18 від 19.04.2013 року.

У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 993 ЦК України, на яку посилаються у позові ПрАТ «Арсенал страхування», як підставу своїх вимог, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України, на яку посилаються в позові ПрАТ «Арсенал страхування», як підставу своїх вимог, особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Стаття. 1212 ЦК України та ст. 993 ЦК України, є різними та окремими підставами для задоволення позовних вимог. Матеріали справи та суперечливі вимоги позивача свідчать, що правовідносини між ним та відповідачем характеризуються невизначеністю.

Відповідно до висновків постанови Верховного суду України від 02.102013 року по справі № 6-88цс13 та постанови від 24.09.2014 року по справі № 6-122цс14 у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно позивачу.

Згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч. 1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 24.2.11 договору добровільного страхування встановлений обовязок відповідача вжити всіх заходів для забезпечення права позивача на стягнення збитків з винної особи. Пунктом 24.3.10 договору добровільного страхування передбачено право регресу позивача до особи винною у спричиненій шкоді. Відповідач не є особою винною у спричиненій шкоди, відповідач не перешкоджав позивачу у стягненні збитків з винної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідач ОСОБА_1 не є винною особою та особою відповідальною перед позивачем, так як умовами договору передбачено право позивача на регрес до особи винної у спричиненій шкоді, що додатково підтверджується відомостями страхового акту позивача. Договір є обовязковим для сторін.

Таким чином, судом встановлено, що виплата відповідачу 31286,85 гривень була здійснена позивачем на виконання умов укладеного 19.04.2013 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Арсенал страхування» договору добровільного страхування автотранспорту №1096/13-Т/ЗП18, а, отже, вказана грошова сума відповідачем була отримана у законний спосіб та стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», ч. 1 ст. 993, ч. 1 ст. 1191, ч.1. ст. 1212 ЦК України, ст. ст.ст. 3, 10, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В Зарютін