Справа № 375/649/16-ц Головуючий у І інстанції Нечепоренко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/4565/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 11.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

11 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Олійника В.І.,

суддів: Волохова Л.А., Лівінського С.В.,

при секретарі Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 17 червня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Острівської сільської ради Рокитнянського району Київської області, ОСОБА_3, про визнання недійсними рішення виконкому та державного акту на земельну ділянку, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року позивач звернувся із зазначеним позовом, в якому посилався на те, що рішенням виконкому Острівської сільської ради від 31.03.1992 року йому наділена земельна ділянка для ведення підсобного господарства площею 0,25 га.

Рішенням того ж виконкому від 11.12.1992 року ця ж земельна ділянка наділена відповідачу по справі для будівництва житлового будинку. Так як вказана земельна ділянка раніше була наділена йому то просив визнати недійсним рішення виконкому в частині наділення відповідачу земельної ділянки та визнати недійсним його державний акт на землю.

Під час попереднього судового засідання представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку площею 0,25 га., кадастровий номер :02:011:0029, яка розташована за адресою: вулиця Молодіжна, 23 в селі Острів Рокитнянського району Київської області та належить на праві власності ОСОБА_3

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у мережі інтернет зявилося оголошення про продаж аналогічної земельної ділянки площею 0,25 га в селі Острів і він вважає, що це відповідач по справі виставив на продаж спірну земельну ділянку.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 17 червня 2016 року в задоволенні зазначеної заяви відмовлено.

На зазначену ухвалу суду з підстав порушення норм процесуального права ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення суду, яким накласти арешт на зазначене нерухоме майно.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд обґрунтовував свої висновки тим, що на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок і в оголошенні не вказано, яка саме земельна ділянка виставлена на продаж, площа не співпадає і не вказаний її кадастровий номер та адреса.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно з ч.ч.1 та 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За ч.ч.1-3 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачу чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" з наступними змінами, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на в ще наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 17 червня 2016 року про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позовузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: