Справа № 603/199/16-ц
Провадження № 4-с/603/1/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" вересня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

секретар Смолінчук М.М.

за участі:

представника заявника - ОСОБА_1

представника стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Монастириська цивільну справу за скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на дії Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4»яни Михайлівни щодо визнання бездіяльності в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження незаконною, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із скаргою на дії державного виконавця, зокрема про визнання бездіяльності головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Івано-Франківську (вірно - Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області) ОСОБА_4 в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження в межах виконавчого провадження №51903399 незаконною, та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, посилаючись на те, що виконавче провадження було відкрито у порушення вимог закону, за відсутності правових підстав.

У обґрунтування скарги зазначено, що 15.08.2016 року засобами поштового зв»язку ПАТ КБ «ПриватБанк» одержано постанову головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження від 10.08.2016 року за виконавчим документом про зобов»язання ПАТ КБ «ПриватБанк» усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні поточним рахунком фізичної особи №899351 з використанням електронних платіжних засобів, на якому знаходяться грошові кошти в сумі 244 512,39 грн., шляхом розблокування поточного рахунку (поновлення проведення зупинених фінансових операцій за даним рахунком). Дану постанову вважають протиправною, такою, що підлягає скасуванню, оскільки виконавче провадження відкрито з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи, що у виконавчому документі зазначено місцезнаходження ПАТ КБ «ПриватБанк»: 49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, вважають, що стягувач, звертаючись до Івано-Франківського міського відділу ДВС повинен був надати докази щодо наявності майна боржника на території виконавчої служби, у іншому випадку державний виконавець повинен винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, що кореспондується зі ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім цього, вважають, що у головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 не було жодної підстави або належного доказу, який би свідчив про правові підстави винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, просять визнати її бездіяльність в частині винесення спірної постанови незаконною та скасувати дану постанову.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 у судовому засіданні скаргу підтримала з підстав, наведених у скарзі, просить її задовольнити. Суду пояснила, що державним виконавцем допущено порушення вимог ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавче провадження повинно бути відкритим у м. Дніпропетровську.

Представник позивача стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_3 у судовому засіданні вважає скаргу безпідставною, такою, що не підлягає до задоволення. Дії головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 вважає правомірними, а постанову про відкриття виконавчого провадження №51903399 від 10.08.2016 року - законною. Суду пояснив, що стягувач у відповідності до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» має право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції. Реалізуючи надане право, стягувач звернувся до даного органу виконавчої служби, так як у м. Івано-Франківськ наявне майно боржника. Окрім цього, саме у Івано-Франківській філії ПАТ «КБ ПриватБанк» ним було відкрито поточний рахунок фізичної особи та одержано довідку по даному рахунку №899351, що сформована і завірена від 07.04.2016 року із відтиском печатки філії. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Головний державний виконавець Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 у судове засідання не з»явилася, від Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області подано суду заяву про розгляд скарги у відсутності їх представника у зв»язку із значною відстанню від м. Івано-Франківськ.

У відповідності до ч.2 ст. 386 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги за відсутності головного державного виконавця Рибак М.М. та іншої посадової особи Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 23 травня 2016 року задоволено позов ОСОБА_2, зобов»язано ПАТ КБ «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 (48301, вул. Сагайдачного, 5/2, м.Монастириська Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) поточним рахунком фізичної особи №899351 з використанням електронних платіжних засобів, на якому знаходяться грошові кошти в сумі 244512 (двісті сорок чотири тисячі п»ятсот дванадцять) грн. 39 коп., шляхом розблокування поточного рахунку (поновлення проведення зупинених фінансових операцій за даним рахунком). Вирішено питання стягнення судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 08.07.2016 року рішення Монастириського районного суду Тернопільської області залишено без змін.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов'язковість судових рішень.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ст. 14 ЦПК України).

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Дії державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження повинні проводитися у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов»язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Як убачається з матеріалів справи, на підставі виконавчого листа №603/199/16-ц, виданого Монастириським районним судом Тернопільської області 21.07.2016 року на виконання зазначеного рішення суду, та заяви про примусове виконання від 09.08.2016 року головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 10.08.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51903399.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

У постанові про відкриття виконавчого провадження №51903399 від 10.08.2016 року адресою боржника ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначено: вул. Галицька, 22, м. Івано-Франківськ.

Із пояснень представника стягувача у судовому засіданні слідує, що державний виконавець відкрив виконавче провадження згідно заяви ОСОБА_2 від 10.08.2016 року про примусове виконання, яким було повідомлено інформацію про наявність майна у боржника у м. Івано-Франківську, про що свідчать витяг з Єдиного державного реєстру МВС про зареєстровані в Івано-Франківській області транспортні засоби, що належать ПАТ «КБ «ПриватБанк» (від 14.07.2016 року), а також відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно (від 20.07.2016 року). Вказана інформація є публічно доступною і одержана завчасно, перед зверненням до державного виконавця.

Дані інформаційні довідки долучені представником ОСОБА_2 до матеріалів скарги.

З приводу наявності майна боржника у м. Івано-Франківськ представник заявника суду пояснила, що дана інформація їй невідома, не заперечивши функціонування Івано-Франківської філії ПАТ КБ «ПриватБанк».

Юридична адреса ПАТ КБ «ПриватБанк» - вул. Набережна Перемоги, 50 м. Дніпропетровськ, однак за адресою, зазначеною головним державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження, знаходиться Івано-Франківська філія ПАТ «КБ ПриватБанк».

Як пояснив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначена адреса державному виконавцю відома ще й тому, що Івано-Франківський міський відділ ДВС знаходиться по тій самій вулиці - поряд за декілька будинків.

Як установлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 наполягає на своєму бажанні і праві на вибір місця виконання рішення суду за місцем знаходження майна боржника у м. Івано-Франківську, у зв»язку з чим він звернувся до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області з метою виконання судового рішення.

Отже, у оспорюваній постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем вказано адресу, за якою знаходиться Івано-Франківська філія ПАТ «КБ ПриватБанк», державному виконавцю було відомо про знаходження майна боржника у м. Івано-Франківськ, а тому, враховуючи право вибору стягувача, що передбачено положенням ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, що передбачені ст. 26 Закону, у державного виконавця не було.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження", ст. 17 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Згідно ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У даному випадку судом не установлено порушення прав заявника як сторони виконавчого провадження боржника, а навпаки, з»ясовано, що оскаржувана постанова прийнята відповідно до закону та в межах повноважень державного виконавця.

Посилання у скарзі на те, що стягувач, звертаючись до Івано-Франківського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зобов»язаний був у відповідності до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» надати докази щодо наявності майна боржника на території виконавчої служби, на яку поширюються їх функції, є безпідставними, оскільки закон від стягувача надання доказів на підтвердження інформації щодо майна боржника не вимагає.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що головний державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 діяла відповідно до закону і в межах своїх повноважень, при цьому права та свободи ПАТ «КБ «ПриватБанк» порушені не були, скарга на бездіяльність та рішення державного виконавця є необґрунтованою, тому до задоволення не підлягає.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що вимога заявника про визнання бездіяльності головного державного виконавця в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження незаконною сформульована некоректно, оскільки бездіяльність не може виявлятися у винесенні постанови.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 14, 293, 383, 386, 387 ЦПК України, ст.ст. 1, 18, 20, 21, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 19, 129 Конституції України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на дії Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області, головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Івано-Франківській області ОСОБА_4»яни Михайлівни щодо визнання бездіяльності в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження незаконною, скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: підпис

Копія з оригіналом вірна.

Суддя: ОСОБА_5