Справа №751/41/16-ц
Провадження №2/751/178/16
Рішення

Іменем України

09 лютого 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К. В.

при секретарі Гнатюк І. М.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою 137/138 у будинку № 51 по вулиці Щорса в м. Чернігові. Мотивуючи вимоги тим, що з 20.06.1998 року є наймачем двох кімнат № 137, 138 по вул. Щорса, 51 в м. Чернігові. Також зареєстрована колишня дружина ОСОБА_2 та діти: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_6. Згідно рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08.04.2014 року шлюб між сторонами розірваний. З часу розірвання шлюбу відповідач не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, її особистих речей в квартирі немає, квартирою не цікавиться, що підтверджується актом від 09.12.2015 року. Оскільки ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає більше шести місяців, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь у спільному побуті, вона не є членом сім'ї, а отже вважається такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що кімнати в гуртожитку отримав на сім'ю і всі зареєстровані. За тиждень до судового засідання про розірвання шлюбу відповідач зібрала речі і пішла, залишивши дітей. За гуртожиток не платить, намагався оформити субсидію, але відповідач не надавала належної довідки три місяця. Відповідач приходить до квартири провідати дітей, у присутності позивача не буває. Речей не залишила. Ключа відповідач не має, оскільки віддала комусь із дітей, перешкод вселитися чи проживати не чинить. Після оголошеної перерви 09.02.2016 року позивач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений, що підтверджується розпискою ( а. с. 42). Керуючись положенням ст. 169 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання продовжити у відсутності позивача.

Відповідач в судовому засіданні просила відмовити у задоволені позову, оскільки проживає в житловому приміщенні, яке наймає і у неї не буде місця реєстрації. Пояснила, що пішла з квартири в день винесення рішення про розірвання шлюбу, оскільки до розірвання шлюбу позивач принижував, бив і коли подав на розлучення, то сказав, що б ноги не було. 08.04.2014 року забрала літні речі, білизну, зимові речі забрала в жовтні-листопаді 2014 року. До квартири приходить періодично ( 2-3 рази на місяць, 1-2 рази в тиждень), коли позивача немає дома, допомагає дітям. Ключ віддала доньці ОСОБА_5 сама, шість місяців назад мала бажання повернутися, але донька Катя сказала, що краще не надано, безпосередньо з позивачем на цю тему не розмовляла. В кімнатах залишилися особисті речі в шафі і мікрохвильова піч, яку залишилася дітям. Іншого житла не має, комунальні послуги за кімнати не сплачувала.

Представник відповідача просила відмовити у задоволені позовних вимог. Оскільки відповідач з поважної причини не проживає в спірному приміщення, так як позивач своєю поведінкою чинить перешкоди, кімнати позивач отримував і на відповідача, задоволення позову негативно вплине на дитину, яка проживає з відповідачем. З пояснень свідків встановлено формальність складання акту, не з'ясовувалось питання наявності чи відсутності речей відповідача.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 в судовому засіданні надали покази, що відповідач 2 роки не проживає в кімнатах 137, 138, що і було підтверджено в акті. Наявність чи відсутність речей ОСОБА_2 не перевіряли. Свідок ОСОБА_7 декілька разів чула голос ОСОБА_2, а свідок ОСОБА_8 бачила відповідача в гуртожитку два рази.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що є подругою відповідача і разом працюють. Зі слів відповідача знає, що остання намагалася вселитися, але не може цього зробити, сторони сильно сварилися. Разом із відповідачем влітку привозила до гуртожитку продукти, відповідач спілкувалася з донькою, допомагала їй в побуті. ОСОБА_2 казала, що залишилися її речі у квартирі.

Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 1994 року і згідно рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова по справі № 751/2739/14 від 08 квітня 2014 року шлюб розірвано ( а. с. 10). З довідки № 6231 від 09.12.2015 року КП "Новозаводське" Чернігівської міської ради ( а. с. 21) вбачається, що ОСОБА_1 є наймачем кв. № 137/138 буд 51 по вул. Щорса в м. Чернігові, ОСОБА_2 зареєстрована, як дружина з 20.06.1996 року. З акту від 09.12.2015 року посвідченого майстром дільниці ОСОБА_10 вбачається, що за адресою АДРЕСА_1/138 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована, але не проживає з березня 2014 року ( а. с. 8).

Відповідно до ст. 64 ЖК України ОСОБА_2 набула право користування жилим приміщенням в кв. № 137/138 по вул. Щорса, 51 в м. Чернігові, як член сім'ї наймача ОСОБА_1. Відповідно до ч.3 ст. 64 ЖК України право користування жилим приміщенням залишається за ОСОБА_2 і після розірвання шлюбу за умови проживання в займаному приміщенні.

Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у встановлених випадках.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

З визнаних відповідачем обставин встановлено, що з квітня 2014 року ОСОБА_2 постійно не проживає в квартирі № 137/138 будинку № 51 по вул. Щорса, в місті Чернігові, оплату комунальних послуг не здійснює.

Належних та допустимих доказів в частині наявності перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачем не надано. Свідок ОСОБА_9 не повідомила будь-які обставини наявності у ОСОБА_2 перешкод у користуванні жилим приміщенням.

Також відповідачем не надано доказів поважності причини відсутності понад шість місяців за місцем реєстрації, визначених ст. 71 ЖК України.

Посилання ОСОБА_2 в частині залишення частини особистих речей за місцем реєстрації не підтверджені доказами. Свідок ОСОБА_9 повідомила, що обсяг речей ОСОБА_2, які залишилися в квартирі не відомо, знає це зі слів ОСОБА_2.

Розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих суду доказів, встановлено, що ОСОБА_2 без поважних причин понад шість місяців не проживає за місцем своєї реєстрації АДРЕСА_2/138, а тому відповідно до ст. ст. 71, 72 ЖК України має бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Наявність у відповідача труднощів після зняття її з реєстрації за місцем проживання і виникнення права на користування жилим приміщенням при заселенні, ні є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. Позовних вимог про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 не предявлялося, а тому права дитини не порушуються.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 211-215, 218 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі № 137/138 по вулиці Щорса, будинок 51 в місті Чернігові.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К. В. Мороз