У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Іваненко Ю.Г., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 20 грудня 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля марки «Renault Logan», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, та його автомобіля марки «Citroen Jumpy», державний номерний знак НОМЕР_2. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 січня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільна правова-відповідальність відповідача була застраховано у Публічному акціонерному товаристві «Страхова компанія «ВУСО» (далі - ПАТ «СК «ВУСО»), яке виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 14 940 грн, тоді як йому нанесено матеріальні збитки у розмірі 30 644 грн 42 коп., що підтверджується висновком експертного авто-товарознавчого дослідження.

Посилаючись на наведене та на те, що він зазнав душевних страждань у зв'язку з пошкодженням його автомобіля та неможливості протягом тривалого часу користуватися ним, просив стягнути з відповідача на кого користь 15 704 грн 42 коп. у рахунок відшкодування майнової шкоди, 202 грн 94 коп. поштових витрат, 2 500 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 квітня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 15 704 грн 42 коп. у рахунок відшкодування майнової шкоди.

У задоволені решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що позивачу виплачено страхове відшкодування у розмірі 14 940 грн, тоді як матеріальні збитки, які йому нанесені складають 30 644 грн 42 коп., а відтак відповідач зобов'язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 15 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

Ю.Г.Іваненко

І.М.Фаловська