Провадження №2/523/4863/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"21" грудня 2016 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

встановив:

Позивачка звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що вона є спадкоємцем за заповітом померлого 18.03.2015р., ОСОБА_2. Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину звернулася до нотаріальної контори, але виявилося, що право власності спадкодавцем на належне йому нерухоме майно не зареєстровано. Відсутність реєстрації права власності у спадкодавця унеможливлює прийняття спадщини в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду. Також пояснила, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси, встановлено факт прийняття нею спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця, але зазначене рішення не є підставою для реєстрації права власності.

Відповідачі про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки своїх представників не повідомляли (а.с. 31, 32).

Суд ухвалює заочне рішення відповідно ст. 224 ЦПК України про що не заперечувала позивачка.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 09.009.1999 року (а.с. 9, 10). ОСОБА_1, та ОСОБА_2, перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.11.1997 року (а.с. 8). ОСОБА_2, помер 18.03.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). За життя, а саме 11.05.2013р., ОСОБА_2, залишив заповіт за яким заповідав належну йому квартиру своїй дружині ОСОБА_1. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 01.03.2016р., було встановлено факт сумісного проживання ОСОБА_1, з її чоловіком ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_1, має інше зареєстроване місце проживання (а.с. 4). Після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1, звернулися до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Разом із тим, у видачі свідоцтва було відмовлено, оскільки спадкодавець ОСОБА_2, за життя, не здійснив державної реєстрації свого права власності на належне йому нерухоме майно (а.с. 13). Крім того, встановлено, що при зверненні до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності ОСОБА_1, було відмовлено, оскільки попереднє рішення суду не визнає за нею права власності.

Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України.

Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позовпро визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, униможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку.

На підставі ст. ст. 328, 392, 1261, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 61, 212-215, 224-227 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, право власності на однокімнатну квартиру № 320, в будинку № 13 по вулиці генерала Бочарова в місті Одесі, загальною площею 39,7 кв.м, житловою площею 19,7 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 18 березня 2015 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя