Дата документу 12.09.2016
ЄУ № 420/1338/16-ц
Провадження №2/420/674/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2016 року смт. Новопсков Луганської області

Новопсковський районний суду Луганської області в складі:

головуючого судді Бондар Ю.О.

за участю секретаря Сіренко А.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Новопсковського району Луганської області, Новопсковської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області,

Встановив :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Новопсковського району Луганської області, Новопсковської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області,що належала покійному дідусю ОСОБА_4, померлому 31.12.1995 року. Свою заяву позивач пояснює тим, що 31 грудня 1995 року помер його дід ОСОБА_4, після смерті якого залишилась земельна частка (пай), розміром 8,00 га в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Танюшівське» Новопсковського району Луганської області, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). У квітні 2016 року він звернувся до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу з питання оформлення спадщини, але постановою від 02.04.2016 за № 417/02-14 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), на території ОСОБА_3 сільської ради, що залишилась після ОСОБА_4, померлого 31.12.1995 року, на підставі того, що позивачем не були подані документи, які б підтверджували належність померлому права на земельну частку (пай). Відповідно до довідки начальника відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області померлий ОСОБА_4 дійсно внесений в списки, що додані до державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Танюшівське» за № 357 та згідно розпорядження Новопсковської РДА від 24.05.2004 за № 283 розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає 8,00 га, вартість з урахуванням коефіцієнтів індексації 1,756 та 4,796 станом на 01.01.2016 року становить 138139,28 грн. Вважає, що дана земельна ділянка в межах ОСОБА_3 сільської ради Новопсковського району Луганської області належить йому, як єдиному спадкоємцю, так як відповідач по справі його брат ОСОБА_2 не вчиняв ній киї дій, що свідчать про прийняття спадщини, передбачених ст. 549 ЦК УРСР, а отже спадщину після смерті діда він не прийняв, та на час відкриття спадщини син спадкодавця (батько позивача, та відповідача ОСОБА_2В.) ОСОБА_5 також помер, а тому звертається до суду з питанням про визнання права власності на дане майно. В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 не з»явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити. В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, підтверджує обставини, викладені в позові. Представники відповідачів ОСОБА_3 сільської ради Новопсковського району та Новопсковської РДА, кожен окремо надали заяви про розгляд справи без їх представника, з позовом згодні, заперечень не мають. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення просить ухвалити на розсуд суду. Суд, вивчивши надані стороною позивача доводи та докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 31 грудня 1995 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 478619, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ у Луганській області 11.11.2015, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 8,00 в умовних кадастрових гектарах з землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Танюшівське» Новопсковського району. За життя спадкодавцем заповіту не складено. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР позивач та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 як онуки спадкодавця, оскільки на час відкриття спадщини син спадкодавця ОСОБА_5 помер 18.09.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії 1-ЕД № 478617, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ у Луганській області 11.11.2015 року. Померлий ОСОБА_5 доводиться сином спадкодавця ОСОБА_4, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень № 2 від 11.11.2015 року, де зазначено, що батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4. Крім того, позивач та відповідач ОСОБА_2 є синами померлого ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1, серії ІІ-ЕД № 288751, виданим 29.09.1976 ОСОБА_3 сільською радою Новопсковського району, та свідоцтвом про народження ОСОБА_2, серії 1-ЕД № 389576, виданим ОСОБА_3 сільською радою Новопсковського району, де в графах «батько» зазначений ОСОБА_5. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на час зазначених правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до довідки виконкому ОСОБА_3 сільської ради Новопсковського району № 236 від 23.03.2016, на час відкриття спадщини, а саме 31.12.1995 року спільно зі спадкодавцем за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Танюшівка, вул. Підгорна, 34 мешкали позивач та відповідач ОСОБА_2 Згідно з Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі від 02.04.2016 за № 43466252, приватного нотаріуса Новопсковського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_4 за № 58799075. Постановою приватного нотаріуса Новопсковського нотаріального округу від 02.04.2016 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) на території ОСОБА_3 сільської ради Новопсковського району, після смерті ОСОБА_4 на підставі того, що позивачем не були подані документи, які б підтверджували належність померлому права на земельну частку (пай). За життя спадкодавець, померлий ОСОБА_4 не встиг отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до Довідки відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області № 01-01-15/1390 від 28.04.2016, померлий ОСОБА_4 дійсно внесений в списки за № 357, що додані до Державного акту на право колективної власності на землю, серії ЛГ № НОМЕР_1 по КСП «Танюшівське» від 29.11.1995 року за № 15. Розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах складає 8,00 га, а її вартість станом на 01.01.2016 становить 138139,28 грн. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. За такого, вирішуючи спір, суд дійшов обґрунтованого висновку про застосування до спірних правовідносин норми ЦК УРСР в редакції 1963 року. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, вказано, Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1ст. 328 ЦК Україниправо власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1,2 ст. 386 ЦК України, вказано, Держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності; Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до п.5 ст. 1268 ЦК України, вказано, Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Основним гарантом прав громадян України є Конституція України в якій зазначено, а саме п. 1, 4, ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до Цивільного кодексу України (в редакції 1963 р.), зазначено: - ст. 548, де вказано: «Для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. … Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.» - ст. 549, де вказано: « Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; …» Відповідно до Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. П.5 цього Указу передбачено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано: При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі -КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Що стосується судових витрат, то вони, на думку суду підлягають залишенню за стороною позивача, у відповідності до заявлених позовних вимог. Керуючись ст.ст. 319, 328, 386, 1268 ЦК України, ст.ст. 529, 549, 1268 ЦК України в редакції 1963 р., ст. 41 Конституції України, ст.ст. 61, 213, 214 ЦПК України,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Новопсковського району Луганської області, Новопсковської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ Держгеокадастру у Новопсковському районі Луганської області, - задовільнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай), розміром 8,00 умовних кадастрових гектари у порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_4, померлого 31.12.1995 року. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: