У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 22 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05 жовтня 1999 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться, більше року проживають окремо. Вважав, що збереження сім'ї, є неможливим, а тому просив шлюб розірвати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Хмельницької області від 22 липня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 05 жовтня 1999 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому, актовий запис № 1423, розірвано. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій з передачею справи на новий розгляд, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, встановивши всі вимоги цивільного судочинства, установили, що збереження сім'ї є неможливим, а подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, а тому обґрунтовано задовольнили позов про розірвання шлюбу.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова