04.04.2016 Єдиний унікальний № 371/47/16-ц
Провадження 2/371/102/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
4 квітня 2016 року Миронівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Гаврищука А.В.,
при секретарі - Смиченку В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» (далі позивач) 19.01.2016 року звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 (далі відповідачі) про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 28.07.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1524-0201032-1/ФКВ-08, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 22 500,00 доларів США, з розрахунку у розмірі 15 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 28.07.2008 по 27.07.2015.
Разом із тим, з метою забезпечення належного виконання зобовязання між ТОВ «Український промисловий Банк» та ОСОБА_2 (поручитель), ОСОБА_1 (боржник) укладено договір поруки №1524-0201032-1/ZФПОР-08 від 28.07.2008, згідно якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором.
Згідно договору про передачу активів та кредитних зобовязань, укладеного 30.06.2010 між ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «Дельта Банк» та Національним банком України Укрпромбанк передав (відступив) ОСОБА_3 банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.
ОСОБА_3 свої обов'язки, передбачені договором, належним чином виконав та надав відповідачу вказані кошти, а саме 22 500,00 доларів США.
Відповідач свої зобов'язання належним чином протягом тривалого часу не виконує, у звязку із чим станом на 29.12.2015 утворилася заборгованість у розмірі 254 483,96 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, звернувшись до суду з заявою, у якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином за зареєстрованим місцем проживання.
Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Згідно із ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За наведених обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 28.07.2008 між ТОВ «Український промисловий Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1524-0201032-1/ФКВ-08, згідно якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 22 500,00 доларів США, з розрахунку у розмірі 15 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 28.07.2008 по 27.07.2015 /а.с. 7-12/.
Разом із тим, з метою забезпечення належного виконання зобовязання між ТОВ «Український промисловий Банк» та ОСОБА_2 (поручитель), ОСОБА_1 (боржник) укладено договір поруки №1524-0201032-1/ZФПОР-08 від 28.07.2008, згідно якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором /а.с. 14/.
Згідно договору про передачу активів та кредитних зобовязань, укладеного 30.06.2010 між ТОВ «Укрпромбанк», ТОВ «Дельта Банк» та Національним банком України Укрпромбанк передав (відступив) ОСОБА_3 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами /а.с. 24-35/.
ОСОБА_3 свої зобовязання згідно кредитного договору виконав, а саме надав відповідачу ОСОБА_1 кошти у сумі 22 500, 00 доларів США (що еквівалентно 108 963,00 грн.) /а.с.13/.
Згідно з п. 2.4 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами у розмірі не менш як 267,86 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту.
Відповідно до п. 2.5 договору повернення кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позичальника на позичковий рахунок, вказаний у п. 2.1 та/або шляхом внесення готівки до каси банку для зарахування її на позичковий рахунок.
Відповідач належним чином свої зобовязання за договором не виконує, у звязку із чим станом на 29.12.2015 року виникла прострочена заборгованість на загальну суму 254 483,96 грн., яка складається із:
-тіла кредиту 53 660,40 грн.;
-відсотків 14 049,27 грн.;
-штрафу 2 922,34 грн.;
-пені 182 500,00 грн.;
-сума за ставкою 3% від простроченого тіла кредиту 1 095,31 грн.;
-сума за ставкою 3% від прострочених доходів по кредиту 256,64 грн.
Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк» /а.с. 39-41/.
Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами цивільного законодавства у сфері кредитних зобовязань.
Судом об'єктивно встановлено, що між сторонами у справі на підставі укладеного договору виникли зобов'язання, за якими позивач надав відповідачу послуги, а відповідач зобов'язався їх оплатити на визначених умовах та у відповідний строк. Проте, всупереч взятим на себе зобов'язанням по виплаті кредитних коштів у визначені договором строки, відповідач їх належним чином не виконав.
Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу.
Статтею 610 ЦК України під порушенням зобов'язання передбачено його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.
Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом тим, відповідачами суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.
Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213 - 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, відповідно статей 3, 11, 15, 16, 22, 525, 526, 530, 536, 553-554,599, 610, 611, 612, 623, 625, 629, 1046-1056 Цивільного кодексу України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_4

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Гаврищук