РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/8168/16-ц

Провадження № 2/638/3496/16

13.10.2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шептуха В.М.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою до Харківської міської ради, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 17.07.2015 року померла його мати ОСОБА_5, після смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності виконкому Дзержинської районної ради м. Харкова №148/33 від 10.09.2002 року. Спадкоємцями першої черги є позивач та його батько - ОСОБА_3. Постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину з підстав неможливості встановлення родинних звязків та черги спадкоємців за законом. Проте факт родинних відносин між позивачем та його матір'ю є незаперечним. Також позивач постійно проживав зі спадкодавцем, а отже вважається таким, що прийняв спадщину.Просить суд позов задовольнити: встановити факт того, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5, а також визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача Харківської міської ради ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи за його відсутністю, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав до суду нотаріально завірену заяву щодо визнання позову у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю.

Суд, дослідивши доводи представника позивача, заперечення відповідача, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

22.06.1957 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-ЯР №942002, актовий запис №1300, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище: ОСОБА_3 (а. с. 12).

Позивач ОСОБА_2 народився 20.07.1958 року, що підтверджує свідоцтво про народження серії ІІ-ЯР №830182, актовий запис №1240, батьками якого записано: ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

17.07.2015 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №508244, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №11026 (а. с. 10).

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 15.03.2016 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 9).

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 2 статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, родинний зв'язок між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є підтвердженим належними та допустимими доказами в розумінні статей 58, 59 ЦПК України.

Згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, у відповідності із частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, можуть бути визнання права.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (стаття 1220 ЦК України).

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також те, що відповідач, користуючись свої правом, передбаченим частиною 2 статті 31 ЦПК України, визнав позовні вимоги у повному обсязі, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 до Харківської міської ради, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.15, 16, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Харківської міської ради, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_5, яка померла 17 липня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: