Справа № 523/3578/16-ц
Провадження №2/523/2249/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків. Позовні вимоги мотивовані тим, 23 лютого 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі - «Позивач») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Постман» (далі - «Відповідач-1») (далі разом - «Сторони») був укладений Договір фінансового лізингу № 00004443 (далі - «Договір») (Додаток № 1) разом із Загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу (далі разом із Договором іменуються як «Контракт») (Додаток № 2).

Об'єктом лізингу за Договором є транспортний засіб VW CaddyGP Kasten 1.6 TDI, 2011 року виробництва, шасі № WV1ZZZ2KZCX053073, двигун № НОМЕР_1 (далі - «Об'єкт лізингу»).

Відповідно до пункту 3.2. Контракту Позивач придбаває Об'єкт лізингу (отримує право власності на Об'єкт лізингу) та передає Відповідачу-1 Об'єкт лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосовного українського законодавства та цього Контракту.

02 березня 2012 року Позивач передав Відповідачу-1 Об'єкт лізингу, підтвердженням чого є Акт прийому-передачі до Договору від 02 березня 2012 року.

Об'єкт лізингу належить Позивачу на праві власності, підтвердженням чого є Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія ААС № 914289.

Відповідно до пункту 6.1. Контракту Відповідач-1 зобов'язався щомісяця виплачувати Позивачу лізингові платежі у відповідності до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) (далі - «Графік»), що являє собою невід'ємну частину цього Контракту, та інших положень Контракту.

Щомісячний лізинговий платіж включає в себе: суму, яка відшкодовує частину вартості Об'єкта лізингу; проценти; комісії; покриття витрат, пов'язаних з оплатою послуг та відшкодування, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим Контрактом (включаючи, окрім іншого, витрати на ремонт Об'єкта лізингу, реєстраційні платежі та інші витрати передбачені або прямо пов'язані з Контрактом).

На виконання своїх зобов'язань за Контрактом ТОВ «Постман» в період з 23 лютого 2012 року по 02 лютого 2015 року повністю виконав зобов'язання щодо сплати 35-ти лізингових платежів.

Однак, під час дії Контракту Відповідачем допускалися порушеннями умов Контракту в частині своєчасності сплати лізингових платежів, у зв'язку з чим, з метою досудового врегулювання спору Позивач направляв ТОВ «Постман» нагадування про несплату платежів за Договором (Додаток № 8) та обов'язковість погашення боргу, але порушення Договору не були усунуті.

У зв'язку із систематичним порушенням ТОВ «Постман» умов Контракту, несплатою лізингових платежів відповідно до Графіку, Позивач звернувся до ТОВ «Постман» з Повідомленням-вимогою від 16 квітня 2015 року про повернення Об'єкта лізингу, в якому викладено повідомлення про розірвання Договору (далі - «Вимога»).

Відповідно до пункту 12.13. Контракту, останній припиняє свою дію на 10-й (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення Стороною на адресу іншої Сторони. Згідно відмітки, зробленої на описі поштового відправлення, повідомлення-вимога від 16 квітня 2015 року була передана ТОВ «Постман» 16 квітня 2015 року. У зв'язку з вищевикладеним, Контракт припинив свою дію 30 квітня 2015 року (десятий робочий день).

Як зазначено вище, згідно з пунктом 6.5. Контракту щомісячні чергові лізингові платежі здійснюється ТОВ «Постман» на рахунок Позивача, не пізніше дати, вказаної у Графіку.

Сума заборгованості ТОВ «Постман» зі сплати лізингових платежів за Контрактом станом на 01 лютого 2016 року становить 11 994,39 гривень, а також , 1 757,07 гривень - пеня, 527,13 гривень - 3 проценти річних; 3 724,74 - інфляційні втрати, 4 614,55 гривень - проценти за користування чужими коштами та 87 497,08 гривень збитків, яку позивач просив стягнути з відповідачів солідарно.

Відповідно до положень Договору ОСОБА_1 поручився за належне виконання зобов'язань Відповідача за Контрактом. Відповідно до Умов поруки Поручитель несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобов'язань Дізингоодержувача на підставі або у зв'язку з цим Контрактом або будь-якою його невід'ємною частиною, а також за будь-якого ОСОБА_2, в разі переводу боргу/заміни особи ОСОБА_2 чи смерті ОСОБА_2.

Зобов'язання Поручителя включають, окрім іншого, Лізингові платежі, інші Платежі, штрафні санкції та відшкодування збитків, що підлягають сплаті ОСОБА_2 у відповідності до положень цього Контракту.

Проте ні після прострочення виконання зобов'язань Відповідача-1 за Контрактом, ні після спливу кінцевого строку сплати прострочених платежів, ні станом на дату подання цієї позовної заяви Поручитель не виконав свої зобов'язання за Договором поруки повністю чи частково.

Враховуючи, що Умови поруки встановлюють повну солідарну відповідальність Поручителя, у разі порушення Відповідачем умов Контракту, Поручитель відповідає перед Позивачем як солідарний боржник в тому ж обсязі, що і Відповідач.

Враховуючи зазначене, Поручитель зобов'язаний погасити заборгованість перед Позивачем та відшкодувати збитки у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30 березня 2016р. судом було відмовлено у відкритті провадження щодо відповідача ТОВ «Постман», оскільки вищевказані вимоги підлягають розгляду у порядку господарського судочинства. Крім того, з ЄДРСР вбачається, що позивач звертався з алогічними за змістом позовними вимогами в господарський суд Харківської області.

Згідно поданої заяви представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, а також розглянути справу у його відсутність.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на припинення договору поруки, а також справу просив розглянути у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що 23 лютого 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» (далі - «Позивач») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Постман» (далі - «Відповідач-1») (далі разом - «Сторони») був укладений Договір фінансового лізингу № 00004443 (далі - «Договір») (Додаток № 1) разом із Загальними комерційними умовами внутрішнього фінансового лізингу (далі разом із Договором іменуються як «Контракт») (Додаток № 2).

Об'єктом лізингу за Договором є транспортний засіб VW CaddyGP Kasten 1.6 TDI, 2011 року виробництва, шасі № WV1ZZZ2KZCX053073, двигун № НОМЕР_1 (далі - «Об'єкт лізингу»).

Відповідно до пункту 3.2. Контракту Позивач придбаває Об'єкт лізингу (отримує право власності на Об'єкт лізингу) та передає Відповідачу-1 Об'єкт лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями застосовного українського законодавства та цього Контракту.

02 березня 2012 року Позивач передав Відповідачу-1 Об'єкт лізингу, підтвердженням чого є Акт прийому-передачі до Договору від 02 березня 2012 року.

Об'єкт лізингу належить Позивачу на праві власності, підтвердженням чого є Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія ААС № 914289.

Відповідно до пункту 6.1. Контракту Відповідач-1 зобов'язався щомісяця виплачувати Позивачу лізингові платежі у відповідності до Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (Плану відшкодування) (далі - «Графік»), що являє собою невід'ємну частину цього Контракту, та інших положень Контракту.

Щомісячний лізинговий платіж включає в себе: суму, яка відшкодовує частину вартості Об'єкта лізингу; проценти; комісії; покриття витрат, пов'язаних з оплатою послуг та відшкодування, що підлягають виплаті у строки та на умовах, передбачених цим Контрактом (включаючи, окрім іншого, витрати на ремонт Об'єкта лізингу, реєстраційні платежі та інші витрати передбачені або прямо пов'язані з Контрактом).

На виконання своїх зобов'язань за Контрактом ТОВ «Постман» в період з 23 лютого 2012 року по 02 лютого 2015 року повністю виконав зобов'язання щодо сплати 35-ти лізингових платежів.

Однак, під час дії Контракту Відповідачем допускалися порушеннями умов Контракту в частині своєчасності сплати лізингових платежів, у зв'язку з чим, з метою досудового врегулювання спору Позивач направляв ТОВ «Постман» нагадування про несплату платежів за Договором (Додаток № 8) та обов'язковість погашення боргу, але порушення Договору не були усунуті.

У зв'язку із систематичним порушенням ТОВ «Постман» умов Контракту, несплатою лізингових платежів відповідно до Графіку, Позивач звернувся до ТОВ «Постман» з Повідомленням-вимогою від 16 квітня 2015 року про повернення Об'єкта лізингу, в якому викладено повідомлення про розірвання Договору (далі - «Вимога»).

Відповідно до пункту 12.13. Контракту, останній припиняє свою дію на 10-й (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення Стороною на адресу іншої Сторони. Згідно відмітки, зробленої на описі поштового відправлення, повідомлення-вимога від 16 квітня 2015 року була передана ТОВ «Постман» 16 квітня 2015 року. (а.с. 40) У зв'язку з вищевикладеним, Контракт припинив свою дію 30 квітня 2015 року (десятий робочий день).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Отже, зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не пред'явить вимоги до поручителя.

В справі яка розглядається за умови укладеного між сторонами договору лізингу боржник зобовязаний здійснювати певні платежі щомісячно, і кожен з цих платежів, а також в цілому виконання лізингового договору забезпечено поручителем відповідачем по справі.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що повідомлення про несплату заборгованості (чергового платежу) разом з вимогою її погасити надсилалося ОСОБА_1, як поручителю за вказаним договором.

При визначенні обовязків довірителя з точки зору чинності договору поруки в контексті вказаної ст. 559 ЦК України слід враховувати наступне.

Як зазначено в п. 12.13 додатку до договору про фінансовий лізинг № 00004443 від 23.02.2012 року, а саме в загальних комерційних умовах внутрішнього фінансового лізингу, Контракт вважається розірваним на 10 робочий день з дня надіслання письмового повідомлення Стороною на адресу іншої сторони (а.с.32).

Таке письмове повідомлення було надіслано ТОВ «Порше лізинг Україна» до ТОВ «Постман» 16.04.2015 року (а.с.40)

У зв'язку з вищевикладеним, Контракт припинив свою дію дію з 30 квітня 2015 року (десятий робочий день). Вказана обставина позивачем не заперечується, про що свідчить розрахунок позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються (ч. 2 ст. 653 ЦК України).

Необхідно також відзначити, що пунктом 24 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобовязання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобовязання у повному обсязі або у звязку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Частиною 2 ст. ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, в період з 30.04.2015р. позивач мав право на звернення до суду з позовом про стягнення достроково частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В той же час, позовна заява до суду була направлена до суду 15.02.2016р., а надійшла до суду 15.03.2016р., тобто з пропуском шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Таким чином, порука припинилась, а тому законні підстави для стягнення грошових коштів з поручителя відсутні.

Керуючись ст.ст. 11, 22, 253-255, 526, 530, 549, 611, 612, 623, 625, 626, 1214 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по лізинговим платежам та відшкодування збитків залишити без задоволення у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Суддя