Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/3116/14-ц Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 5 Доповідач Матюшенко І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Кочетова Л.Г., Широкової Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мишаковської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на ? частину цього майна,

в с т а н о в и л а :

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, якою йому відмовлено у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову. Апелянт зазначає, що суд розглянув питання як щодо забезпечення позову, так і щодо скасування такого заходу без його участі, не перевірив доводів заявника в частині обґрунтування заяви про забезпечення позову та не врахував, що відносно майна, на яке накладено арешт, не поширюється режим спільного сумісного майна подружжя. Крім того, вжиті судом заходи забезпечення позову порушують право особистої приватної власності.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторона існує спір про право відносно нерухомого майна з підстав, передбачених ч. 1 ст. 62 СК України.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 03.09.2014 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на належне відповідачу нерухоме майно, а саме, на будинок разом з надвірними будівлями за адресою м. Житомир, вул. І.Гонти, 52.

Відповідно до положень ст. ст. 152, 152 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Останнє допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Накладення арешту на майно є одним із видів забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення, суд першої інстанції правильно виходив з того, що між сторонами існує спір майнового характеру відносно арештованого нерухомого майна, потреба в забезпеченні позову не відпала та не змінилися обставини, що зумовили обставини його застосування, рішення по суті позову не ухвалене.

Доводи апелянта про те, що судом були порушені його процесуальні права у зв'язку з розглядом питання про забезпечення позову та заяви про їх скасування без його участі визнаються колегією суддів безпідставними, оскільки заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст. 153 ЦПК України), а розгляд судом заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення відбувався без участі його представника, який подав про це до суду відповідну заяву.

Як заява ОСОБА_2 про забезпечення позову, так і ухвала суду від 03.09.2014 року містять обґрунтування необхідності забезпечення позову, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині також є безпідставними.

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні крім випадків і в порядку, встановленому законом. Враховуючи, що такі обмеження передбачені законом (ст. ст. 151-154 ЦПК України) та носять тимчасовий характер, безпідставними є доводи про порушення судом принципу непорушності права власності.

Доводи апеляційної скарги щодо визначення режиму спірного майна не впливають на законність постановленої судом ухвали, так як зазначене питання має бути вирішене у процесі розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 13 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді