Провадження № 2/750/329/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Рахманкулової І.П.,

із секретарем Разумейко К.М.,

за участю представника позивача Воронцової М.В.,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічними позовами ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання поруки припиненою,-

в с т а н о в и в :

24 листопада 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому, збільшивши позовні вимоги згідно заяви від 23.02.2016 року № 301.1-186/85-753 про збільшення розміру позовних вимог, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором кредиту № 958/3-42 від 25.06.2007 року в розмірі 23889,38 доларів США, що станом на 09.11.2015 року за курсом НБУ еквівалентно 541069,67 грн.

30 грудня 2015 року ОСОБА_4 подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій, уточнивши вимоги згідно заяви від 11 січня 2016 року, просив визнати поруку, яка виникла з договору поруки № 935/09-245 від 25 червня 2007 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_4 припиненою з 10 жовтня 2008 року.

30 грудня 2015 року ОСОБА_5 подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій, уточнивши вимоги згідно заяви від 11 січня 2016 року, просила визнати поруку, яка виникла з договору поруки № 935/09-246 від 25 червня 2007 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_5 припиненою з 10 жовтня 2008 року.

Зустрічні позовні заяви обґрунтовані тим, що згідно договорів поруки № 935/09-245 та № 935/09-246 від 25 червня 2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взяли на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність перед банком нарівні з ОСОБА_2 за виконання зобов'язань за договором кредиту № 958/3-42 від 25.06.2007 року.

10 жовтня 2008 року між ОСОБА_2 та позивачем було укладено додаткову угоду № 958/3-42-1 про внесення змін до договору кредиту № 958/3-42 від 25 червня 2007 року, згідно якої процентна ставка за користування кредитом була збільшена на 0,8 процентів річних, проте поручителі згоди на підвищення процентної ставки за кредитом не давали та не укладали з банком жодних договорів про внесення змін до договорів поруки, у зв'язку з чим згідно ст. 559 ЦК України є всі підстави для припинення поруки, адже зміни до основного зобов'язання були внесені без згоди поручителів, у зв'язку з чим збільшився обсяг їх відповідальності, хоча згідно п.3.3.1 договорів поруки кредитор зобов'язався до моменту виконання забезпеченого порукою зобов'язання не змінювати умов договору кредиту без попереднього письмового попередження поручителів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, а щодо вимог за зустрічними позовними заявами просила відмовити в задоволенні зустрічних позовів в повному обсязі, посилаючись на те, що при укладенні договорів поруки були дотримані всі вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину відповідно до ст.203 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник проти задоволення первісного позову заперечували, просили задовольнити зустрічні позови.

Відповідач ОСОБА_2, заперечуючи проти позову, посилається на дискримінаційні умови кредитного договору по відношенню до неї, як споживача. Також представник відповідача вказала на неправильний розрахунок пені з розрахунку 360, оскільки такий розрахунок передбачений п.2.4 кредитного договору для нарахування процентів. Відповідач надала суду свій розрахунок пені за той же період, що просить позивач і з тієї ж суми боргу, проте в розрахунку зазначено ділення простроченої суми боргу (подвійної облікової ставки НБУ) на 365 та на 100, і в результаті пеня за несвоєчасне погашення кредиту за підрахунками відповідача складає 200,13 доларів США замість 202,91 доларів США, як зазначено у розрахунку позивача. Також за підрахунками відповідача пеня за несвоєчасне погашення відсотків становить 455,58 доларів замість 461,91 доларів США, як просить позивач.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином.

ОСОБА_5 11.01.2016 року подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що зустрічну позовну заяву підтримує, проти вимог первісного позову заперечує (а.с.85)

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, її представника та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а за зустрічними позовами - задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 25 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», який змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір кредиту № 958/3-42, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти на фінансування будівництва придбання (інвестування) житла відповідно до договору № 53 про пайову участь у будівництві житлового будинку по вул. Курсанта Єськова, 8-а від 30 листопада 2005 року в сумі 30000 доларів США зі сплатою 12,7 процентів річних за користування ним з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 20 червня 2032 року (а/с 6-9 т. I).

10 жовтня 2008 року між ОСОБА_2 та позивачем було укладено додаткову угоду № 958/3-42-1 про внесення змін до договору кредиту № 958/3-42 від 25 червня 2007 року, згідно якої у зв'язку зі зміною умов кредитування за договором кредиту з 20.10.2008 року встановлювалася нова процентна ставка за користування кредитом у розмірі 13,5 процентів річних (а/с 106-108 т. I).

Також, 25 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № 935/09-245, за яким ОСОБА_4 взяв на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність перед банком нарівні з ОСОБА_2 за виконання зобов'язань за договором кредиту № 958/3-42 від 25.06.2007 року (а/с 10-11 т. I).

Крім того, за договором поруки № 935/09-246, укладеним 25 червня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_5, ОСОБА_5 зобов'язалася у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом а також можливих штрафних санкцій за договором кредиту № 958/3-42 від 25.06.2007 року (а/с 12-13 т. I).

У пунктах 3.3.1 договорів поруки передбачено, що кредитор зобов'язався до моменту виконання забезпеченого порукою зобов'язання не змінювати умов договору кредиту без попереднього письмового попередження поручителів.

Проте, при укладенні 10 жовтня 2008 року між ОСОБА_2 та позивачем додаткової угоди № 958/3-42-1 про внесення змін до договору кредиту № 958/3-42 від 25 червня 2007 року, згідно якої у зв'язку зі зміною умов кредитування за договором кредиту з 20.10.2008 року встановлювалася нова процентна ставка за користування кредитом у розмірі 13,5 процентів річних, згоди поручителів отримано не було.

Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що у ПАТ «Укрсоцбанк» відсутні докази щодо отримання згоди поручителів при укладенні додаткової угоди № 958/3-42-1 про внесення змін до договору кредиту № 958/3-42 від 25 червня 2007 року щодо збільшення процентної ставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Оскільки у зв'язку з укладенням між банком та ОСОБА_2 додаткової угоди № 958/3-42-1 про внесення змін до договору кредиту № 958/3-42 від 25 червня 2007 року щодо збільшення процентної ставки відбулося збільшення обсягу відповідальності без згоди поручителів, хоча пунктами 3.3.1 договорів поруки передбачено, що кредитор зобов'язався до моменту виконання забезпеченого порукою зобов'язання не змінювати умов договору кредиту без попереднього письмового попередження поручителів, а тому суд вважає вимоги позивачів за зустрічними позовами обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Свої зобов'язання по погашенню кредиту та сплати відсотків за користування ним ОСОБА_2 належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 09 листопада 2015 року згідно наданого позивачем розрахунку утворилася заборгованість в сумі 23889,38 доларів США, що станом на 09 листопада 2015 року складало еквівалент 541069 грн. 67 коп., з якої 20900 доларів США - заборгованість по кредиту, 2324,56 доларів США - заборгованість за відсотками, 202,91 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 461,91 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, що підтверджується розрахунком (а/с 161-163 т. II).

Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Доводи відповідача ОСОБА_2 щодо недійсності договору через існування у ньому дискримінаційних умов щодо споживача не підтверджені належними доказами, а тому не можуть бути взяті судом до уваги.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості по кредиту та відсотках підлягає задоволенню.

Згідно розрахунку пені, наданого відповідачем ОСОБА_2 розмір пені становить 14851 грн. 39 коп., з якої 4532 грн. 73 коп. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту та 10318 грн. 66 коп. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків.

При цьому суд погоджується з розрахунком пені, наданим відповідачем, оскільки п.4.2 кредитного договору передбачено нарахування пені у разі прострочення сплати платежів по договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочки, що діє у цей період і цим пунктом не передбачено можливості нарахування пені з розрахунку 360 днів. Вказаний порядок сторони обумовили лише при нарахуванні процентів за користування кредитом у п.2.4 договору кредиту. Тому суд вважає обґрунтованим застосування при розрахунку пені саме 365, а не 360, як це зроблено позивачем.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором підлягають частковому задоволенню у національній валюті України, оскільки в силу ст. 99 Конституції України, ст. 192, 533 ЦК України, незалежно від валюти боргу, валютою платежу грошового зобов"язання є національна валюта - гривня.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання поруки припиненою, задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання поруки припиненою, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Уксоцбанк» заборгованість за кредитним договором № 958/3-42 від 25 червня 2007 року в сумі 23224,56 доларів США (двадцять три тисячі двісті двадцять чотири долари 56 центів), що станом на 09.11.2015 року за курсом НБУ еквівалентно 526012 грн. 23 коп. та пеню в розмірі 14851 грн. 39 коп. (чотирнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят одна гривня 39 коп.)

Визнати припиненою поруку за договором № 935/09-245 від 25 червня 2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_4, з 10 жовтня 2008 року.

Визнати припиненою поруку за договором № 935/09-246 від 25 червня 2007 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_5, з 10 жовтня 2008 року.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_4 487 грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_5 487 грн. 20 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 112 грн. 96 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: