Провадження № 2/369/295/16
06.06.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди внаслідок вчинення злочину,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди внаслідок вчинення злочину, посилаючись на те, що в 2013 році його знайомий ОСОБА_3 познайомив його з ОСОБА_2 і порекомендував йому її, як особу, що надає допомогу у виготовленні технічної документації на земельні ділянки.
Під час їхньої зустрічі він передав ОСОБА_2 технічну документацію на земельну ділянку і грошові кошти в сумі 300-400 доларів США. Потім він попросив виготовити свідоцтво про право власності на ім»я ОСОБА_4 та ОСОБА_5. При зустрічі ОСОБА_2 повідомила, що потрібні їй ще гроші, і він надав їй ще 500 чи 800 доларів США, за що вона повинна була забрати технічну документацію. Грошові кошти надавались частинами декілька разів. Через деякий час при зустрічі ОСОБА_2 повідомила, що акт на земельну ділянку готовий, і для гарантії вона залишила йому 4 документи чужих осіб на виготовлення інших документів.
Своїми умисними шахрайськими діями ОСОБА_2 спричинила йому матеріальні збитки на загальну суму 1650 доларів США та 5000 грн.. Крім нього, ОСОБА_2 було ошукано близько 11 осіб.
Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2015 року по справі № 369/11161/14-к (провадження № 1-кпр/369/45/15) ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України. Матеріальну шкоду йому відповідачкою не відшкодовано.

Крім матеріальної шкоди йому завдано і моральну шкоду, що спричинена йому душевними стражданнями, яких він зазнав у зв»язку з протиправними діями щодо нього. Нервові потрясіння призвели до втрати здоров»я: часто болить голова, підвищився тиск, біль у серці, в результаті чого він втратив сон і можливість повноцінно відпочивати, що в свою чергу призводить до перевантаження організму, як морально, так і фізично. Позивач ОСОБА_1 вважав, що спричинена йому відповідачкою ОСОБА_2 моральна шкода становить 25000 грн..

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст. ст. 23, 1166, 1167 ЦК України просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 1650 доларів США, 5000 грн. матеріальної шкоди, 25000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Суд, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази в цивільній справі та матеріали кримінального провадження № 369/11161/14-к (провадження № 1-КП/369/45/15), дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З наявної в матеріалах справи копії вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2015 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, вбачається, що в 2013 році (точні дата та час судом не встановлені), ОСОБА_2, маючи узгоджений злочинний умисел на повторне заволодіння чужим майном громадян шляхом обману через отримання від них коштів під видом здійснення посередницьких послуг у відділі Держземагентства у Києво-Святошинському районі щодо вирішення визначеного переліку робіт із землеустрою, для реалізації чого біля будівлі відділу Держземагентства у Києво-Святошинському районі, що в м. Києві по вул. Янтарній, 12, з метою безперешкодного та безкоштовного пошуку осіб, котрі виявили бажання щодо швидшого порядку виконання даних робіт у вказаному відділі через посередників, розмістила рекламні оголошення власного абонентського номеру сім-картки НОМЕР_1. Згодом у лютому 2013 року (точна дата та час судом не встановлені) ОСОБА_6 випадково виявив дане оголошення та не усвідомлюючи справжніх намірів ОСОБА_2 по заволодінню коштами громадян шляхом обману, повідомив про це свого знайомого ОСОБА_3, від якого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дізнався про послуги, які надає ОСОБА_2. Далі ОСОБА_1, не усвідомлюючи справжніх намірів ОСОБА_2 по заволодінню коштами громадян шляхом обману та маючи намір звернутися до відділу Держземагентства у Києво-Святошинському районі щодо складання, видачі та реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки, розташовані по вул. Перемоги, 9, с. Гнатівки, Києво-Святошинського району, Київської області, належної ОСОБА_7, та по вул. Старожитомирській, 33д, с. Гнатівки, Києво-Святошинського району, Київської області, належних ОСОБА_5, та проведенні у зв»язку з цим державної реєстрації правочинів, пов»язаних зі зміною права власності на них, та діючи з відома та дозволу ОСОБА_7 і ОСОБА_5, внаслідок чого в лютому 2013 року (точні дата та час судом не встановлені). ОСОБА_1 домовився в телефонному зв»язку з ОСОБА_2 про порядок та умови здійснення нею посередницьких послуг у вказаному відділі. В телефонному режимі ОСОБА_2, повідомивши ОСОБА_1 завідомо неправдиву інформацію щодо своїх дійсних можливостей і намірів по здійсненню посередницьких дій у вирішенні визначеного переліку робіт із землеустрою у відділі Держземагентства у Києво-Святошинському районі через використання дружніх стосунків із службовими особами даного відділу, створила у ОСОБА_1 хибне враження щодо реальної можливості виконання взятих на себе зобов»язань у здійсненні даних посередницьких послуг та вигідності її пропозиції через нібито набагато швидший та спрощений спосіб їх виконання. Будучи таким чином введений в оману, ОСОБА_1 погодився на умови, визначені ОСОБА_2, та в лютому 2013 році (точні дата та час судом не встановлені) передав на її вимогу, через ОСОБА_3, котрий також не усвідомлював дійсних намірів ОСОБА_2 по заволодінню коштами ОСОБА_1 шляхом обману, наявну у нього технічну документацію на земельну ділянку, розташовану по вул. Перемоги, 9, с. Гнатівки, Києво-Святошинського району, Київської області, та в якості завдатку за виконання нею посередницьких послуг у відділі Держземагентства у Києво-Святошинському районі Київської області та в якості завдатку за виконання нею посередницьких послуг у відділі Держземагентства у Києво-Святошинському районі грошові кошти в сумі 500 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого НБУ, сумі-3996 грн. 50 коп., котрі ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 відповідно у дворі будинку по вул. Білогородській, 51, корп. 5, в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області. Згодом, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на заволодіння коштами ОСОБА_1, наступного дня ОСОБА_2 за домовленістю з двома невстановленими судом особами зустрілась з ОСОБА_1 разом з вказаними вище особами на території земельної ділянки, розташованої по вул. Перемоги, 9, с. Гнатівки, Києво-Святошинського району, Київської області, де на вимогу ОСОБА_2 ОСОБА_1 надав з відома ОСОБА_2 двом невстановленим особам за виконання геодезичних робіт по встановленню меж ділянки для виготовлення геодезичного плану грошові кошти в сумі 1000 грн.. Будучи таким чином введеним в оману, ОСОБА_1, не усвідомлюючи дійсних намірів ОСОБА_2 по заволодінню його коштами шляхом обману, вирішив скористатися посередницькими послугами ОСОБА_2 також щодо складання, видачі та реєстрації державних актів на право власності у відділі Держземагентства у Києво-Святошинському районі на земельні ділянки, розташовані по вул. Старожитомирській, 33д, с. Гнатівки, Києво-Святошинського району, Київської області, належних ОСОБА_5, та проведенні у зв»язку з цим державної реєстрації правочинів, та повторно обговоривши з нею порядок та умови здійснення нею зазначених посередницьких послуг, ОСОБА_1 в подальшому протягом лютого-березня 2013 року (точні дата та час судом не встановлені) надав ОСОБА_2 в різних місцях м. Боярки та с. Гореничі, Києво-Святошинського району, Київської області в якості завдатку визначені нею суми коштів в розмірі 1450 доларів США, що еквівалентно згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого НБУ, сумі-11589 грн.85 коп.. В подальшому ОСОБА_2 за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідування особою, повідомляючи ОСОБА_1 недостовірну інформацію щодо виконання нею своїх зобов»язань по здійсненню посередницьких послуг та виникненням у зв»язку з цим додаткових проблем, котрі вчасно заважали їх виконати, вводячи таким чином ОСОБА_1 в оману, вмовила його надати додатково ще грошові кошти в сумі 5000 грн., які ОСОБА_1, надіючись на виконання ОСОБА_2 своїх зобов»язань, передав в м. Києві невстановленій органом досудового розслідування особі, яка представилася виконавцем його замовлення та працівником відділу Держземагентства у Києво-Святошинському районі, для остаточного виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов»язань. Заволодівши таким чином грошовими коштами, належними ОСОБА_1, ОСОБА_2 за попередньою змовою з невстановленими органом досудового розслідування особами, діючи спільно та узгоджено, в подальшому розпорядилися даними коштами на власний розсуд, та взятих на себе зобов»язань не виконали, чим завдали ОСОБА_1 матеріальної шкоди на загальну суму 20 586 грн. 35 коп.. Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю та суду пояснила, що за обставин, викладених в обвинувальному акті, вона шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_1 на суму 20 586 грн. 35 коп.. ОСОБА_2 просила звільнити її від призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки вона має на утриманні 5 дітей, батьківських прав відносно них не позбавлена.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 червня 2015 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, який набрав законної сили, ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України і призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, та на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на його користь 1650 доларів США і 5000 грн. матеріальної шкоди підлягають задоволенню, і тому з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 внаслідок вчинення злочину завдана матеріальна шкода в розмірі 1650 доларів США, що еквівалентно на час розгляду справи в суді 41 253 грн. 42 коп. (згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти-долара США, встановленого Національним банком України за 100 доларів США-2500,2072 грн.), і 5000 грн., а всього-46 253 грн. 42 коп.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частино другою цієї статті.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказував, що винними діями ОСОБА_2 йому завдана і моральна шкода, що полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав у зв»язку з протиправними діями щодо нього. Нервові потрясіння призвели до втрати здоров»я: головна біль, підвищений тиск, біль у серці, в результаті чого він втратив сон і можливість повноцінно відпочивати, що в свою чергу призводить до перевантаження організму, як морально, так і фізично, і тому вважав, що спричинена йому відповідачкою ОСОБА_2 моральна шкода становить 25 000 грн..

Що стосується відшкодування моральної шкоди позивачу ОСОБА_1, то суд вважає доведеним факт заподіяння йому моральної шкоди, оскільки з вини ОСОБА_2 у звязку із вчиненням злочину позивач ОСОБА_1 поніс моральні і фізичні страждання, відбулось порушення його нормальних життєвих звязків.

З урахуванням зазначених моральних страждань, ступеня їх тяжкості та тривалості, а також матеріального стану відповідача ОСОБА_2, яка має на утриманні п»ятьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6, суд визначає розмір заподіяної моральної шкоди на користь позивача ОСОБА_1 в розмірі 2 000 грн., яку стягує з відповідача ОСОБА_2.

У решті вимог про відшкодування моральної шкоди слід відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів в їх обгрунтування.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з ОСОБА_2 974 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Керуючись ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 209, 212-215, 218, 224, 226, 228 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 внаслідок вчинення злочину 1650 доларів США, що еквівалентно 41 253 грн. 42 коп., 5000 грн., а всього-46 253 грн. 42 коп. завданої матеріальної шкоди і 2 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 974 грн. 40 коп. на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.