Провадження №2-сз/155/5/16
Справа №155/1761/15-ц
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

Головуючого-судді Чонки В.В.,

за участю секретаря Федонюк О.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер», приватного підприємства «Б.А.Н.К. Кредит Партнер» про визнання угод недійсними та повернення коштів,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2015 року рішенням Горохівського районного суду Волинської області позов ОСОБА_1 до ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер», ПП «Б.А.Н.К. Кредит Партнер» про визнання угод недійсними та повернення коштів було задоволено повністю. Визнано недійсним Договір №110309 від 10 липня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер». Визнано недійсним Договір №210309 від 10 липня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер». Стягнуто з ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер» на користь ОСОБА_1 37800 (тридцять сім тисяч вісімсот) гривень. Також, стягнуто з ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер» на користь держави 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) гривень судового збору. Вказане рішення набрало законної сили.

11 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про повернення йому 400 (чотириста) гривень сплаченого судового збору при подачі вищевказаного позову, оскільки відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» він від сплати судового збору звільнений.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до ТОВ «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер», ПП «Б.А.Н.К. Кредит Партнер» про визнання угод недійсними та повернення коштів.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальну заробітну плату у 2015 році установлено у місячному розмірі: з 1 січня 1218 гривень.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 0,4 мінімальної заробітної плати, тобто в сумі 487,20 гривень.

При подачі вказаного позову ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок, що підтверджується відповідною квитанцією.

Посилання позивача на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Так, Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати, відстрочення, розстрочення сплати та повернення судового збору.

У пункті 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» було передбачено, що споживачі за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 №484-VIII, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав, не передбачено.

Згідно частин 3 та 4 статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Дійсно, частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав.

Вказані зміни були внесені у Закон України «Про захист прав споживачів» саме Законом України «Про судовий збір», норми якого змінені законом від 22 травня 2015 року, зокрема, в частині визначення кола осіб, які звільненні від сплати судового збору.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

За таких обставин, суд вважає, що підстав для звільнення позивача від сплати судового збору немає.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору.

На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про судовий збір», суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.А.Н.К. Кредит-Партнер», приватного підприємства «Б.А.Н.К. Кредит Партнер» про визнання угод недійсними та повернення коштів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду В.В. Чонка