Дата документу 26.07.2016 Справа № 554/4148/16-ц
Справа № 554/4148/16-ц
Провадження № 2/554/2186/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇН

26 липня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Шевської О.І.

при секретарі - Юркіній Ю.Є. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований Полтаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції 06.03.2004, актовий запис №131 року та визначити місце проживання дітей. Вказав, що від цього шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти на побутовому рівні, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки з початку 2014 року. Сторони по справі не проживають разом, мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам подружжя. Позивач вважає примирення та спільне життя подружжя неможливим, зазначає, що почуття любові та взаємоповаги втрачено. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, де також підтримав позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої позов визнає, не заперечує проти заявлених вимог, та просить справу розглядати без її участі.

Представник третьої особи не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та прохає суд прийняти рішення, яке б відповідало найкращому забезпеченню інтересів дітей.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Із свідоцтва про шлюб, що було видане Полтаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, вбачається, що сторони 06.03.2004 року зареєстрували шлюб, актовий запис №131.

Від шлюбу сторони у справі мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується ксерокопією про народження серія НОМЕР_4 зареєстроване та видане відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Полтава від 07.09.2004 року, актовий запис № 668 та малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується ксерокопією про народження серія НОМЕР_3 зареєстроване та видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області від 09.07.2010 року, актовий запис № 690.

Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується ксерокопією паспорта серія НОМЕР_5 виданий Великобагачанським РВ УМВС України в Полтавській області від 13.01.1999 року. Згідно копії договору найму приміщення від 17.05.2016 року, позивач мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують з початку 2014 року та проживають окремо. Діти мешкають разом з позивачем.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», У випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років,- визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, а якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя та збереження шлюбу. За таких обставин позовна заява задовольняється в повному обсязі.

Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 41 (сорок одна) копійок.

Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Також стягнути з ОСОБА_2 судові витрати сплачені позивачем при подачі позову.

Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх малолітніх дітей, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 24, 105 ч.3, 110, 112, 113, 114 ч.2, 160, 161, 180, 181 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2), зареєстрований 06.03.2004 року Полтаським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №131.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище - ОСОБА_2.

Визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується ксерокопією про народження серія НОМЕР_4 зареєстроване та видане відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Полтава від 07.09.2004 року, актовий запис № 668 та малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується ксерокопією про народження серія НОМЕР_3 зареєстроване та видане Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області від 09.07.2010 року, актовий запис № 690, разом з батьком - ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 та залишити дітей на його утриманні.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м. Білогорськ, Амурської області, РФ, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця м. Харкова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 41 (сорок одна) копійок.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя: О.І. Шевська