У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДьоміної О.О.,
суддів: Леванчука А.О., Ситнік О.М.,
Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за отримані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» про стягнення майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Київської області від 18 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року Комунальне підприємство «Бучанське управління житлово-комунального господарства» (далі - КП «Бучанське УЖКГ») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають у квартирі № АДРЕСА_1. Вказаний будинок знаходиться на балансі КП «Бучанське УЖКГ», для проведення розрахунків з оплати за спожиті комунальні послуги відповідачам відкрито рахунок № 187050.

Оскільки відповідачі не оплачують надані ним житлово-комунальні послуги, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів борг у розмірі 4 195 грн 56 коп., з якого: 2 882 грн 34 коп. - заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, 1 213 грн 14 коп. - інфляційні витрати, 100 грн 08 коп. - 3% річних від суми боргу.

ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати безпідставним борг у розмірі 4 195 грн 56 коп., зобов'язати відповідача в умовах відсутності договору і угод надалі нараховувати оплату за житлово-комунальні послуги відповідно до актів виконаних робіт за участі робочої групи мешканців будинку і чинного акта-претензії від 07 жовтня 2013 року, стягнути з відповідача 618 грн 72 коп. на відшкодування майнової шкоди та 20 тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 22 березня 2016 року позов КП «Бучанське УЖКГ» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь КП «Бучанське УЖКГ» заборгованість у розмірі 4 195 грн 56 коп., з якої: 2 882 грн 34 коп. - заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, 1 213 грн 14 коп. - інфляційні витрати, 100 грн 08 коп. - 3 % річних від суми боргу. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволені зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 18 травня 2016 року рішення Ірпінського міського суду Київської області від 22 березня 2016 року у частині задоволення позову КП «Бучанське УЖКГ» скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь КП «Бучанське УЖКГ» заборгованість у розмірі 4 195 грн 56 коп., з якої: 2 882 грн 34 коп. - заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, 1 213 грн 14 коп. - інфляційні витрати, 100 грн 08 коп. - 3% річних від суми боргу. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуальногоправа, просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона має бути задоволена частково.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 проживають у квартирі № АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_6

Зазначений будинок знаходиться на балансі Комунального підприємства «Бучанське управління житлово-комунального господарства» (далі - КП «Бучанське УЖКГ», підприємством надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

18 січня 2010 року між ОСОБА_6 та КП «Бучанське УЖКГ» було укладено договір, згідно з яким останнє виступило виконавцем послуг з утримання будинку і споруд та прибирання території, який відповідно до додаткової угоди діяв до 01 жовтня 2013 року (а. с. 59−61).

Новий договір щодо надання комунальних послуг між сторонами не укладався. Для проведення розрахунків з оплати за спожиті комунальні послуги було відкрито рахунок № 187050.

Рішенням Бучанської міської ради Київської області від 29 жовтня 2009 року № 1547-57-У КП «Бучанське УЖКГ» визначено виконавцем послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Вказаним рішенням затверджено перелік робіт (послуг), які виконуються у складі послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (а. с. 8).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області від 14 квітня 2009 року № 118 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій» та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 «Про порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території» затверджено тарифи на зазначені послуги (а. с. 6).

Крім того, 18 червня 2013 року Виконавчим комітетом Бучанської міської ради Київської області прийнято рішення № 178 «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що надаються КП «Бучанське УЖК» з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (а. с. 7).

У період з жовтня 2013 року по грудень 2015 року ОСОБА_6 не у повному обсязі сплачував кошти за надані послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних склала 4 195 грн 56 коп., з якої: 2 882 грн 34 коп. - заборгованість зі сплати комунальних послуг, 100 грн 08 коп. - 3 % річних з простроченої суми, 1 213 грн 14 коп. - інфляційні втрати, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а. с. 27).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог − відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщовонифактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 2-2951цс15 і правильно врахована апеляційний судом при розгляді справи.

Апеляційний суд обґрунтовано задовольнив частково позов КП «Бучанське УЖКГ» та відмовив у зустрічному позові ОСОБА_6, оскільки відповідач на порушення ст. ст. 67, 68 ЖК України не оплачував комунальні послуги у встановлені законом строки, розрахунок заборгованості у встановленому законом порядку не спростований. Докази звернення відповідача в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг після жовтня 2013 року не надано.

Доводи ОСОБА_6 про те, що судами не враховано акт-претензію від 07 жовтня 2013 року, складений споживачем ОСОБА_6 та підписаний робочою групою мешканців будинку по АДРЕСА_1, не заслуговують на увагу, оскільки в акті зафіксовані порушення за період 01 грудня 2010 року по 01 жовтня 2013 року, а спірна заборгованість з комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій позивачем розрахована з жовтня 2013 року по грудень 2015 року.

Доводи ОСОБА_6 про неврахуванням судами медичних довідок, що підтверджують завдання йому моральної шкоди, також не можуть бути взяті до уваги, оскільки не свідчать про наявність вини КП «Бучанське УЖКГ» у заподіянні йому моральної шкоди відповідно до ст. 1167 ЦК України.

Разом з тим, стягуючи з ОСОБА_6 судові витрати, суд апеляційної інстанції не врахував, що згідно з наданою до суду першої інстанції копію довідки МСЕК № 2206054 ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи довічно з 20 вересня 1999 року (а. с. 97).

У п. 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ст. 88 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві − пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві − пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, судові витрати, понесені позивачем, компенсуються за рахунок держави, що апеляційним судом не враховано, тому рішення апеляційного суду у частині вирішення питання про розподіл судових витрат слід скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 338, 343, 344, 345, 347 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Київської області від 18 травня 2016 року у частині вирішення питання про розподіл судових витрат скасувати, справу у цій частині передати на новий розгляд до апеляційного суду.

В іншій частині рішення апеляційного суду Київської області від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Дьоміна
Судді: А.О. Леванчук
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік
О.В. Ступак