Єдиний унікальний номер 219/4289/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1675/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

22 вересня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Гапонова А.В.

суддів Біляєвої О.М., Канурної О.Д.

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим примі-щенням за адресою: вул. ОСОБА_6, б. 28АДРЕСА_1 та зняття його з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що 29 березня 2016 року її вітчим ОСОБА_7 подарував їй свою квар-тиру за номером 59 загальною площею 29,72 кв.м, в тому числі житловою площею 14,5 кв.м, яка складається з однієї житлової кімнати, та розташована в місті Бахмут Донецької області, по вулиці Івана Івкіна, будинок номер 28. Вітчим позивача з 15 грудня 2015 року у вказаній квартирі зареєстрував як члена сім'ї свого сина від першого шлюбу ОСОБА_8, який є відповідачем по справі, та деякий час проживав зі сво-їм батьком у належній йому на той час квартирі. 08 квітня 2016 року дарувальник, який є вітчимом позивача, помер, у звязку з чим вона у встановленому порядку набула права приватної власності на зазначену квартиру. Відповідач у вказаній квартирі з початку січня 2016 року не проживав, однак, довідавшись про те, що його батько подарував позивачці зазначену квартиру, вибив вхідні двері у вказаній квартирі та змінив замки, став прожива-ти в квартирі, належній позивачу у встановленому законом порядку, та добровільно зніматися з реєстрації місця проживання не бажає. Ніякої участі у витратах по сплаті комунальних послуг та утримання житла відповідач не приймає, зловживає спиртними напоями, погрожує позивачці розправою з приводу того, якщо позивачка та члени її сім'ї будуть надалі проживати у вказаній квартирі, постійно чинить їй перешкоди у користуванні та володінні власністю. Крім того, факт реєстрації відповідача у житловому приміщенні перешкоджає позивачу та членам її сім'ї проживати у вказаній квартирі та оформити житлову субсидію, що у свою чергу негативно впливає на майновий стан позивача та порушує її права як власника.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право кори-стування житловим приміщенням, відмовлено.

При ухваленні рішення суд виходив з того, що відповідач на час звернення з позов-ною заявою до суду та на день прийняття рішення по справі не зареєстрований за адре-сою: вул. ОСОБА_6, б. 28АДРЕСА_1, а отже в даному випадку від-сутній предмет спору та взагалі підстави звернення позивача до суду з позовною заявою про захист права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив право корис-тування житловим приміщенням. Також окрім довідки про склад сім'ї та довідки про те, що особистих речей відповідача в квартирі немає позивачем не було надано суду належ-них, достовірних та достатніх доказів щодо підтвердження її пояснень з приводу заявле-них позовних вимог.

На вказане рішення ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій просила рі-шення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2016 року ска-сувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивачка зазначила, що суд отримав абсолютно протилежну інформацію від двох установ щодо реєстрації відповідача за адре-сою: вул. ОСОБА_6, б. 28АДРЕСА_1, проте не здійснив жодних процесуальних дій у межах наданих законом повноважень для з'ясування цього питання. А згідно відповіді на адвокатський запит ПП «ВІЛС» № 343 від 04.08.2016 року вбачаєть-ся, що відповідач за вказаною вище адресою все ж таки зареєстрований. Таким чином ви-сновок суду з приводу того, що по даній справі відсутній предмет спору, є передчасним.

Позивачка та її представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили рі-шення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення про задоволення позов-них вимог.

Відповідач повідомлявся про виклик до суду за місцем реєстрації, був відсутнім, тому судові повістки були повернуті до суду. Відповідно до вимог ст.74 ЦПК України він вважається повідомленим належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши ма¬теріали справи та перевіри-вши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вва-жає, що скарга задоволенню не підлягає, а оска¬ржуване рішення слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору дарування кварти-ри від 29 березня 2016 березня ОСОБА_7 передав у власність ОСОБА_10 безоплатно квартиру за номером 59, загальною площею 29,72 кв.м, в тому числі житловою 14,50 кв.м, яка складається з однієї житлової кімнати, та розташована у місті Бахмут Донецької області, вулиця І. Івкіна, будинок за номером 28 (а.с. 7).

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 56504939 від 01 квітня 2016 року та № 61246859 від 13 червня 2016 року квартира зага-льною площею 29,72 кв.м, в тому числі житловою 14,50 кв.м, розташована за адресою: вул. ОСОБА_6, б. 28АДРЕСА_1, належить на праві приватної влас-ності ОСОБА_9 (а.с. 8, 22-23).

З акту від 08 квітня 2016 року, складеного комісією у складі керуючого ОСОБА_11, майстра ОСОБА_12, паспортиста ОСОБА_13, та затвердженого директором приватного підприємства «ВІЛС» ОСОБА_14, вбачається, що по вулиці І.Івкіна, в бу-динку № 28 квартирі № 59 зареєстрований, але не проживає з січня 2016 року по теперіш-ній час ОСОБА_3, особистих речей якого у вказаній квартирі немає, що підтвер-джують сусіди: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (а.с. 10).

З довідки № 516 від 13 квітня 2016 року, виданої керівником ОСОБА_14 та пас-портистом ОСОБА_13 приватного підприємства «ВІЛС» ОСОБА_9, вбачається, що станом на 08 квітня 2016 року до складу її сім'ї за адресою: вул. ОСОБА_6, б. 28АДРЕСА_1, входить 1 людина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований у вказаній квартирі з 15 грудня 2015 року в якості сина володільця ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 08 квітня 2016 року, актовий запис 475 (а.с. 11, 39).

Разом з тим, згідно відповіді першого заступника міського голови Бахмутскої місь-кої ради ОСОБА_17 від 06 червня 2016 року за вх. № 12641, яка була витребувана су-дом на виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України до відкриття провадження у справі, вбачається, що згідно переданої картотеки реєстраційного обліку громадянин ОСОБА_8, за адресою: вул. ОСОБА_6, б. 28АДРЕСА_1 не зареєст-рований (а.с. 17).

Вказана інформація також підтверджується листом заступника голови Бахмутської міської ради ОСОБА_18 за вих. № 1123 від 11 липня 2016 року, в якому зазначено, що відповідно до п. 6 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердже-них постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року за № 207, визначе-но, що до створення реєстру територіальної громади картотеки з питань реєстрації осіб, які передані відповідному органу реєстрації, ДМС, житлово-експлуатаційними організаці-ями та іншими підприємствами, установами та організаціями, що забезпечували ведення картотек з питань реєстрації фізичних осіб, підтримуються в актуальному стані за карткою реєстрації особи та за адресою карткою особи за відповідними формами. Картки реєстра-ції особи та адресні картки, що заповнюються під час реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання, зберігаються в картотеці за адресами реєстрації місця проживання населений пункт, вулиця, номер будинку, номер квартири. За відомостями картотеки реєстраційного обліку з питань реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб, яка отри-мана від Артемівського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби України у паперовому вигляді, громадянин ОСОБА_3, за адресою: вул. ОСОБА_6, б. 28АДРЕСА_1 не зареєстрований з 20 листопада 2013 року, про що свідчить наявна в картотеці реєстраційного обліку адресна картка (без карт-ки реєстрації особи) (а.с. 51-52).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, кори-стуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавле-ний права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права во-лодіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впли-вають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із відповідно до вимогам ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійс-нюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підста-ву свої.

Враховуючи, що позивачка не довела, що відповідач взагалі зареєстрований за вка-заною адресою, суд першої інстанції вважає, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог.

Але з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

При зверненні до суду позивачкою було надано акт (а.с.10), про те, що відповідач зареєстрований, але фактично не проживає у квартирі позивачки.

На а.с.11 є копія довідки, відповідно до якої за даними ПП «ВІЛС» відповідач ОСОБА_19 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 15.12.2015 ро-ку.

Відповідно до відповіді першого заступника міського голови (а.с.17) ОСОБА_3 згідно переданої картотеки за зазначеною адресою не зареєстрований.

Відповідно до відповіді заступника міського голови (а.с.51) ОСОБА_3 згі-дно переданої картотеки до житлово-експлуатаційної організації з 20.11.2013 року за за-значеною адресою не зареєстрований.

Апеляційним судом встановлено, що житлово-експлуатаційною організацією АДРЕСА_2 є ПП «ВІЛС».

На момент винесення рішення у суду першої інстанції були данні з ПП «ВІЛС» про реєстрацію відповідача та данні з виконкому про відсутність такої реєстрації, але судом першої інстанції ці розбіжності не усунуті що потягло за собою не правильне вирішення спору по суті.

За даними паспортисту ПП «ВІЛС» ОСОБА_3 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 15.12.2015 року. Ці данні підтверджені належним чином завіреної копією картки реєстрації особи.

Як вбачається з відповіді заступника міського голови (а.с.51), що ОСОБА_3 згідно переданої картотеки до житлово-експлуатаційної організації з 20.11.2013 року за зазначеною адресою не зареєстрований. До вказаної відповіді додано копію адресної картки (а.с.52).

Адресна картка не є карткою реєстрації особи встановленого зразку, але суд першої інстанції на зазначену обставину уваги не звернув, та не перевірив картку реєстрації осо-би, яка знаходиться у паспортиста житлово-експлуатаційної організації.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне за-стосування норм матеріального або процесуального права.

При цьому суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрун-тованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, за-явлених у суді першої інстанції.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витра-ти.

За подання позову позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн., за подання апеляційної скарги 606,33 грн.

Таким чином з відповідача ОСОБА_3 на ОСОБА_9 слід стягнути понесені судові витрати у сумі 1 157 (одна тисяча сто пятдесят сім) гривень 53 копійки.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд Донецької об-ласті, -

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_4 права користування та розпорядження квартирою № 59 в будинку № 28 по вул. І.Івкіна в м. Бахмуті Донецької області шляхом визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_20 понесені судові витрати у сумі 1 157 (одна тисяча сто пятдесят сім) гривень 53 копійки.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: