АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2535/16 Справа № 203/2508/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Єдаменко С. В. Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Синенка Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_6, Публічне акціонерне товариство «Фінанси та кредит», приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк Маргарита Миколаївна, Самарський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання права власності та зобов'язання повернути транспортний засіб, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності та зобов'язання повернути транспортний засіб, посилаючись на те, що він є власником автомобіля марки HYIUNDAI SANTA FE, 2007 року випуску.

27.10.2009р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. за договором застави транспортного засобу №011/07/01 від 10.05.2007р. було вчинено виконавчий напис за яким було запропоновано звернути стягнення на вказаний автомобіль у рахунок погашення заборгованості у ОСОБА_2 за кредитним договором №011/07/ФЛ/11 від 10.05.2007р.

На підставі договору №0410034 від 05.03.2010р., Самарський ВДВС ДМУЮ, яким на підставі зазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження ВП№15673180 та доручено ПП ДФ «НИВА-В.Ш» провести прилюдні торги реалізації належного йому автомобіля. Вказаний автомобіль було придбано ОСОБА_4

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.02.2012р. визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27.10.2009р. № 4608 вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. на договір застави №011/07/01 від 10.05.2007р.

У зв'язку з тим, що вказаний вище автомобіль був реалізований по виконавчому документу, який визнано таким, що не підлягає виконанню, позивач просив визнати за ним право власності на автомобіль HYIUNDAI SANTA FE, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, та зобов'язати ОСОБА_4 повернути йому зазначений автомобіль, також просив судові витрати покласти на відповідача.

В ході розгляду справи позивачем було подано клопотання про залучення до цивільної справи співвідповідача ОСОБА_5, на яку згідно відповіді ДАІ на даний час зареєстрований автомобіль HYIUNDAI SANTA FE, та було подано уточнену позовну заяву, в якій позивач змінив частину своїх позовних вимог, просив визнати за ним право власності на автомобіль HYIUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1, та зобов'язати ОСОБА_5 повернути позивачу вказаний автомобіль.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Заборону на відчуження автомобіля HYUNDAI SANTA FE 2007 року випуску, чорного кольору, VIN KMHSH81 WP7U180172 державний № НОМЕР_2, належного ОСОБА_5, встановлену ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 вересня 2015 року, - скасовано з моменту набрання рішенням законної сили.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині правового обґрунтування відмови позивачу у задоволенні позовних вимог зміні з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, і в якості забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором між Банком та позивачем було укладено договір застави автомобіля №011/07/01, за умовами якого ОСОБА_2 передав Банку в заставу автомобіль марки HYIUNDAI SANTA FE, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

27.10.2009р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. було вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №4608. Вказаним виконавчим написом нотаріус пропанувала звернути стягнення на вказаний автомобіль, за рахунок коштів від реалізації якого нотаріус пропонувала задовольнити вимоги Банку, шляхом погашення заборгованості ОСОБА_8 за кредитним договором у розмірі 319 972,69грн.

Самарським відділом державної виконавчої служби ДМУЮ 04.11.2009р. було відкрито виконавче провадження ВП №15673180 на підставі вказаного виконавчого напису про звернення стягнення на автомобіль.

06.11.2009р. зазначений автомобіль було прийнято ПАТ «Банком «Фінанси та Кредит» на відповідальне зберігання, і 08.04.2010р. відбувся аукціон з реалізації вказаного транспортного засобу, згідно якого автомобіль було продано ОСОБА_4 за 143 000грн.

Згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.02.2012р. виконавчий напис № 4608, виданий приватним нотаріусом ДМНО Ярмолюк М.М. 27.10.2009р. було визнано таким, що не підлягає виконанню.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про визнання права власності та зобов'язання повернути транспортний засіб, суд послався на те, що позивачем пропущений передбачений ст. ст. 257, 258 ЦК України строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права.

Однак такий висновок не відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання права власності та зобов'язання повернути транспортний засіб у грудні 2014р., посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.02.2012р. було задоволено його позовні вимоги та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27.10.2009р. № 4608 вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. на договір застави №011/07/01 від 10.05.2007р., на підставі якого у нього було вилучено автомобіль.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що рішення апеляційного суду Дніпропетровської області, яким було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 27.10.2009р. № 4608 вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ярмолюк М.М. на договір застави №011/07/01 від 10.05.2007р. було ухвалено 20.02.2012р., а тому саме з вказаного часу у позивача почався перебіг позовної давності тривалістю три роки, і звернувшись до суду у грудні 2014р. за захистом порушеного права, позивач звернувся в межах строку позовної давності, а тому у суду не було правових підстав для відмови позивачу в задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності та зобов'язання повернути транспортний засіб не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» до виконавчих документів, за рішеннями, що підлягають примусовому виконанню державною виконавчою службою у тому числі відносяться виконавчі написи нотаріусів.

Статтею 52 вказаного Закону (в редакції, що діяла на час виникнення між сторонами правовідносин) було передбачено, що стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Відповідно до вимог ст. 61 цього Закону (в редакції, що діяла на час виникнення між сторонами правовідносин) реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в частині восьмій статті 55 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Статтею 330 ЦК України, передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває права власності на нього якщо таке майно не може бути витребуване у нього згідно із ст.388 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно роз'яснень п. 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК України про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача.

Проте позивачем не оспорювався аукціон, який був проведений 08.04.2010р. в порядку встановленому для виконання судових рішень, з приводу реалізації належного йому автомобіля HYIUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1, і вказані публічні торги не були визнані недійсними, а тому у позивача відсутні правові підстави для витребування майна в порядку ст. 388 ЦК України оскільки відповідно до вимог ч.2 ст. 388 ЦК України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

З урахуванням того, що вимога позивача про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, є похідною від вимоги про визнання недійсними прилюдних торгів, однак прилюдні торги не було оспорено позивачем по справі, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, однак неправильно зазначив правові підстави для відмови у задоволенні позову, а тому колегія суддів вважає за необхідне рішення суду змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог в порядку ст. 309 ЦПК України, тим самим частково задовольнити апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2015 року в частині правового обґрунтування відмови у задоволені позовних вимог змінити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: