Справа № 161/2756/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гринь О.М.
Провадження № 22-ц/773/1439/16 Категорія: 30 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.

суддів Данилюк В.А., Подолюка В.А.,

секретар Черняк О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2016 року у даній справі позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_5 солідарно в користь ОСОБА_6 відшкодування моральної шкоди в розмірі 700грн.

Позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вважає, що рішення містить висновки, які не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 солідарно в її користь відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 5000грн.

Апеляційна скарга позивача підлягає до відхилення, а рішення суду залишенню без змін.

Судом встановлено, що квартира спільного заселення №3 у будинку № 36 на вулиці Караїмська у місті Луцьку належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7, ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.03.2009р. за № 847-р/34, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.03.2009р.

В квартирі АДРЕСА_1 проживають відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які є власниками квартири.

Відповідачі самочинно провели реконструкцію квартири і проведення цієї реконструкції призвело до пошкодження частини будинку та квартир у ньому, в тому числі квартири №3, співвласником якої є позивач. З вини відповідачів спричинено матеріальні збитки власникам квартири АДРЕСА_2, що підтверджується рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.09.2013р. у справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом відшкодування матеріальної шкоди і ця обставина не оспорюється відповідачами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу неправомірними діями відповідачів завдана моральна шкода, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя та докладання додаткових зусиль для його нормалізації. З урахуванням обставин справи, засад розумності, виваженості та справедливості та положень норм права, суд правильно визначив розмір моральної шкоди у 700грн.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.1, п.3 ч.2, ч.3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом другої групи загального захворювання з 25.062003р., хворіє на ішемічну хворобу серця, стабільну стенокардію, гіпертонічну хворобу ІІ стадія, остеопороз та інші, згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого серія АК №0350/79 від 10.02.2016р. З 07.02.2013 року по 19.02.2013р. позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у ревматологічному відділенні Волинської обласної клінічної лікарні та виписана з покращенням згідно історії хвороби №2022.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано характеру правопорушення відповідачів, обсягу нанесених пошкоджень для майна позивача.

Згідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пошкодження належного позивачу житлового приміщення негативно вплинуло на ОСОБА_1 Разом з тим, позивач не довела в судовому засіданні, що погіршення стану здоровя, перебування на стаціонарному лікуванні в ревматологічному відділенні з діагнозом первинно-генералізований деформуючий остеоартроз із переважним ураженням плечових, променевозап"ястних, міжфалангових суглобів китиць, рентген-стадія ІІ у поєднанні з ревматоїдним артритом, ФНС І-ІІ, остеопороз, гіпертонічна хвороба ІІст., ІІст., ССР 3 (високий) (гіпертензивне серце), СН І, ангіопатія сітківки обох очей, гіперметропія слабкої степені обох очей, початкова вікова катаракта обох очей, ДЕ ІІст. з вестибулярним синдромом сталось саме внаслідок дій відповідачів. Пояснення спеціаліста (лікаря) в судовому засіданні не підтверджують, що причиною поступлення в лікарню та захворювання ОСОБА_1 є нервове перенапруження.

Позивач не була стороною у справі за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом відшкодування матеріальної шкоди, а тому посилання на висновок експертизи щодо технічного стану будинку, яка проводилась у згаданій справі, не заслуговує на увагу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду. Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 серпня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: