Номер провадження 2/243/1583/2016
Номер справи 243/2683/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» квітня 2016 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Нікіфорової В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі №19 Слов'янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 травня 2001 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Проте, нещодавно стосунки між ними погіршилися і вже декілька місяців вони фактично не мешкають разом та не ведуть спільного господарства. Всі спроби зберегти сім»ю не були успішними і на сьогоднішній день вони не спілкуються та не підтримують жодних зв'язків.

Отже на сьогоднішній день спільне проживання з чоловіком неможливе, а збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, у зв'язку з тим, що вони не можуть знайти спільної мови і постійно сваряться, чим ставлять під загрозу моральне виховання спільних дітей. Також вона вважає, що суд вправі розірвати цей шлюб на підставі ст. 112 СК України.

Спору про поділ майна при розірванні шлюбу, що належить їм на праві спільної сумісної власності немає.

Просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 26 травня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 87.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. Разом з позовною заявою до суду надійшла Заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с. 16).

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Разом з позовною заявою до суду надійшла Заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує (а.с. 17).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обгрунтованість.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 26 травня 2001 року, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 87. (а.с.9).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11-13).

В теперішній час шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство ними не ведеться. Тобто, зараз кожний живе своїм окремим особистим життям, ніяким чином не переймаючись проблемами іншого. І таке спільне життя стало для сторін неприйнятним і неможливим.

Таким чином їх сім'я фактично розпалась, шлюб існує тільки формально і зберегти його неможливо. Надання часу для примирення ОСОБА_1 вважає недоцільним, так як відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

В Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначається, що при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про міжнародне приватне право» від 23 червня 2005 року, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 не просить суд відновити дошлюбне прізвище і бажає надалі іменуватися прізвищем «ОСОБА_1».

Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливе.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 10-15, 74, 77, 82, 88, 107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26 травня 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 87, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено до судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Донецької області через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий:

суддя Слов'янського

міськрайонного суду Т.А.Хаустова