У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 384/57/16-ц

№пр. 2/384/23/2016

05 лютого 2016 року

Суддя Вільшанського

районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

розглянувши заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя.

Однією з позовних вимог позивач просить з метою забезпечення позову накласти арешт до ухвалення рішення на спірний автомобіль марки «ВАЗ 2101» н.з. «65115 НІ».

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п. 1 та п. 2 ч.1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 Постанови Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22 грудня 2006 року роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем не надано суду відомостей про те, що спірний автомобіль марки «ВАЗ 2101» н.з. «65115 НІ» належить відповідачу, а в наданій позивачем копії довідки відділення ДАІ Снігурівського району УДАІ Миколаївської області знаходяться відомості про те, що автомобіль марки «ВАЗ 2101» н.з. «65115 НІ» зареєстрований за громадянином ОСОБА_4.

Оскільки позивачем не надано доказів про належність спірного автомобіля відповідачу, а тому відсутні підстави для накладення арешту на цей автомобіль.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ 2101» н.з. «65115 НІ» у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Вільшанський районний суд Кіровоградської області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Сорокіна