Провадження № 2/344/4680/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Мічути Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2014 року були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 у розмірі 750,00 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років. З моменту стягнення аліментів у позивача змінилося матеріальне та сімейне становище. На даний час позивач звільнився з роботи, перебуває у шлюбі, дружина не працює, на утриманні є неповнолітня дитина. У звязку з вищевикладеним позивач просить зменшити розмір аліментів на утримання сина з 750,00 грн. до 300,00 грн. щомісячно.

Позивач у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судове засідання відповідач не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 5).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 875 від 04 листопада 2003 року (а.с. 8).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі по 750,00 грн. щомісячно, починаючи з 17 листопада 2014 року до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років (а.с. 9).

ОСОБА_1 працював в Управлінні Національного банку України в Івано-Франківській області охоронником 6 розряду відділу банківської безпеки (а.с. 10).

13 березня 2012 року між позивачем та Національним банком України в особі Управління Національного банку України в Івано-Франківській області був укладений договір № 4 про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі (а.с. 11-12).

Станом на 30 серпня 2016 року ОСОБА_1 має строкову заборгованість за договором про надання кредиту на споживчі та соціально-побутові цілі у розмірі 41 875,00 гривень (а.с. 13).

15 листопада 2003 року ОСОБА_1 одружився з ОСОБА_4, прізвище дружини після одруження ОСОБА_1 (а.с. 14).

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).

З 13 січня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку як безробітній в Івано-Франківському міському центрі зайнятості (а.с. 16).

З 21 липня 2016 року ОСОБА_6 перебуває на обліку як безробітна в Івано-Франківському міському центрі зайнятості (а.с. 17).

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутогопроти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Положеннями частин першої-третьої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої-другої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до частини першої статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Стаття 199 Сімейного кодексу України передбачає, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стаття 200 Сімейного кодексу України встановлює, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стаття 182 Сімейного кодексу України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне роз'яснення міститься у пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Аналіз наведених доказів дає суду підстави визнати, що у позивача на день розгляду справи змінився матеріальний стан, оскільки позивач та його дружина перебувають на обліку як безробітні в Івано-Франківському міському центрі зайнятості.

За таких обставин, враховуючи, що дослідженими у справі доказами встановлені підстави, передбачені статтею 192 Сімейного кодексу України, для зміни розміру аліментів, оскільки у позивача змінилося матеріальне становище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, зменшивши розмір стягуваних аліментів на користь та на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 750,00 грн. до 300,00 грн., оскільки позивач має можливість сплачувати аліменти саме у такому розмірі, тому рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2014 року слід змінити.

На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 80, 180-183, 191, 192, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 3, 4, 6, 7, 10, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222, 223, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -задовольнити у повному обсязі.

Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2014 року з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2, зменшивши їх з 750,00 грн. (сімсот пятдесяти грн. 00 коп.) до 300,00 грн. (трьохсот грн. 00 коп.), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Мелещенко