УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, зобов'язання вчинити певні дії, усунення перешкод у здійсненні права власності, та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила визнати недійсним договір-доручення від 06 травня 2010 року № 49-1, укладений ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4; договір-доручення від 06 травня 2010 року № 49-1, укладений між ОСОБА_3 та мешканцями під'їзду № 1 по АДРЕСА_1; договір на виконання монтажних робіт фірмою «Домофон Візіт» від 07 травня 2010 року № 2208/49-1; договору № /49-1/2 про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту від 26 червня 2010 року, що укладений між ФОП ОСОБА_4 та мешканцями під'їзду № 1, з нумерацією квартир від № 1 до АДРЕСА_1 в особі ОСОБА_3; усунути їй перешкоди у здійсненні права приватної власності на квартиру № 2, шляхом надання вільного доступу до квартири через вхідні двері під'їзду; усунути перешкоди у здійсненні права користування спільною сумісною власністю, а саме: допоміжними приміщеннями (під'їздом, сходами та ін.), технічним обладнанням будинку шляхом надання вільного доступу через вхідні двері під'їзду; відновити становище, яке існувало до порушення, а саме зобов'язати відповідачів повернути первісні металеві двері з кодовим замком на своє попереднє місце розташування, а саме в під'їзд № 1 по АДРЕСА_1, а також стягнути солідарно з відповідачів на її користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову та встановивши, що договір доручення від 06 травня 2010 року № 49-1 між відповідачами не укладався, доказів на підтвердження недійсності договору доручення № 2208/49-1 від 06 травня 2010 року, договору на виконання монтажних робіт № 2208/49-1 від 07 травня 2010 року, договору про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту № 2208/49-1/2 від 26 червня 2010 року позивачем не надано та, врахувавши, що між нею та відповідачем ФОП ОСОБА_4 відсутні договірні відносини щодо надання споживчих послуг, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обгрунтованого висновку, що Закон України «Про захист прав споживачів не поширюється на спірні правовідносини.

Крім того, при вирішенні спору судами враховано, що встановленням металевих дверей з домофонною системою власники квартир реалізували право, передбачене ст. 317 ЦК України, позивач була забезпечена ключами в необхідній кількості та їй було встановлено переговорну трубку, у зв'язку з чим суди дійшли правильного висновку про недоведеність вимог щодо порушення прав позивача щодо користування квартирою та приміщеннями загального користування, а також відсутність правових підстав для задоволення вимог про зобов'язання відповідачів повернути первісні металеві двері з кодовим замком на попереднє місце розташування.

З урахуванням того, що вимоги про стягнення з відповідачів моральної шкоди є похідними, суди дійшли обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, зобов'язання вчинити певні дії, усунення перешкод у здійсненні права власності, та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 лютого 2016 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня