Справа № 447/857/16 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/783/6936/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт», фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» ОСОБА_3 про визнання права на відшкодування коштів за банківським вкладом, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт», фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженого фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Стандарт» ОСОБА_3 про визнання права на відшкодування коштів за банківським вкладом повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає її такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не враховано положення ч. 7 ст. 110 ЦПК України, якою передбачено, що позови, які виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи можуть пред»являтися також за їх місцем знаходження. Вказує на те, що спірні договори банківських вкладів № 67825 від 06.10.2014 року та № 69617 від 28.10.2014 року були укладені та виконувалися за місцем його постійного проживання та реєстрації та за місцем знаходження філії відповідача у м. Миколаєві Львівської області. Крім того, зазначає, що судом безпідставно не застосовано і положення ч. 5 ст. 110 ЦПК України, згідно якої позови про захист прав споживачів можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, оскільки на правовідносини у сфері депозитних вкладів поширюються положення законодавства про захисту прав споживачів.

Просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред»являтися також за місцем проживання споживача.

Згідно п. 14 ст. 4 Закону України від 12 липня 2001 року «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» банківські та інші послуги, що надаються відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність» є різновидом фінансових послуг.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», Закон від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, та до відносин, які ним регулюються належать зокрема ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського районного суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Стандарт» про визнання права на відшкодування коштів за договорами банківського вкладу № 67825 від 06.10.2014 року та № 69617 від 28.10.2014 року.

У позовній заяві покликається на те, що ПАТ «КБ «Стандарт» порушує його права, як споживача фінансових послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Тобто, позов ОСОБА_2 пред»явлено до Миколаївського районного суду Львівської області за його зареєстрованим місцем проживання.

Зважаючи на те, що спір між сторонами виник із договору банківського вкладу, колегія суддів вважає, що позивач вправі був звернутися з позовом до суду за місцем свого проживання, а тому суд безпідставно повернув позовну заяву позивачу.

З наведених мотивів апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду скасувати з направленням питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 03 жовтня 2016 року скасувати з направленням питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_4