Категорія 59Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 рокум. Вінниця

колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої судді: Марчук В.С.,

Суддів: Матківська М.В., Сопруна В.В.

Секретаря: Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3

В с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3.

Скарга мотивована тим, що 18.01.2016 року ОСОБА_2 отримано лист, відправлений з м. Києва 15.01.2016 року з постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 29.12.2015 року ВП № 49744429 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №127/19380/15-ц, щодо стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 5000 грн., завданої внаслідок неправомірних дій Міністерства соціальної політики України щодо не виділення ОСОБА_2 у 2014 році щорічної путівки.

Відмовляючи у відкритті провадження, виконавець послався на ч.2 ст.3 та п.4 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме на те, що виконавчий документ пред`явлений не за підвідомчістю виконання рішення, оскільки воно має виконуватися органами Державного казначейства України.

При цьому, заявник вказував, що він відправив виконавчий лист на адресу відділу примусового виконання рішень разом з іншими документами 18.12.2015 року, які виконавцем отримано 22.12.15 року згідно матеріалів виконавчого провадження, проте питання щодо виконавчого провадження було вирішене лише 29.12.2015 року, а не протягом трьох робочих днів всупереч нормі ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 09.12.2015 року йому було направлено теж з порушенням строку: 16.01.2016 року на 18-й день після її постановлення, а не на наступний день після її винесення, як того вимагає та ж ч.2 ст.26 того ж Закону України «Про виконавче провадження».

У вказаних порушеннях виконавця, заявник вбачав неправомірну бездіяльність.

Ще ОСОБА_2 вважав у своїй скарзі, що виконавець порушив ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», щодо передбаченого порядку дій виконавця, в чому проявляється упередженість державного виконавця та неповнота його дій, які вказують на наявність бездіяльності.

ОСОБА_2 просив суд визнати вказані дії та бездіяльність головного державного виконавця неправомірними, а постанову незаконною, яку скасувати і зобов`язати виконавця усунути допущені порушення його прав, вчинити дії передбачені законом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено за її безпідставністю, оскільки рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами державного казначейства України установленому Кабінетом Міністрів України порядку, який 06.02.2013 року набув чинності.

Не погодившись з даною ухвалою ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку та просив скасувати як постановлену з порушенням норм процесуального і матеріального права і постановити нову, якою визнати бездіяльність Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Мінюсту України ОСОБА_3 за невчасне вчинення ним виконавчих дій неправомірною.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з наступних підстав.

Як видно з оскаржуваної ухвали, суд не досліджував обставин щодо строків отримання виконавчого листа головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3, а звідти строків винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за таким виконавчим листом; обставин дотримання строків направлення даної постанови заявникові та обставин щодо виконання вимог, передбачених ст. 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», обмежившись лише обставинами підвідомчості виконання рішення.

З огляду на викладене, ухвала суду постановлена з порушенням порядку, встановленого для його вирішення, тому її слід скасувати та передати питання до суду першої інстанції на новий розгляд.

На підставі наведеного та керуючись ст.. 307, 312 ч.1 п.3, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук