Справа № 346/1971/15-ц
Провадження № 22-ц/779/38/2016
Головуючий у 1 інстанції Домбровська Г. В.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника апелянта - ОСОБА_2,відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року банк звернувся в суд із зазначеним позовом посилаючись на те, що між банком та відповідачем 15.07.2005 року укладено кредитний договір, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 24100 доларів США зі сплатою 11% річних до 15.07.2020року із щомісячним погашенням суму основного боргу в сумі 273,92 доларів США та щомісячної комісійної винагороди в розмірі 250,67грн. Оскільки позичальник не виконував вимоги кредитного договору та порушував графік повернення суми кредиту та відсотків, за ним рахується заборгованість за основною сумою кредиту та відсотками. З цих підстав просили стягнути з відповідача в користь банку 886433,22грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № 504 pv-05 від 15.07.2015 р. у розмірі 128 233,95 грн., з яких: 2 160,42 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 47 118,80 грн.) сума заборгованості за тілом кредиту; 1 213,95 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 26 476,25 грн.) сума заборгованості за відсотками; 7 520,10 грн. сума заборгованості за комісією; 47 118,80 грн. пеня та витрати по сплаті судового збору в розмірі 528,60 грн.

На дане рішення представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що факт неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором доведено розрахунком заборгованості, який суд взяв до уваги при ухваленні рішення. В той же час висновок суду про відмову в стягненні кредитної заборгованості за тілом кредиту та відсотками за період до 23.04.2012 року є помилковим.

Так, із розрахунку загальної суми заборгованості за кредитним договором чітко видно, що 01.02.2013 року та 27.05.2013 року позичальник погасив заборгованість по тілу кредиту відповідно 208,29 та 376,35 доларів США. Також 29.01.2015 року остання оплата відсотків у сумі 100 доларів США та 01.10.2012 року оплачено 250,67грн. заборгованості по комісії. Таким чином, висновок суду про сплив позовної давності суперечить дійсним обставинам справи.

Апелянт також вказує, що суд безпідставно зменшив розмір пені із нарахованої суми 346552,70грн. до 47118,80грн., оскільки за умовами кредитного договору, сторони дійшли згоди, що за прострочення повернення кредитних коштів нараховується пеня у розмірі 1% річних від простроченої суми за кожний день і позичальник погодився на такі умови.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції апелянт просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволенні позовних вимог в повному об'ємі.

В судовому засіданні представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримав та просив про їх задоволення.

Відповідач заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без зміни.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам права.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 - відповідачем у справі 15.07.2005 року укладено кредитний договір, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 24100 доларів США зі сплатою 11% річних до 15.07.2020року із щомісячним погашенням суму основного боргу в сумі 273,92 доларів США та щомісячної комісійної винагороди в розмірі 250,67грн. Також між банком та позичальником затверджено графік повернення кредиту, сплати відсотків.

Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредитні кошти і сплатити позивачу відповідну платню за користування кредитами. За порушення умов договору передбачена відповідальність позичальника.

Із змісту кредитного договору вбачається, що сторони погодили всі істотні його умови, як це передбачено ст. 207 ЦК України і це узгоджується з вимогами ч.1 ст.638 ЦК України.

Проте, отримавши кредитні кошти, відповідач не виконував належним чином зобов'язань по його поверненню.

Вищевказані обставини підтверджуються документальними доказами, що є в матеріалах справи, та не спростовані відповідачем.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, станом на 20.03.2015 року сума боргу становить: 886433,22грн., з яких: 16106,46 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 373518,47 грн.) сума строкової заборгованості за тілом кредиту; 4942,60 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 114621,86 грн.) сума простроченої заборгованості за тілом кредиту; 128,63 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 2983,01 грн.) сума строкової заборгованості за відсотками; 1685,41 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 39085,67 грн.) сума простроченої заборгованості за відсотками; 9671,51 грн. сума заборгованості за комісією; 346552,70 грн. - пеня.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки відповідач в добровільному порядку своїх зобов'язань по договору не виконує, то з нього слід стягнути заборгованість за кредитним договором, застосувавши позовну давність за період до 23.04.2012 року, а також судові витрати в користь банку. Крім, цього суд зменшив розмір нарахованої пені.

Проте, колегія суддів з таким висновком погодитись не може.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Встановлено, що відповідач допустив істотні порушення виконання умов кредитного договору, зокрема в частині розміру та строків погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У зв'язку з тривалим терміном невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, банком було реалізовано право на дострокове повернення кредиту та подано позов до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 886433,22грн.

Висновок суду про те, що вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості по тілу кредиту та відсотками за період до 23.04.2012 року задоволенню не підлягають, оскільки банк звернувся поза межами строку позовної давності, колегія суддів вважає помилковим з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У свою чергу, ч. 5 ст. 261 ЦК України визначає, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, відповідачем часткового погашався кредит протягом 2005 -2009 років (а.с. 16-24). Так, в 2009 році останній платіж проведено 11.06.2009 року на суму 15,83 доларів США. Крім цього, 24.02.2011 року - 34,97 доларів США, 01.02.2013 року - 208,29 доларів США, 27.05.2013 року - 376,35 доларів США. Також 29.01.2015 року остання оплата відсотків у сумі 100 доларів США та 01.10.2012 року оплачено 250,67грн. заборгованості по комісії. Таким чином, висновок суду про сплив позовної давності суперечить дійсним обставинам справи.

У такому випадку, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для застосування наслідків спливу позовної давності до вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Отже, представником позивача надані необхідні докази невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, а тому позов про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3 є обґрунтованим та підлягає до задоволення, зменшивши при цьому розмір неустойки.

Так, згідно з вимогами ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до п. 27 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Враховуючи вищенаведені істотні обставини справи, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 до 100000 грн., а решту заборгованості слід стягнути відповідно до поданого банком розрахунку заборгованості.

Отже, з ОСОБА_3 на користь банку слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 504 pv-05 від 15 липня 2005 року у розмірі 640880,52грн., з яких: 16106,46 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 373518,47 грн.) сума строкової заборгованості за тілом кредиту; 4942,60 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 114621,86 грн.) сума простроченої заборгованості за тілом кредиту; 128,63 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 2983,01 грн.) сума строкової заборгованості за відсотками; 1685,41 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 39085,67 грн.) сума простроченої заборгованості за відсотками; 9671,51 грн. сума заборгованості за комісією; 100000 грн. - пеня та судовий збір.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції являється незаконним та необгрунтованим, а тому підлягає до скасування, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 13 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» () заборгованість за кредитним договором № 504 pv-05 від 15 липня 2005 року у розмірі 640880,52грн., з яких: 16106,46 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 373518,47 грн.) сума строкової заборгованості за тілом кредиту; 4942,60 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 114621,86 грн.) сума простроченої заборгованості за тілом кредиту; 128,63 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 2983,01 грн.) сума строкової заборгованості за відсотками; 1685,41 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ станом на 13.10.2015 року становить 39085,67 грн.) сума простроченої заборгованості за відсотками; 9671,51 грн. сума заборгованості за комісією; 100000 грн. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 3654грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави - 2754грн. судового збору на рахунок: отримувач - управління Державної казначейської служби України в м. Івано-Франківську Івано-Франківській області; код ЄДРПОУ отримувача - 37952250; Банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області; код банку отримувача (МФО) - 836014; рахунок отримувача 0002; код класифікації доходів бюджету - 22030001. При цьому слід вказати вищезазначені реквізити та призначення платежу : *;101;______код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи або серія та номер паспорта громадянина України; судовий збір, за позовом ___ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Апеляційний суд Івано-Франківської області.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання ним законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: Я.Д. Горблянський

Р.Й. Матківський