Справа № 310/9449/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.01.2016 року по справі №310/9449/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Зазначає, що рішення суду ОСОБА_1 не отримувала і про його існування дізналася лише 08.08.2016 року з відділу ДВС Бердянського міськрайонного управління юстиції. Про призначення справи до розгляду на 11.01.2016 року ОСОБА_1 нічого не було відомо. Більш того, в період з 20.12.2015 року по 15.01.2016 року ОСОБА_1 перебувала за межами України та не могла сповістити суд про неможливість прийняття участі в судовому засіданні. Також судом не було вивчено думку відповідача з приводу заявлених позовних вимог та заперечення на них. Крім того, відповідач ОСОБА_1 мала намір подати зустрічний позов про стягнення коштів з позивача ОСОБА_3

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали подану заяву, просили скасувати заочне рішення від 11.01.2016 року по справі №310/9449/15-ц і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення. Зазначив, що позов ним був поданий до суду ще у вересні 2015 року, про що відповідач ОСОБА_1 та її представник були обізнані, а отже мали можливість та час надати до суду свої заперечення на позов. Вважає подання заяви про перегляд заочного рішення навмисним затягуванням розгляду справи.

Заслухавши учасників удового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми за договором позики 25.09.2015 року. Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11.01.2016 року задоволено позов ОСОБА_3 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 28.11.2012 року та додатковою угодою від 20.12.2012 року в загальному розмірі 403081,94 грн. та понесені судові витрати щодо сплати судового збору у сумі 4030,82 грн.

10.08.2016 року ОСОБА_1 в особі представника подала до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області заяву про перегляд зазначеного вище заочного рішення.

За змістом ст. ст. 5, 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини проголошено право на справедливий судовий розгляд.

З практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній стороні була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Статтею 232 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже головними умовами для скасування заочного рішення є поважність причини не зявлення відповідача в судове засідання і докази, на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення спору. Наявність одночасно цих двох умов дає підстави для скасування заочного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 з 23.10.2015 року була обізнана про наявність в провадженні суду цивільної справи за позовом ОСОБА_3, що підтверджується її заявою від 29.10.2015 року та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 48, 49).

Також участь в розгляді даної справи брав й представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2, який 25.12.2015 року безпосередньо і отримав повістку про виклик до суду на 13 год 30 хв. 11.01.2016 року та копію позовної заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 83).

Доводи представника ОСОБА_1 щодо її відсутності на території України в період з 20.12.2015 року по 15.01.2016 року не можуть бути прийняті судом до уваги відповідно до приписів ч.1 ст. 77 ЦПК України, відповідно до яких сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження у справі.

Заява про застосування судом наслідків спливу позовної давності щодо частини позовних вимог а так саме зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до суду не подавались.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення.

Керуючись ст. ст. 208 -210, 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про перегляд заочного рішеннязалишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Крамаренко