АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/1077/16 Головуючий 1 інст. Феленко Ю.А.
Справа № 610/3713/14-ц Доповідач Карімова Л.В.
Категорія: стягнення заборгованості
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника ОСОБА_3 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк (ПАТ КБ) «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, який подалі уточнив, про стягнення з останнього заборгованості за укладеним між ними 08.11.2007 року кредитним договором в cyмi 9402 грн. 40 коп.

Посилався на те, що відповідно до умов цього кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_4 кредит у poзмipi 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зi сплатою відсотків за користування кредитом у poзмipi 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки ОСОБА_4 умов договору належним чином не виконував, позивач просив стягнути заборгованість по відсоткам за вищевказаним кредитним договором, нараховані на прострочену заборгованість по кредиту за період з 06.09.2011 року по 06.09.2014 року в cyмi 9402 грн. 40 коп.

Заочним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 20 жовтня 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено в обсязі заявлених позовних вимог(а.с.41-42).

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 11 листопада 2015 року заочне рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 20 жовтня 2014 року скасовано і справа призначена до розгляду в загальному порядку.

При подальшому розгляді справи ПАТ КБ «ПриватБанк» уточнив свої вимоги та просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором за період з 06.09.2011 р. до 06.09.2014 р. в сумі 9402,40 грн.

Представник відповідача позов не визнав, просив застосувати до виниклих правовідносин строк позовної давності.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення його позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення учасників процесу, які зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушений строк звернення до суду з вказаним позовом, що відповідно до вимог ч.4 ст. 267 ЦПК України є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки представником відповідача було заявлено клопотання про застосування вказаної норми права.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на законі та відповідають обставинам справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 08.11.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладений договір № б/н, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_4 кредит у poзмipi 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зi сплатою відсотків за користування кредитом у poзмipi 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

За умовами вказаного кредитного договору ОСОБА_4 був зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Умовами і Правилами надання банківських послуг здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, процентів за його використання, а також сплачувати комісію.

Із наданої банком заяви про видачу кредиту, яка підписана позичальником, вбачається, що дата відкриття рахунку на імя відповідача та дата видачі платіжної картки 08 листопада 2008 року, що засвідчив своїм підписом співробітник банку (а. с. 9, зворот).

З виписки, наданої банком суду апеляційної інстанції, яка і стала підставою для ухвалення рішення, вбачається, що рахунок відкрито 08 листопада 2008 року, і останній платіж, який був здійснений ОСОБА_4 за кредитним договором датований 12.03.2009 року (а.с. 6-8).

Із позовом про стягнення заборгованості ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося у вересні 2014 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів обґрунтовано зроблений висновок про те, що відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати боржником чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зi спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року по справі за № 6-14цс14, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування судами України.

Згідно наданих та досліджених судом першої інстанції доказів вбачається, що позивач дізнався про порушення свого права 01 травня 2009 року, зi спливом останнього дня ії картки.

Зазначені обставини не були спростовані представником ПАТ КБ «ПриватБанк» і в суді апеляційної інстанції.

У звязку з зазначеним судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропустив строк звернення до суду, і підстав для його поновлення до суду не надав.

У звязку з вищезазначеним, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено клопотання представника відповідача про застосування позовної давності до виниклих правовідносин.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог ст.ст. 253,261 ЦК України є безпідставними, не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення якого ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для відхилення апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: