Справа № 139/152/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31 березня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Коломійцевої В.І.,

секретаря Мельник А.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника органу опіки і піклування Мурованокуриловецької РДА: Остаповича І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки і піклування Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що з березня 1998 року по 29 серпня 2003 року перебувала з відповідачем у шлюбі. У цей період у них народилося двоє синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після припинення шлюбу, впродовж певного часу вони відновили сімейні відносини, і почали проживати разом не реєструючи офіційних стосунків у РАЦСі. В цей період у них народилася донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Однак починаючи з другої половини 2014 року їх стосунки погіршились. Відповідач почав проживати окремо, створив нову сім'ю. На даний час, ОСОБА_2 безробітній, місяцями ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню синів та доньки - не спілкується з ними. Крім того, відповідач застосував до неї силу, внаслідок чого вона отримала легкі тілесні ушкодження. дітей матеріально не підтримує і аліменти на утримання не сплачує. Сам він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав про що подав відповідну заяву. У зв'язку з наведеним просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні позивач позов підтримала за обставин викладених у ньому, просила його задоволити. Додатково суду пояснила, що з кінця 2013 року з відповідачем разом не проживає. З цього часу відповідач будь-якої допомоги на утримання дітей не надає, не цікавиться їх життям, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Старший син на даний час навчається ДНЗ «Центр професійно-технічної освіти торгівлі та харчових технологій» м.Вінниці, середній син навчається в 9 класі СЗШ І-ІІІ ступнів смт.Муровані Курилівці часто хворіє, переніс дві операції, діти потребують допомоги та уваги батька. Проте останній самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо дітей.

Відповідач позов визнав, не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав відносно дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Суду пояснив, що дійсно з кінця 2013 року з сім'єю не проживає, по мірі можливості надавав матеріальну допомогу. Однак, сини не бажають з ним спілкуватися, на його телефонні дзвінки не відповідають. Підтвердив, що останній раз дочку бачив, коли їй було шість місяців.

Представник опікунської ради при Мурованокуриловецькій РДА Остапович І.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, при цьому зазначив, що комісією з питань захисту прав дитини райдержадміністрації було здійснено перевірку умов проживання позивача з дітьми та відповідача. В результаті перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 створила всі умови для гармонійного розвитку дітей. Батько, ОСОБА_2 проживає окремо з іншою сім'єю та самоусунувся від виховання, навчання, утримання своїх спільних з ОСОБА_1 дітей та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

Свідок ОСОБА_7 - класний керівник ОСОБА_5 суду пояснила, що навчанням та вихованням хлопчика займається виключно мати. Хлопчик дуже хороший, вихований. В школі ОСОБА_5 під час спілкування із однолітками та педагогічним колективом про батька не згадує. Батька в школі бачила лише один раз, коли хлопчик навчався у 5-му класі. ОСОБА_2 до школи не приходив, шкільним життям та успіхами сина в навчанні не цікавився. Шкільні урочисті заходи не відвідував на батьківських зборах присутній не був.

Опитані в судовому засіданні в присутності педагога неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що батько ними взагалі не цікавиться, не спілкується, нічим не допомагає. Їх вихованням та вихованням малолітньої сестри займається лише мати. Просили позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо них.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, допитавши свідка, заслухавши думку представника третьої особи, враховуючи думку неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Встановленим фактам відповідають правовідносини, які витікають з прав та обов'язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою покладення на них відповідальності. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_6, батьками яких є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6-7).

Згідно довідки Мурованокуриловецької селищної ради № 3251 від 27.10.2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають разом з матір'ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується виключно позитивно, самотужки виховує і утримує 3-х дітей, веде домогосподарство, двір у зразковому стані (а.с. 18-19).

ОСОБА_4 з 01 вересня 2014 року навчається в ДНЗ «Центр професійно-технічної освіти торгівлі та харчових технологій. Згідно характеристики за місцем навчання зарекомендував себе організованим і старанним учнем. За час навчання його вихованням займається мати. Батько жодного разу не цікавився навчанням та вихованням сина, на батьківських зборах жодного разу не був (а.с. 12).

ОСОБА_5 з 2007 року навчається у СЗШ І-ІІІ ступенів № 2 смт. Муровані Курилівці (а.с. 14). Згідно характеристики за місцем навчання проявив себе як дисциплінований, відповідальний, працелюбний учень. Протягом навчання його вихованням займалася мати. Батько абсолютно не цікавиться успіхами дитини у навчанні та не приймає участі у його вихованні. За період перебування сина в школі батько не відвідав жодного разу батьківських зборів, не був присутній на класних святах (а.с. 13).

З протоколу № 19 засідання опікунської ради при виконкомі Мурованокуриловецької селищної ради від 15.10.2015 року вбачається, що остання підтримує звернення ОСОБА_1 щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо його трьох дітей (а.с. 21).

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню до своєї дитини.

Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 ухиляється від свого батьківського обов'язку по вихованню дітей, не спілкується з ними, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться ними та не проявляє до них належної турботи, не забезпечує належно матеріально, що негативно впливає на їх розвиток як на складову виховання.

Згідно висновку органу опіки та піклування Мурованокуриловецької районної державної адміністрації від 30 грудня 2015 року № 01-27/3724, в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 є недоцільним позбавлення їх батька ОСОБА_2 батьківських прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

В даному випадку суд вважає, що наданий органом опіки та піклування висновок є недостатньо обґрунтований та суперечить інтересам дітей, оскільки єдиною підставою згідно якої орган опіки та піклування Мурованокуриловецької РДА зазначає про недоцільність позбавлення батьківських прав позивача є те, що останній є батьком трьох дітей і недопустимо залишати їх без батьківської турботи. Однак враховуючи те, що ОСОБА_2 позов визнав у повному обсязі та вказав про наявність у нього бажання самоусунутися від догляду та виховання власних дітей, уже тривалий час не вживає жодних заходів щодо налагодження родинних стосунків з дітьми, все це у сукупності з обставинами наведеними вище суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до дітей, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дітей, тому ОСОБА_2 необхідно позбавити батьківських прав відносно синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Статтею 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача на користь позивача має бути стягнутий сплачений ним судовий збір.

У відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись Європейською конвенцією про здійснення прав дітей (Страсбург, 08.09.1995 року), ст.ст. 19, 150, 155, 157, 164, 166 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212- 215, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: