Справа № 727/841/16-ц
Провадження № 2/727/607/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді Волошина С.О.

при секретарі Кушнірюк Ю.Г.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_5, про стягнення боргу за договором позики від 13.05.2014 р.

Позивач посилалася на те, що 13.05.2014 р. між нею та ОСОБА_5 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6

Відповідно до договору вона передала у власність ОСОБА_5 грошові кошти, готівкою, в сумі 166000 грн., що на момент передачі еквівалентно 14310 дол. США, а ОСОБА_5 отримав та зобовязується повернути таку ж суму грошових коштів.

Пунктом 3 договору визначено, що ОСОБА_5 зобовязаний повернути позику в строк не пізніше 30.12.2014 р. При цьому, повернення позиченої суми грошей має бути проведено з врахуванням інфляції, зокрема сума грошей, що повертається в національній валюті України має відповідати 14310 дол. США, відповідно до курсу, встановленого Національним банком України в день повернення коштів.

Також п.6 договору передбачено, що в разі несвоєчасного повернення суми позики, ОСОБА_5 зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Відповідно до відміток на оригінальному примірнику договору позики, станом на 01.12.2015 р., ОСОБА_5 повернуто грошові кошти частками на загальну суму 5900 дол. США.

На даний час, відповідач не виконав взятих на себе зобовязань за умовами договору позики на суму 8410 дол. США, що станом на 05.02.2015 р. складає 217756,76 грн.

13.10.2015 р. вона направила відповідачу лист-попередження, в якому пропонувала ОСОБА_5 в добровільному порядку виконати взяті на себе зобовязання щодо повернення позики, однак попередження було проігноровано.

Відповідно до умов договору позики від 13.05.2014 р., кінцевий термін повернення позичених ОСОБА_5 коштів, встановлений до 30.12.2014 р. включно, а сума боргу станом на 05.02.2015 р. складає 8410 дол. США, що відповідно до курсу НБУ становить 217756,76 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, на підставі наведених норм закону, вважає необхідним стягнути з відповідача грошові кошти, які складаються із суми основного боргу, а також 3% річних та втрат від інфляції.

Згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, сума основного боргу відповідача складає 217756,76 грн., 3% річних від суми основного боргу складає 7177 грн. та втрати від інфляції складають 87500,23 грн.

Просила ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 гроші за договором позики в сумі 217 756 (двісті сімнадцять тисяч сімсот пятдесят шість) грн. 76 коп. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3% річних від суми основного боргу в розмірі 7 194 (сім тисяч сто девяносто чотири ) грн. 90 коп. та втрати від інфляції в розмірі 97 125 (девяносто сім тисяч сто двадцять пять) грн. 28 коп. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в розмірі 7 620 (сім тисяч шістсот двадцять) грн. 80 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві і просила їх задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві і просила їх задовольнити.

На запитання головуючого представник позивача не змогла обґрунтувати вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат, з урахуванням того, що сума боргу підлягає поверненню в еквіваленті до іноземної валюти.

Представник відповідача ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, з підстав викладених у письмових запереченнях (а.с. 56-57).

Зокрема, в своїх запереченнях представник відповідача посилалася на те, що відповідно до п. 1 умов договору позики позивач передала у власність відповідачу грошові кошти, готівкою, в сумі 166 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позику у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Грошові кошти в позику отриманні відповідачем у національній валюті гривні, відповідно позичальник взяв на себе зобовязання повернути грошових коштів в тій же сумі, кількості та в національній валюті гривні.

Відповідачем повернення частини позики здійснено в доларах США, що підтверджується відмітками та підписами сторін на договорі.

Таким чином, враховуючи погашення по договору позики, відповідачем повернуто кошти в наступному порядку та на таку суму:

31.03.2015 р. 23,4426 500,00 дол. США 11 721,30

02.06.2015 р. 21,0848 500,00 дол. США 10 542,40

22.06.2015 р. 21,6354 500,00 дол. США 10 817,70

31.08.2015 р. 21,1854 500,00 дол. США 10 592,70

31.10.2015 р. 22,9039 2600,00 дол. США 59 550,14

01.12.2015 р. 23,9480 1300,00 дол. США 31 132,40

Всього: 5900,00 дол. США 134 356,64 грн.

Відповідно, залишок грошових коштів по договору позики, що підлягає поверненню, становить 56,64)= 31 643,36 грн.

Щодо стягнення з відповідача нарахованих сум в розмірі 3% річних та нарахованого індексу інфляції, дані вимоги відповідачем не визнаються.

Просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в сумі 31 643,36 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення частково, з наведених нижче підстав.

Судом встановлено, що 13.05.2014 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_6 (надалі Договір) (а.с. 7).

Згідно п.1 Договору ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_5 грошові кошти, готівкою, в сумі 166 000 (сто шістдесят шість тисяч) грн. 00 копійок, що на день передачі грошей еквівалентно 14 310 (чотирнадцять тисяч триста десять) доларів США, за курсом встановленим Національним банком України на момент передачі коштів, 1 долар США = 11,60 гривень, а ОСОБА_5 отримав та зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Пунктом 3 Договору визначено, що ОСОБА_5 зобовязаний повернути ОСОБА_4 позику в повному обсязі в строк не пізніше 30 грудня 2014 року включно.

Згідно п. 5 Договору позика вважається повернутою у випадку наявності на оригінальному примірнику договору відмітки про одержання грошей або наявності моєї розписки про повний розрахунок, або після зарахування грошової суми, що позичалася, на мій банківський рахунок. При цьому, повернення позиченої суми грошей має бути проведено з врахуванням інфляції, зокрема сума грошей, що повертається в національній валюті України має відповідати 14310,00 (чотирнадцять тисяч триста десять) доларів США, відповідно до курсу, встановленого Національним банком України в день повернення коштів.

Пунктом 6 договору позики передбачено, що в разі своєчасного неповернення суми позики, ОСОБА_5 зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, тобто несплачену у строк суму основного боргу.

Відповідно до відміток на оригінальному примірнику договору позики, станом на 01.12.2015 р., з простроченням терміну виконання зобовязання, ОСОБА_5 повернуто ОСОБА_4 грошові кошти різними частками на загальну суму 5900,00 (пять тисяч девятсот) доларів США (а.с. 7 зворотна сторона).

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, «1. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. 2. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом».

Положення вказаної норми Цивільного Кодексу закріплена в п. 5 Договору позики, а тому заперечення відповідача щодо повернення залишку боргу без визначення грошового еквівалента в іноземній валюті, а в даному випадку, згідно умов договору, до долара США, суперечить умовам договору, який є чинним і не оспорений в судовому порядку.

Таким чином, на даний час, відповідач не виконав взятих на себе зобовязань за умовами договору позики щодо повернення грошових коштів у національній валюті, яка має бути еквівалентною (14310 5900 = 8410) 8410,00 (вісім тисяч чотириста десять) доларам США, що станом на 05.02.2015 р. (звернення з позовом до суду) відповідно до курсу НБУ становить 217756,76 грн. (а.с. 12-13).

Відповідно до статті 526 ЦК України, «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, «Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором».

Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, «Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу».

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

З урахуванням викладеного, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення суми боргу та 3% річних від простроченої суми зобовязання обґрунтованими і такими що відповідають вимогам закону.

Згідно розрахунку, доданого до позовної заяви (а.с. 12-13), сума основного боргу відповідача переді кредитором складає 217 756,76 грн., 3% річних від суми основного боргу складає 7 177 грн.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованою і такою що не підлягає до задоволення вимогу позивача щодо стягнення з боржника втрати від інфляції, які позивач визначив у сумі 87 500,23 грн., оскільки втрати від інфляції убезпечені домовленістю сторін, шляхом визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті суми позики, що підлягала сплаті у гривнях на день повернення боргу, що само по собі в повному обсязі компенсує втрати від інфляції національної валюти.

Судом також встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 7620,80 грн. (а.с. 2, 18, 20, 22). При цьому, підлягав сплаті судовий збір, з урахуванням забезпечення доказів та позову (а.с. 18, 20, 22), в загальній сумі 3124,33 грн. Тобто, позивачем сплачено судовий збір в більшому розмірі ніж передбачено законом на 4496,47 грн., яка може бути повернута особі, яка його сплатила за ухвалою суду.

З урахуванням пропорційності стягуваної з відповідача суми судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача сума судових витрат в розмірі 2249,51 грн., з яких 730,80 грн. становлять витрати на забезпечення позову (а.с. 18, 20, 22).

Суд вважає встановлені обставини справи доведеними належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 59 ЦПК України, «2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування».

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, «1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. … 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях».

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Висновок суду ґрунтується на усних та письмових поясненнях сторін, всіх наявних у справі письмових матеріалах в сукупності, які були досліджені в судовому засіданні, і яким дана правова оцінка.

Таким чином, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в сумі 217 756 (двісті сімнадцять тисяч сімсот пятдесят шість) грн. 76 коп. Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 3% річних від суми основного боргу в розмірі 7 194 (сім тисяч сто девяносто чотири) грн. 90 коп. Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 2 249 (дві тисячі двісті сорок девять) грн. 51 коп. В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 526, 533, 625, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 58-61, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики в сумі 217 756 (двісті сімнадцять тисяч сімсот пятдесят шість) грн. 76 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 3% річних від суми основного боргу в розмірі 7 194 (сім тисяч сто девяносто чотири) грн. 90 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 2 249 (дві тисячі двісті сорок девять) грн. 51 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ : С.О. Волошин