Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Романа О. А.,

за участю:

- народних засідателів: - Куліуша М.А.,

- Гулак Н.І.,

при секретарі - Іванюк І. О.,

- прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 - Грицаєнко Л.І.,

-лікаря-психіатра - Полонської Н.Л., яка також представляє Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у місті Києві,

- заінтересовані особи: ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві,

справу за заявою Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у місті Києві про госпіталізацію ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до психіатричного закладу,

В С Т А Н О В И В :

10.10.2016 року Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у місті Києві звернулося до суду із заявою про госпіталізацію ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, до психіатричного закладу (а.с. 1).

Заяву мотивує тим, що: - «До ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві 09.10.2016 р. о 15.30 за направленням ШПБ № 11 доставлена , ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1.

Згідно Рішення Дніпровського районного суду м. Києва № 755/21274/14-ц від 25.06.2015р., призначено опікунами - ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

ОСОБА_7, 1969 р. н. страждає на тяжкий психічний розлад у формі: Помірної розумової відсталості з порушеннями емоцій та поведінки, з психогичними включеннями

10.10.2016р. ОСОБА_7, 1969 р. н., оглянута ВКК в складі заступника директора ТМО «ПСИХІАТРІЯ» в м. Києві з мед. частини Лебедев Д. С., завідувача відділенням Рудченко A.M., лікуючого лікаря Полонської Н. Л. в зв'язку з госпіталізацією до психіатричного закладу особи, визнаної у судовому порядку недієздатною. Комісія встановила, що пацієнтка виявляє розлади поведінки, які проявляються у вигляді злоби, гетероагресивних реакцій у формі погроз щось зробити з оточуючими, заявляла, що «чоловічий голос вказує когось повісити», «розповідає, як це зробити». Незадоволення виражала рухливим збудженням та криком, бурно реагувала на зауваження, демонстративно уходила з кімнати, зачиняла за собою двері у кімнаті, відмовлялась впускати у кімнату опікуна. Враховуючи помірну розумову відсталість та непередбачуваність поведінкових реакцій хвора не може прогнозувати наслідки своїх дій. Емоційно Критика до свого стану відсутня.

Висновок комісії: у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану, ОСОБА_7 потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра.

При госпіталізації опікуни пацієнтки, ОСОБА_7 - надали згоду на госпіталізацію у психіатричний стаціонар. Однак, згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІП з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Також згідно зазначеного рішення Конституційним судом України рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідність до цього рішення.

Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 1, 4, 8 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» просили: «Прийняти рішення про госпіталізацію ОСОБА_7, 1969 р. н., до Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві».

В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримав з підстав викладених вище.

Прокурор та ОСОБА_5, ОСОБА_6, які є опікунами ОСОБА_7 вважають заяву обґрунтованою та просять її задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», яка передбачає, що особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на

психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України, з урахуванням вимог ст. 282 ч. 2 ЦПК України, яка передбачає, що рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Так, судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.06.2015 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано недієздатною, та призначено опікунами - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 3).

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві: «Висновок: у зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням психічного стану ОСОБА_7, 1969 р. н., (виявляє розлади у вигляді гетероагресивних реакцій по відношенню до оточуючих, присутність психотичної симптоматики, рухове збудження. Враховуючи помірну розумову відсталість та непередбачуваність поведінкових реакцій хвора не може прогнозувати наслідки своїх дій. Емоційно неадекватна. Критика до свого стану відсутня), хвора потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару» (а.с. 11).

З викладеного суд робить висновок про достатність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного,

-ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу»,

керуючись ст.ст. 5,6,7,8,60,208,209,212,213,214,215,281,282,294 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Дати дозвіл на госпіталізацію ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, до психіатричного закладу - Територіальне медичне об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві.

Рішення може буди оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. А. Роман
Народні засідателіМ.А.Куліуш Н.І.Гулак