Справа № 362/4031/16-ц
Провадження № 2/362/2364/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

21 грудня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Шевченко О.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що за участю належного йому на праві власності автомобіля і автомобіля під керуванням відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль. Постановою уповноваженого органу від 19.05.2015 року, відповідача визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінивши розмір заподіяної йому шкоди, посилаючись на відповідні норми матеріального права, позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 14 866 гривень 91 копійка та моральну шкоду в сумі 2 000 гривень 00 копійок.

Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги та просив задовольнити позов з викладених у ньому підстав.

Враховуючи, що відповідач, який належним чином в порядку передбаченому статтями 74 і 76 ЦПК України був повідомлений, не зявивсь в судове засідання та від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності, на підставі статті 224 ЦПК України, суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалив заочне рішення, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини.

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва Карабаня В.М. від 19 травня 2015 року у справі про адміністративне правопорушення № 757/13052/15-п встановлено, що 01 квітня 2015 року о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «АС», номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Набережне шосе (міст Метро) в місті Києві, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Шевролет», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1; в результаті ДТП транспортним засобам завдано матеріальних збитків.

Вказаною постановою встановлено і повністю доведено вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності (а. с. 8).

Нормою частини 4 статті 61 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України, передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обовязків.

Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Норма пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до наданих позивачем на підтвердження своїх вимог письмових доказів, а саме: квитанції до прибуткового касового ордера № 04/11 від 04 листопада 2015 року, рахунків-фактури №№ НОМЕР_3 і НОМЕР_4 від 29.10.2015 року, акту виконаних робіт № НОМЕР_5 від 29.07.2015 року і чеку № 19082 від 29.07.2015 року, у звязку із відновленням пошкодженого в ДТП автомобіля останній витратив грошові кошти в загальній сумі 18 769 гривень 25 копійок (а.с. 24, 25, 26, 27).

При цьому, ПАТ «НАСК «Оранта» відшкодувало позивачу, як особі потерпілій в ДТП суму матеріальної шкоди в розмірі 3 902 гривні 34 копійки, що підтверджується Заявою на видачу готівки № 0S5841761 від 12.08.2015 року (а.с. 54).

Отже, у звязку із пошкодженням внаслідок вчиненого з вини відповідача ДТП, позивачу не відшкодовано матеріальну шкоду в загальній сумі 14 866 гривень 91 копійка, а тому, суд приходить до висновку, що вказаний розмір шкоди завданої майну позивача зобовязаний відшкодувати відповідач.

Норма частини першої статті 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки факт порушення прав позивача з боку відповідача доведено повністю, суд приходить до висновку, що внаслідок пошкодження майна позивача, йому також завдана і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав позивач у звязку з пошкодженням його майна.

При цьому, суд враховує, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач був змушений вирішувати питання щодо усунення негативних наслідків пошкодження належного йому автомобіля, внаслідок чого було порушено нормальний спосіб життя позивача та потребувало додаткових зусиль з його боку.

Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, їх характер, тривалість і обсяг, ступень вини особи, яка завдала моральну шкоду, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд задовольняє повністю і приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача розміру грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 2 000 гривень 00 копійок.

Одночасно, при визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у встановленому судом обсязі завданої позивачу шкоди.

На підставі частини першої статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 23, 993, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 1 11, 57 62, 64, 88, 169, 208, 209, 212 215, 224 226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 14 866 (чотирнадцять тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень 91 копійка, моральну шкоду в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок та 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок у відшкодування судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий