АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 756/3011/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/8423/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Маринченко М.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

30 червня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Прокопчук Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Даніель» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про виселення з квартири та зняття з реєстрації місця проживання,-

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, малолітнього ОСОБА_6, з квартири АДРЕСА_1.

В задоволені позову в іншій частині відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи

ОСОБА_4, ОСОБА_5 та представник Служби у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що у березні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виселення з квартири, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 15 травня 2014 року у зв'язку з невиконанням відповідачами кредитного договору №1677-04-КЗЖ-Т від 13 грудня 2011 року відповідно до Закону України «Про іпотеку» та іпотечного договору від 13 грудня 2011 року, укладеного між банком та відповідачами, Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «КБ «Даніель» права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, на підставі чого за банком зареєстровано право власності на вказану квартиру.

У квартирі проживають та зареєстровані відповідачі ОСОБА_4. ОСОБА_5 та ОСОБА_3. разом з якою також проживає її малолітній син ОСОБА_6

Зазначив, що 23 грудня 2014 року відповідачам направлено письмову вимогу про виселення з квартири, проте до цього часу банк не повідомлено про результати розгляду вимоги, до квартири представників банку не допущено, що порушує права банку, як власника, вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

У зв'язку із викладеним, просив суд виселити ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_3, малолітньою ОСОБА_6, в інтересах якого діє ОСОБА_3, як його законний представник, з квартири АДРЕСА_2, та зняти їх з реєстрації місця постійного проживання за вказаною адресою у відділі ГУ ДМС України в м. Києві.

Як вбачається з матеріалів, 13 грудня 2011 року між сторонами укладено іпотечний договір, за яким відповідачі з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника - відповідача ОСОБА_4 за кредитним договором №1677-04-КЗЖ-Т від 13 грудня 2011 року передали в іпотеку банку належну їм на праві власності квартиру АДРЕСА_1

Рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 15 травня 2014 року, яке набрало законної сили, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «КБ «Даніель» за кредитним договором №1677-04-КЗЖ-Т від 13 грудня 2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ПАТ «КБ «Даніель» права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 26864189 від 16 вересня 2014 року право власності на вказану квартиру 29 серпня 2014 року зареєстровано в Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м. Києві за ПАТ «КБ «Даніель» на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києві від 15 травня 2014 року.

Згідно довідки форми № 3 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва» № 4510 від 3 вересня 2015 року, у належній банку квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають колишні власники квартири - ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та син ОСОБА_3 - малолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого було зареєстровано у квартирі 12 вересня 2014 року.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

За ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно. їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що банк набув право власності па спірну квартиру, а тому відповідачі втратили право користування вказаною квартирою та підлягають виселенню.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.

За змістом статей 39, 40 Закону України від 5 червня 2003 р. № 898-IV «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Як виняток допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (ч. 2 ст. 109 ЖК України).

Така правова позиція висловлена і у Постановах ВСУ від 18 березня 2015 року у справі № 6-39цс15; від 24 червня 2015 р. у справі № 6-447цс15.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК України встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян із жилих приміщень, придбаних не за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, забезпеченого іпотекою цього приміщення, без одночасного надання іншого постійного жилого приміщення.

Отже, за змістом зазначених норм особам, яких виселяють із жилого будинку (жилого приміщення), який є предметом іпотеки і придбаний не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, при зверненні стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку одночасно надається інше постійне житло. При цьому за положенням частини другої статті 109 ЖК України постійне житло вказується в рішенні суду.

При виселенні з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла в судовому порядку, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

Судом встановлено, що в іпотеку передано квартиру, яка не була придбана за рахунок отриманих кредитних коштів, спірна квартира є постійним місцем проживання відповідачів та їх єдиним житлом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, постійного житлового приміщення, яке може бути надано відповідачам у зв'язку із виселенням, позивачем не запропоновано та не надано.

Отже, суд першої інстанції на порушення вимог ч. 2 ст. 109 ЖК України, ст.ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку» дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог про виселення відповідачів з квартири, яка не була придбана за рахунок отриманих кредитних коштів, без надання іншого жилого приміщення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Даніель» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про виселення з квартири та зняття з реєстрації місця проживання відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді