Справа № 592/6118/16-ц
Провадження № 4-с/592/55/16
УХВАЛА

15 вересня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми області у складі:

головуючого: судді Бичкова І. Г. ,

при секретарі: Троценко Ю. Ю. ,

за участю представника заявника за довіреністю: ОСОБА_1 ,

за участю державного виконавця: Козирь О. В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в приміщенні суду в м. Суми цивільну справу за скаргою президента Сумської торгово-промислової палати ОСОБА_2 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

30.06.2016 року президент Сумської торгово-промислової палати ОСОБА_2 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із скаргою на дії державного виконавця, із змісту якої вбачається, що 02.06.2012 року згідно Закону України Про виконавче провадження , Сумською торгово-промисловою палатою до ВДВС Сумського міського управління юстиції було подано заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.05.2012 року на виконання вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.05.2012 року у кримінальній справі № 1806/5360/12, за яким суд присудив стягнути з ОСОБА_3 на користь Сумської торгово-промислової палати у відшкодування збитків від злочину розміром 231213,60 грн. . За цим виконавчим документом 25.07.2012 року було відкрито виконавче провадження. 07.06.2016 року старшим державним виконавцем Зарічною відділу державної виконавчої служби СМУЮ ОСОБА_4 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягучеві. Він вважаємо дії державного виконавця неправомірними, а постанову від 07.06.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві незаконною. Постановою державного виконавця виконавчий лист було повернуто стягувачу без виконання рішення суду з тих підстав, що стягувач відмовився сплатити шляхом авансу грошові виграти на проведення виконавчих дій без участі боржника із залученням оцінювача. П. 4 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. Відповідно до ст. 42 Закону України Про виконавче провадження з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено Законом. Зміст вказаної правової норми вказує на право стягувача здійснити авансування витрат на проведення виконавчих дій, а не на його обовязок. Порядок покриття витрат виконавчого провадження встановлено Законом України Про виконавче провадження , який передбачає, що на організацію та проведення виконавчих дій використовуються кошти Державного бюджету України, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Копію оскаржуваної постанови заявник отримав 13.06.2016 року, згідно штемпелю на поштовому конверті, в якому була направлена заява, що розглядається, тобто встановлений десятиденний строк для оскарження дій державного виконавця не пропущений. За таких обставин він просив скасувати постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міською управління юстиції ОСОБА_4 від 07.06.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві (вхідний № 22051/16 від 30.06.2016 року) (а. с. 1) .

17.08.2016 року старший державний виконавець Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 надала до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заперечення на скаргу, в яких вона зазначила про те, що Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ у Сумській області не погоджується зі скаргою з наступних підстав. На виконанні в Зарічному відділі ДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області знаходилось виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1806/5360/12 від 29.05 2012 року, виданого Зарічним районним судом м. Суми щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь Сумської торгово-промислової палати заборгованості в розмірі 231213,60 грн. , який надійшов на виконання 25.07.2012 року. Того ж дня, керуючись ст. ст. 17, 19, 20, 25 Закону України Про виконавче провадження , державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого, в якій боржнику було надано семиденний строк для самостійного виконання рішення суду, копії якого було надіслано боржнику для виконання, стягувачу для відома. В межах виконавчого провадження державним виконавцем були вчинені заходи щодо виявлення майна боржника шляхом направлення запитів до органів, установ, які уповноважені здійснювати реєстрацію прав власності на окремі види майна. 09.11.2012 року до відділу надійшла відповідь з КП Сумське міське бюро технічної інвентаризації , згідно якій за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.03.2001 року зареєстроване нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1. 28.11.2012 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1, та фактично було описано вищезазначену квартиру, про що було складено відповідний акт опису та арешту майна. 19.12.2012 року державним виконавцем в порядку ч. 6 ст. 52 Закону України Про виконавче провадження було підготовлено та було направлено подання про виділення частки нерухомого майна належної ОСОБА_3 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, до Зарічного районного суду м. Суми. 02.01.2013 року до відділу ДВС СМУЮ надійшла постанова з Зарічного районного суду м. Суми про повернення подання про виділення частки для звернення до належного суду, який видав виконавчий документ. 03.01.2013 року державним виконавцем було підготовлено та було направлено подання до Ковпаківського районного суду м. Суми про виділення частки квартири боржника. 18.02.2013 року до відділу надійшла ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми про повернення подання про виділення частки для подачі до Зарічного районного суду м. Суми у звязку з розглядом судом за місцем виконання рішення. Перевіркою автоматизованої інформаційно-пошукової системи Автомобіль було встановлено, що станом на 19.02.2013 року транспортні засоби за боржником ОСОБА_3 не зареєстровані. 27.02.2013 року державним виконавцем з урахуванням ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми було направлено подання до Зарічного районного суду м. Суми про виділення частки квартири боржника. 28.02.2013 року до відділу ДВС СМУЮ надійшла відповідь на запит з державної податкової служби України, згідно якій інформація про номера рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, а також доходів, відсутня. 29.03.2013 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника, а саме: АДРЕСА_1, та було описано рухоме майно, про що було складено акт опису та арешту майна боржника. 12.04.2013 року до відділу ДВС СМУЮ надійшла ухвала № 591/2712/13-к від 08.04.2013 року Зарічного районного суду м. Суми, в якій було зазначено про те, що подання про виділення частки слід залишити без задоволення. 17.05.2013 року державним виконавцем, керуючись нормами ст. 58 Закону України Про виконавче провадження , було направлено на адресу сторін виконавчого провадження акт визначення вартості рухомого майна з урахуванням вимог Інструкції з примусового виконання рішень суду. Того ж дня, державним виконавцем було підготовлено та було направлено повторне подання про виділення частки квартири боржника до Зарічного районного суду м. Суми з повним пакетом необхідних документів. 17.06.2013 року державним виконавцем було підготовлено та було направлено пакет документів із заявкою для здійснення заходів щодо передачі рухомого майна на реалізацію та організацію конкурсу до Головного управління юстиції у Сумській області. 04.07.2013 року до відділу ДВС СМУЮ надійшов договір № 04/178-13 КТ про надання послуг по організації та проведенню реалізації арештованого майна на комісійних умовах, згідно якому торгівельною організацією було визначено СП Юстиція . 19.07.2013 року до відділу надійшла ухвала № 591/4381/13-к від 27.06.2013 року Зарічного районного суду м. Суми, згідно якій подання державного виконавця про виділення частки було задоволено та було визначено 1/2 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, у праві власності ОСОБА_3. Того ж дня, керуючись ст. 13 Закону України Про виконавче провадження , державним виконавцем було винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення 1/2 частки квартири. У звязку з витратами, повязаними з виконанням дій по здійсненню звіту з незалежної оцінки майна, а саме: 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, 13.08.2013 року надійшов лист від субєкта оціночної діяльності з проханням перерахувати авансовий внесок. 06.09.2013 року до відділу ДВС СМУЮ надійшло повідомлення від торговельної організації СП Юстиції , згідно якому рухоме майно не реалізовано у звязку з відсутністю покупців. Того ж дня, керуючись ст. 62 Закону України Про виконавче провадження , державним виконавцем було проведено уцінку вищезазначеного майна. Водночас державним виконавцем, відповідно до норм ст. 42 Закону України Про виконавче провадження , було направлено повідомлення до Сумської торгово-промислової палати щодо перерахування авансового внеску субєкту оціночної діяльності субєкту господарюванню для виготовлення звіту про незалежну оцінку майна, а саме: 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. 17.10.2013 року до відділу ДВС СМУЮ надійшло повідомлення від торгівельної організації СП Юстиції , згідно якому рухоме майно не реалізовано у звязку з відсутністю покупців. 29.10.2013 року, в силу ч. 1 ст. 62 Закону України Про виконавче провадження , державним виконавцем було проведено повторну уцінку рухомого майна. В силу ч. 1 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. 02.12.2013 року начальником відділу ДВС СМУЮ було підготовлено розпорядження № 86 про вжиття заходів щодо зняття з реалізації арештованого майна на підставі листа № 41-08/41/1397 від 28.11.2013 року ДВС України щодо розірвання з Сумською філією ПП СП Юстиція договорів про надання послуг по організації та проведенню аукціонів, прилюдних торгів з реалізації арештованого майна та з метою забезпечення контролю за виконавчими провадженнями, по яким майно було знято в реалізації. Того ж дня від Сумської філії ПП СП Юстиція надійшло повідомлення про розірвання з ними договорів про надання послуг по організації та проведенню реалізації арештованого майна. В звязку з вищевикладеним арештоване рухоме майно, яке належить ОСОБА_3 було знято з реалізації. 16.12.2013 року державним виконавцем було направлено на адресу Сумської торгово-промислової палати листа щодо перерахування авансового внеску в сумі 700,00 грн. у звязку з затратами, повязаними з виконанням дій по незалежній оцінці майна, та розяснено про те, що в силу ч. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження у разі якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчий дій, авансування яких передбачено Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа на адресу стягувача буде повернуто виконавчий документ без подальшого виконання. 25.02.2014 року державним виконавцем було підготовлено та було направлено пакет документів із заявкою для здійснення заходів щодо передачі рухомого майна на реалізацію та організацію конкурсу до Головного управління юстиції у Сумській області. Щодо описаного та арештованого нерухомого майна, а саме: 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, з урахуванням вимог листа Головного управління юстиції у Сумській області від 05.02.2014 року, була повідомлена інформація щодо залучення в подальшому субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні під час здійснення незалежної оцінки майна боржника, а саме: ТОВ Консалтинговий центр Маркон та ТОВ Пан , в звязку з чим державним виконавцем була відкликана постанова про залучення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, а саме: ОСОБА_6 та була винесена нова постанова про залучення організації ТОВ Консалтинговий центр Маркон . В звязку з тривалим ненаданням відповіді від ТОВ Консалтинговий центр Маркон державним виконавцем було винесено постанову про залучення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, а саме: ФО ОСОБА_7 . Згідно повідомлення СОД ОСОБА_7 витрати, повязані з виконанням дій по незалежній оцінки майна, становлять 700,00 грн. . Державним виконавцем неодноразово на адресу стягувача направлялись листи в порядку ст. 42 Закону України Про виконавче провадження з проханням перерахувати авансовий внесок СОД ОСОБА_7 для виготовлення звіту з незалежної оцінки нерухомого майна та було розяснено порядок п. 4 сч. 1 т. 47 Закону України Про виконавче провадження якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа на адресу стягувача будуть повернуто виконавчий документ без подальшого виконання. В одній із відповідей Сумської торгово-промислової палати йшлось про те, що вони жодного разу не оспорювали і не мали намірів оспорювати вартість майна і, таким чином, законних підстав для перерахування авансового внеску немає. На підставі Тимчасового положення Про реалізацію майна на електронних торгах рухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_3 , було передано на реалізацію. Електронні торги рухомого майна, що на праві власності належить ОСОБА_3 , були призначені на 13.04.2015 року. При цьому державним виконавцем було поновлено запити до органів, установ, які уповноважені здійснювати реєстрацію прав власності на окремі види майна. Після реалізації рухомого майна та відмови стягувача авансувати витрати, повязані з виготовленням звіту по незалежні оцінці майна, буде вирішене питання про повернення виконавчих документів стягувачу, який не позбавлений права повторно предявити виконавчий лист на виконання. Рухоме майно було реалізовано частково, а саме: мікрохвильова піч, про що свідчить протокол № 72658 від 14.04.2015 року, а також акт державного виконавця під реалізацію рухомого майна на електронних торгах. Грошові кошти, які надійшли від реалізації рухомого майна на депозитний рахунок відділу ДВС СМУЮ, були розподілені в порядку ст. ст. 43, 44 Закону України Про виконавче провадження , та були перераховані стягувачу в загальному розмірі 281,82 грн. . 27.03.2015 року державним виконавцем в силу ст. 11 Закону України Про виконавче провадження було направлено подання до Зарічного районного суду м. Суми про обмеження боржника у праві виїзду за межі України, однак, у задоволенні подання судом було винесено ухвалу про відмову у звязку з необґрунтованістю. Державний виконавець діяв у межах та у спосіб, визначений виконавчим документом, з урахуванням вимог чинного законодавства, спрямовані на повне, своєчасне та неупереджене виконання рішення суду. Згідно повторних відповідей з правореєструючих органів за боржником майна не зареєстровано. Згідно довідки ДПІ інформація щодо отримання джерел доходів боржника, встановлення номерів рахунку, відкритих у банках та інших фінансових установах, відсутня. 07.06.2016 року, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження , державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, копії якої разом з виконавчим документом було направлено на адресу Сумської торгово-промислової палати. Одночасно вона повідомляє про те, що залишок боргу по виконавчому документу складає 23074,96 грн. . Слід зазначити, що стягувач ні разу не звертався до відділу ДВС СМУЮ зі скаргою, не оскаржував дії та процесуальні документи виконавчого провадження, при цьому майже не реагував на листи та повідомлення державного виконавця, не реалізуючи при цьому право та обовязки, як сторони виконавчого провадження. У звязку з вищевикладеним вона просила вважати скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню (вхідний 27303 від 17.08.2016 року) (а. с. 15 19) .

У відкритому судовому засіданні представника заявника (стягувача) за довіреністю ОСОБА_1 скаргу підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в скарзі. Він просив скасувати постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міською управління юстиції ОСОБА_4 від 07.06.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

У відкритому судовому засіданні старший державний виконавець Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 скаргу не визнала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в запереченні на скаргу. Вона просила відмовити в задоволенні скарги.

Ознайомившись із скаргою, вислухавши пояснення представника заявника за довіреністю: ОСОБА_1 , пояснення державного виконавця Козирь О. В. , дослідивши документи, додані до скарги, документи, додані до заперечення на скаргу, дослідивши судові рішення, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі вільного доступу, суд дійшов до наступного висновку.

Із змісту вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.05.2012 року по справі № 1806/5630/12, провадження № 1/1806/370/12 вбачається, що цивільний позов, заявлений Сумською торгово-промисловою палатою про відшкодування збитків від злочину розміром 231213,60 грн. , підлягає частковому задоволенню у межах предявленого обвинувачення на підставі визнання підсудною позовних вимог та доведеності факту привласнення нею даних коштів шляхом службового підроблення. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь Сумської торгово-промислової палати у відшкодування збитків від злочину розміром 231213,60 грн. . Вирок набрав законної сили 28.05.2012 року (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/24068550) .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02.04.2013 року по справі № 591/2712/13-к, провадження № 1-в/591/59/13 заяву ОСОБА_8 про поновлення строку для предявлення виконавчого листа № 1-6/11 року до виконання було повернуто. Було ухвалено розяснити заявнику, що вона має право звернутися з вказаною заявою до Недригайлівського районного суду Сумської області. Ухвала набрала законної сили (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/50273002) .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27.06.2013 року по справі № 591/4381/13-к, провадження № 1-в/591/82/13 подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції було задоволено. Було ухвалено визначити 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 у праві власності ОСОБА_3. Ухвала набрала законної сили (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/32139393) .

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України) .

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ч. 2 ст. 55 Конституції України) .

Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України (ч. 5 ст. 124 Конституції України) .

Основними засадами судочинства є, в тому числі, обовязковість рішень суду (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України) .

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (ч. 1 ст. 14 ЦПК України) .

Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок (ч. 4 ст. 61 ЦПК України) .

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010 року (із змінами і доповненнями) судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Із змісту абз. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України Про судоустрій і статус суддів вбачається, що єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечується, в тому числі, обовязковістю виконання на території України судових рішень.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України Про виконавче провадження № 606-XIV від 21.04.1999 року (із змінами і доповненнями) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) , які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення) .

Із змісту п. 19 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження вбачається, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача.

У відповідності до ч. 6 ст. 20 Закону України Про виконавче провадження у разі якщо у процесі виконавчого провадження зясувалося, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, недостатньо для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, але майно боржника виявлено на території іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець звертає стягнення на таке майно в порядку, передбаченому цим Законом, за погодженням з начальником відділу державної виконавчої служби, якому він підпорядкований, та за умови, що стягувач авансує витрати на організацію та проведення виконавчих дій. Про вчинення виконавчих дій на території іншого органу державної виконавчої служби державний виконавець повідомляє начальникові такого органу. У разі якщо стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій на території іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець звертає стягнення на наявне майно боржника і після розподілу стягнутих коштів, якщо їх обсяг недостатній для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, надсилає виконавчий документ до органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням іншого майна боржника. За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

Згідно ч. 2 ст. 31 Закону України Про виконавче провадження за умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

Із змісту п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України Про виконавче провадження вбачається, що кошти виконавчого провадження складаються, в тому числі, з авансового внеску стягувача на організацію та проведення виконавчих дій.

Згідно ст. 42 Закону України Про виконавче провадження з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягувач може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом. Після завершення виконавчого провадження авансовий внесок повністю повертається стягувачу, якщо інше не передбачено цим Законом.

Із змісту п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 43 Закону України Про виконавче провадження вбачається, що розподіл стягнутих державним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаної від реалізації майна боржника) здійснюється у такому порядку: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок сторін та інших осіб на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати державної виконавчої служби, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, не покриті авансовим внеском сторін та інших осіб.

Із змісту п. 4 ч. 1, ч. 3, 4 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження вбачається, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа. У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску разом із звітом державного виконавця про його використання. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обовязковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 61 Закону України Про виконавче провадження у разі письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, державний виконавець повертає зазначені предмети боржникові під розписку і виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. При цьому внесений стягувачем авансовий внесок поверненню не підлягає.

Згідно ч. 5 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження у разі відсутності документів, що характеризують обєкт нерухомості, у звязку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення таких документів здійснюється у встановленому порядку за рахунок коштів стягувача. У разі якщо стягувач у двадцятиденний строк з дня одержання відповідного повідомлення державного виконавця не авансує витрати, повязані з підготовкою документів, що характеризують обєкт нерухомості, арешт з нього знімається.

Згідно абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах № 6 від 07.02.2014 року (із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 03.06.2016 року) , виходячи зі змісту ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження безумовного виконання в повному обсязі вищезазначених судових рішень, а саме: - вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.05.2012 року по справі № 1806/5630/12, провадження № 1/1806/370/12, який 28.05.2012 року набрав законної сили, в частині цивільного позову; - ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 27.06.2013 року по справі № 591/4381/13-к, провадження № 1-в/591/82/13, яка набрала законної сили, у порушення імперативних вимог ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ч. 1 ст. 14 ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає, що наявні всі необхідні та достатні підстави для скасування постанови старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міською управління юстиції ОСОБА_4 від 07.06.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки внесення стягувачем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певної грошової суми (авансового внеску) для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини є правом, а не обовязком стягувача, а також оскільки виконання державним виконавцем судових рішень є обовязком, а не правом державного виконавця.

Крім того, суд бере до уваги те, що стаття 52 Закону України Про виконавче провадження не містить пункт 6, а містить частину 6 (а. с. 15) ; стаття 62 Закону України Про виконавче провадження не містить пункт 1, а містить частину 1, а стаття 63 Закону України Про виконавче провадження не містить пункт 1, а містить частину 1 (а. с. 17) .

Крім того, суд бере до уваги те, що ухвала Зарічного районного суду м. Суми від 02.04.2013 року по справі № 591/2712/13-к, провадження № 1-в/591/59/13 взагалі не має ніякого відношення до розгляду даної справи (а. с. 16) .

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що скаргу президента Сумської торгово-промислової палати ОСОБА_2 на дії державного виконавця, слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 208 210, 213, 218, 222, 387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу президента Сумської торгово-промислової палати ОСОБА_2 на дії державного виконавця, задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міською управління юстиції ОСОБА_4 від 07.06.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Ухвала про задоволення скарги на дії державного виконавця може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Сумської області через суд першої інстанції Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив оскаржуване судове рішення (постановив ухвалу) .

Головуючий: І.Г. Бичков