Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1870/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Бугайченко Т. А.
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

20.09.2016 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

суддів - Черненко В.В., Мурашко С.І.

секретар - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.06.2016 року, у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Мохна С.О., -

ВСТАНОВИЛА :

08.02.2016 року ОСОБА_2 звернувся у суд з скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Мохна С.О. та просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо визначення розміру доплати та зобов'язати державного виконавця у визначений законом строк передати стягувачу ОСОБА_2 комплекс будівель та споруд, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом. Скарга мотивована втратою чинності звіту про оцінку майна у виконавчому провадженні та тим, що державним виконавцем неправильно здійснено розрахунок суми боргу , що підлягає стягненню на його користь, враховуючи обчислення суми боргу в іноземній валюті . Справа розглядалася неодноразово і останньою ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.06.2016 року скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково. Визнано дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби у Кіровоградській області Мохна С.О. щодо визначення різниці (доплати) між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягає стягненню на користь стягувача ОСОБА_2, з врахуванням даних вартості майна заснованих на звіті про оцінку майна від 13.05.2015 року та рецензії на звіт від 21.07.2015 року - неправомірними. В задоволенні решти вимог - відмовлено. У апеляційній скарзі Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.06.2016 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_2 ухвалу суду першої інстанції у частині відмови в решті вимог не оскаржує, і в цій частині ухвала апеляційним судом не перевіряється. Сторони у судове засідання не з»явилися, належним чином повідомлені. Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.3 ч.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити ухвалу з підстав, передбачених ст.. 312 ЦПК України. Задовольняючи частково скаргу , суд першої інстанції зазначив, що вважає доведеними обставини, які свідчать про втрату чинності звіту про оцінку майна у виконавчому провадженні на час відправлення стягувачу повідомлення від 26 січня 2016 року. При цьому суд дійшов висновку, що надіслання державним виконавцем 26 січня 2016 року стягувачеві листа з пропозицією вирішити питання про залишення за собою майно, вартість якого визначена на підставі звіту про його вартість від 13 травня 2015 року та рецензії на звіт від 21.07.2015 року, є безумовною підставою вважати порушенням майнових прав стягувача, оскільки звіт про вартість майна станом на 26 січня 2016 року фактично втратив чинність.

Разом із тим, погодитися з таким висновком суду першої інстанції неможливо виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено і сторонами не оспорюється , що 13.10.2014 року державним виконавцем ВДВС Олександрійського МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача на підставі виконавчого листа № 2/398/315/14-ц від 09.10.2014 року виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу 2 913 768 грн. 00 коп., що еквівалентно 225000 доларів США та судовий збір в сумі 4827 грн.

Постановою в.о. начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 30.10.2014 року, у зв'язку зі складністю виконання, виконавче провадження було передано на виконання до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Кіровоградській області.

На підставі ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову від 07.11.2014 року про прийняття до виконання виконавчого провадження, цього ж дня винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, оголошено заборону на його відчуження та постанову про відкладення провадження виконавчих дій.

Зазначені постанови направлені стягувачу та боржнику з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Державним виконавцем проведено виконавчі дії з виявлення майна належного боржнику, проте з отриманих відповідей від УДАІ УМВС України в Кіровоградській області, держсільгоспінспекції, ДПА України, державної авіаційної служби України встановлено, що у боржника майно відсутнє.

Державний виконавець звернувся до стягувача у виконавчому провадженні із пропозицією авансувати витрати, як передбачено ст. 42 Закону «Про виконавче провадження», та роз'яснив, що авансовий внесок повністю повернеться.

Після отримання технічної документації на арештовані об'єкти нерухомості, державним виконавцем було винесено постанову від 06.03.2015 року та призначено експерта суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

14.05.2015 року до відділу ДВС надійшов звіт про незалежну оцінку майна, вартість якого склала 3 576 709 грн. 00 коп. і 15.05.2015 року поінформовано сторони виконавчого провадження про результати визначення вартості.

ОСОБА_4, подав заперечення щодо результатів оцінки майна, наполягав на призначенні рецензування звіту, яке було задоволено та 18.06.2015 року призначено рецензування звіту шляхом винесення постанови про призначення рецензента суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Експерт-Центр» в особі директора Писаренка М.В., результати проведення рецензування звіту про незалежну оцінку нерухомого майна належного ОСОБА_4 надійшли 21.07.2015 року, у якому зазначено , що вартість складає 3 777 038 грн. 00 коп., про що сторони були повідомлені.

28.08.2015 року до управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області направлено заявку на реалізацію арештованого майна.

09.10.2015 року електронні торги не відбулися у зв'язку із відсутністю допущених учасників торгів, і на підставі ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем складено акт про проведення уцінки майна на 5 відсотків - 3 588 186 грн. 10 коп., 31.11.2015 року електронні торги також не відбулися - оскільки по лоту № 107871 були відсутні допущені учасники, проведено повторну уцінку майна на 10 відсотків при цьому вартість майна склала 3 408 776 грн. 80 коп. Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Кіровоградській області на адресу стягувача 26.01.2016 року надіслано лист, рекомендованою з повідомленням кореспонденцією, щодо залишення за собою нереалізоване майно, яким було повідомлено та роз'яснено, що електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_4, а саме: комплекс будівель та споруд: контора - літ. А, вбиральня - літ Б, АЗС - літ. Д1, майстерня, - літ. Е, бойлерна - літ. Ее1, склад - літ М, ангар - літ. И, трансформаторна - літ П, дизельна - літ. ПІ, прохідна - літ. Р, БМЗ - літ. Т, огорожа - літ. №1, вартість якого складає 3 777 038,00 грн. без ПДВ, не відбулися у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів. У зв'язку з чим, керуючись ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» запропоновано стягувачу - ОСОБА_2 вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого майна в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом. Вказаним листом державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Кіровоградській області стягувачу було роз'яснено п. 8 ст. 62 Закону, за яким у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження від державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, стягується виконавчий збір та штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Додатково зазначено, що оскільки борг за виконавчим листом складає 2 918 595 грн., а початкова вартість арештованого майна (як визначено п. 9 ст. 62 Закону), - 3 777 038 грн., то різниця між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 складає 858 443 грн. Також державним виконавцем ДВС було роз'яснено, що якщо ОСОБА_2 у 15-денний строк з моменту отримання даного повідомлення письмово не заявить про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно та відповідно у вказаний строк не внесе на рахунок для обліку депозитних сум (рахунок зазначено у листі) різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню за виконавчим документом на користь стягувача, арешт з майна знімається, воно повертається боржникові, а виконавчий документ у разі відсутності у боржника іншого майна на яке може бути звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом повертається стягувачеві.

Як встановлено апеляційним судом, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 у 15-денний строк з моменту отримання даного повідомлення письмово заявив відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Кіровоградській області про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно. Разом із тим ОСОБА_2, не подавши відповідної заяви про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, не погоджується із розміром різниці між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 у розмірі 858 443 грн. Постановляючи оскаржувану ухвалу , суд першої інстанції зазначив, що доводи представника заявника на те, що державний виконавець неправильно провів розрахунок суми боргу, що підлягає стягненню суд визнає безпідставними, оскільки на виконанні перебуває виконавчий документ про стягнення коштів в національній валюті України - гривні, а не в доларах США. Ухвала суду в цій частині не оскаржена, а тому виходячи з зазначених обставин, різниця між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 у розмірі 858 443 грн. визначена державним виконавцем правильно. При вирішенні питання чи порушено майнові права стягувача , визначенням вартості арештованого майна на підставі звіту про його вартість від 13 травня 2015 року та рецензії на звіт від 21.07.2015 року, колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Оскільки ОСОБА_2 не виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, визначення вартості арештованого майна на підставі звіту про його вартість від 13 травня 2015 року та рецензії на звіт від 21.07.2015 року жодним чином не порушує будь-яких його прав.

Крім цього слід зазначити, що відповідно до ч.9 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» майно, передається стягувану за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Повторної оцінки майна до передачі його стягувачу ні зазначеною статтею , ні будь-якою іншою нормою матеріального права не передбачено, а тому дії державного виконавця відповідають вимогам діючого законодавства. Виходячи з вищезазначеного , колегія суддів дійшла висновку , що оскаржувана ухвала у частині задоволених вимог постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права , що є підставою для її скасування у цій частині з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні цих вимог скарги. Керуючись ст. ст.. 3, 15, п.3 ч.2 ст. 307, п.2 ст. 312, ст.ст. 313-315, 319, 387, 388 ЦПК України , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області - задовольнити частково. Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.06.2016 року у частині визнання дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби у Кіровоградській області Мохна С.О. щодо визначення різниці (доплати) між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягає стягненню на користь стягувача ОСОБА_2, з врахуванням даних вартості майна заснованих на звіті про оцінку майна від 13.05.2015 року та рецензії на звіт від 21.07.2015 року неправомірними - скасувати та у задоволенні зазначених вимог скарги - відмовити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області , , понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги у сумі 1378.00 грн. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - суддя

Судді :