Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3207/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

14 вересня 2016 року Придніпровський районний суд м. Черкаси

під головуванням судді Кондрацької Н.М.,

при секретарі Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до КП «Придніпровська СУБ» ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 міська рада про визнання наймачем житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

До Придніпрповського районного суду м. Черкаси з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 з вимогами до КП «Придніпровська СУБ» ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 міської ради про зміну договору найму жилого приміщення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з липня 2012 року по час подання позовної заяви продиває за адресою АДРЕСА_1. Наймачем даного приміщення на момент її вчселення і з 12.04.1989 був її батько ОСОБА_3, що підтверджується ордером № 9738 від 12.04.1986. З батьком вони мешкали однією сім»єю, мали спільний бюджет, спільно харчувались, вели господарство, мали близькі та теплі стосунки. 27.10.2015 батько помер. Позивачем були здійснено поховання та поминальні заходи. Дане житлове приміщення є єдиним місцем проживання. 16.03.2016 позивач звернулась до КП «Придніпровська СУБ» з заявою про укладання договору найму житлового приміщення та переоформлення особового рахунку зі сплати квартирної плати на її ім»я.На письмове звернення позивач отримала відповідбщодо неможливостізміни договору найму, оскільки відсутня згода наймача. Просить визнати седе наймачем хитлового приміщення за вказаною адресою, визнати право користування житловим приміщенням, зобов»язати КП «Придніпрповська СУБ»укласти з ОСОБА_1 договір найму жилого приміщення та закріпити за нею окремий особовий рахунок на житлове приміщення.

В подальшому змінила позовні вимоги та остаточно просила визнати її наймачем житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2.

В засіданні пояснила, що з батьком проживала тривалий час, а саме з липня 2012 року, вели спільне господарство.

Представник КП «Придніпровська СУБ» ОСОБА_2 міської ради заперечував щодо задоволення позову та надав письмові заперечення, в подальшому при вирішенні питання про задоволенні позовних вимог поклався на розсуду суду.

Представник ОСОБА_2 міської ради при вирішенні питання щодо позовних вимог поклалась на розсуду суду.

Свідок ОСОБА_4 суду повідомила, що з 90 років проживає в під»їзді з ОСОБА_3, батьком ОСОБА_5, їй відомо те, що позивач з 2012 року проживає з батьком. Після його смерті також приживає в квартирі АДРЕСА_3.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача ОСОБА_2 міської ради, представника третьої особи КП «Придніпровська СУБ» ОСОБА_2 міської ради, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з положенням ст. 129 ЖК України єдиною підставою для вселення на жилу площу у гуртожитку є ордер, який видається адміністрацією підприємства, установи, організації на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку.

Згідно п.п. 9, 10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, на підставі ордеру № 9738 від 12.04.1986, була надана для проживання квартира ІНФОРМАЦІЯ_1, площею 27,6 кв.м.

27.10.2015 року наймач ОСОБА_6 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси ОСОБА_2 міського управління юстиції Черкаської області 21.01.2016.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.05.1966 та свідоцтвом про укладання шлюбу від 23.05.1987.

Відповідно до ст. 61 ЖК України користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Договір найму житлового приміщення укладається в письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну відповідальність за зобов'язання, що випливають з зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки.

Відповідно до ст. 65 ЖК України, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

В пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового законодавства» роз'яснено, що вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 вселилася в квартиру АДРЕСА_4 (ОСОБА_7) в м. Черкаси з дотриманням встановленого законом порядку, в якості члена сім'ї наймача ОСОБА_3, та набула в зв»язку з цим права користування даним житловим приміщенням, але після смерті батька ОСОБА_3 вона не визнана наймачем вказаної квартири, в з»язку з відмовою відповідача вирішити дане питання в добровільному порядку, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, ст. ст. 61, 64, 65, 106, 129 ЖК України, постановою Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового законодавства» №2 від 12.04.1985 року, Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до КП «Придніпровська СУБ» ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 міська рада про визнання наймачем житлового приміщення задоволити.

Визнати ОСОБА_1 наймачем житлового приміщення за адресою АДРЕСА_5.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 10 днів з дня його оголошення.

Головуючий: ОСОБА_8