Справа № 197/869/16-ц
Номер провадження № 2/197/441/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 вересня 2016 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ліснецького І.В.,

за участі секретаря Піско Л.В.,

у відсутність сторін сторони надали заяви про розгляд справи в їх відсутність,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в смт. Широке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищна рада Широківського району Дніпропетровської області , третя особа ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 державна нотаріальна контора , ОСОБА_2 управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки суд,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04 жовтня 2015 року в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області помер її батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до дня своєї смерті був зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2. Місцем відкриття спадщини, згідно статті 1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця - смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, відповідно до свідоцтва про прово на спадщину за законом від 05 листопада 2014 року виданого, державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_6 вона та померлий ОСОБА_5 є спадкоємцями майна ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 27 жовтня 2000 року є; в 1/2 (одній другій) частці вона її дочка - ОСОБА_1 та в 1/2 (одній другій) частці її чоловік ОСОБА_5. Вартисть спадкового майна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП N° 0177618 від 09 червня 1997 року, розміром 5.60 га, складає 18307 ( вісімнадцять тисяч триста сім ) гривень. Бажаючи прийняти спадщину після померлого 04 жовтня 2015 року батька ОСОБА_5 вона як спадкоємець за законом в установлений законом строк звернувся до державної нотаріальної контори з цього питання. Однак, 13 липня 2016 року, державний нотаріус ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_6 виніс постанову про відмову - ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини земельної ділянки площею 2.7124 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 селищної ради Дніпропетровської області після смерті батька - ОСОБА_5, померлого 04 жовтня 2015 року.

Позивач ОСОБА_1, до суду надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та просить їх задовольнити а.с.34

Представники відповідача ОСОБА_2 селищної ради Широківського району Дніпропетровської області до суду надали заяву, про розгляд справи в їх відсутність позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення а.с. 24.

Третя особа ОСОБА_2 державна нотаріальна контора Дніпропетровської області та ОСОБА_2 управління юстиції Дніпропетровської областіналежним чином повідомлені до суду не з'явились.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України , особа , яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності .

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Позивач по справі - ОСОБА_1 у березні 2016 року, звернулася із заявою до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину, що відкрилася після смерті батька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 04 жовтня 2015 року. Спадкове майно складається з 1/2 частини земельної ділянки площею 2.7124 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 селищної ради Дніпропетровської області.

Спадкоємцями після смерті батька - ОСОБА_5 є також її сестри - ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, у встановлений законом строк, не подали. Вони також не подали до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини та не скористалися своїм правом відмовитися від спадщини на мою користь.

До суду ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надали заяву , в якій відмовляються від вказаної спадщини на користь ОСОБА_1 а.с. 27, 31.

13 липня 2016 року, державний нотаріус ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_6 видано постанову про відмову - ОСОБА_1 у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини земельної ділянки площею 2.7124 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 селищної ради Дніпропетровської області після смерті батька - ОСОБА_5, померлого 04 жовтня 2015 року. Вчинити нотаріальні дії, а саме видати їй свідоцтва нотаріус вважає неможливим, з слідуючих підстав: вищевказане спадкове майно належало ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 14 листопада 2015 року Реєстраційною службою ОСОБА_2 районного управління Дніпропетровської області. Враховуючи, що ОСОБА_5 помер 04 жовтня 2015 року можна стверджувати що такий правовстановлюючий документна частину земельної ділянки - Свідоцтво про право власності, не відповідає вимогам законодавства України, так як документ видано вже після смерті ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 листопада 2014 року виданого, державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_6 вона та померлий ОСОБА_5 є спадкоємцями майна ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 27 жовтня 2000 року є; в 1/2 (одній другій) частці вона її дочка - ОСОБА_1 та в 1/2 (одній другій) частці її чоловік ОСОБА_5. Вартисть спадкового майна, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП N° 0177618 від 09 червня 1997 року, розміром 5.60 га, складає 18307 ( вісімнадцять тисяч триста сім ) гривень.

03 лютого 2015 року позивачка та ОСОБА_5 звернулися до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Дніпропетровської області з проханням надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою. Розпорядженням голови районної державної адміністрації Широківського району Дніпропетровської області № Р-56/0/392-15 від 25 лютого 2015 року йому та ОСОБА_5 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у спільну часткову власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_2 селищної ради (колишнє КСП ім. Фрунзе) Широківського району Дніпропетровської області.

У липні 2015 року проект землеустрою було розроблено і передано на затвердження районної державної адміністрації Широківського району Дніпропетровської області.

27 липня 2015 року відділом Держземагенства у ОСОБА_2 районі Дніпропетровської області було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки на ім'я ОСОБА_5 та присвоєно кадастровий номер :01:014:0189.

У вересні 2015 року проект землеустрою та інші документи на земельну ділянку площею 2.7124 гектарів було передано до ОСОБА_2 районного управління юстиції Дніпропетровської області для реєстрації права власності на ім'я ОСОБА_5.

04 жовтня 2015 року помер ОСОБА_5.

З невідомих їй причин реєстрація права власності відбулася після смерті її батька.

Після його смерті відкрилась спадщина, на 1/2 частини земельної ділянки площею 2.7124 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 селищної ради Дніпропетровської області.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно пункту "г" ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" Земельного Кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 Земельного Кодексу України).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» розяснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Померла ОСОБА_8 розпочала процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, проте померла, не завершивши її та не отримавши правовстановлюючого документа на земельну ділянку - державного акта на право власності. Право на завершення процедури приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлій на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача як спадкоємця померлої.

Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а тому за позивачем в порядку захисту її спадкових прав необхідно визнати право на завершення процедури приватизації та одержання у власність земельної ділянки, право на яку мав померлий ОСОБА_5.

Враховуючи викладене, суд керуючись ст.ст. 81, 116, 125 Земельного Кодексу України, ст.ст. 373, 1216, 1217, 1219, 1223, Цивільного Кодексу України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді цивільних справ», листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», ст.ст. 208, 209, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищна рада Широківського району Дніпропетровської області , третя особа ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 державна нотаріальна контора , ОСОБА_2 управління юстиції Дніпропетровської області про визнання права в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, в порядку спадкування за законом, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею право на спадщину, на 1/2 частину земельної ділянки площею 2.7124 гектарів, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_2 селищної ради Дніпропетровської області після смерті батька - ОСОБА_5, померлого 04 жовтня 2015 року і яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 листопада 2014 рокута отримання на імя ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на вказану вище земельну ділянку.

Судові витрати віднести на рахунок позивача за його вимогою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

СУДДЯ І.В. ЛІСНЕЦЬКИЙ