Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №810/4725/2012
Провадження №22ц/778/1391/16 Головуючий у 1 інстанції: Ачкасов О.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді: Каракуші К.В.,

суддів: Гончар М.С.,

ОСОБА_2

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 15 листопада 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ересте Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Ерсте Банк» (далі ПАТ «Ерсте Банк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі ПУАТ «Фідобанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором з солідарних боржників.

У позові зазначав, що 19.09.2008 року між ОСОБА_5 та ВАТ «Ерсте Банк», був укладений кредитний договір № 014/10614/2/23239 відповідно до умов якого Банк надав ОСОБА_5 кредит у сумі 230 000,00 доларів США, зі строком повернення кредиту до 18.09.2033 року зі сплатою 12,5% річних для придбання житлового будинку.

З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_5 за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 014/10614/2/23239 ПФО від 19 вересня 2008року згідно якого ОСОБА_3 несе повну солідарну відповідальність за повернення ОСОБА_5 кредитних коштів.

Посилаючись на те, що станом на 05.10.2011 року заборгованість ОСОБА_5 по вказаному кредитному договору становить 679 566,96 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 05.10.2011р. складає 5 417 983,50 грн., яка складається з: заборгованості по основній сумі кредиту 226 700,00 доларів США, заборгованості по відсоткам 76 027,49 доларів США; пені за порушення графіку погашення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків 376 839,47 доларів США, позивач просив стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 вказану заборгованість.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 15 листопада 2012 року позов ПАТ «Ерсте Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Ерсте Банк» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 014/10614/2/23239 від 19.09.2008 року у розмірі 679 566,96 доларів США, що еквівалентно 5 417 983,50 грн. Вирішено питання судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12 листопада 2014 року вказане рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені скасовано та ухвалено відмовити у задоволенні цих вимог, у звязку із чим ухвалено нове рішення наступного змісту.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором № 014/10614/2/23239 від 19.09.2008 року у розмірі 302 727,49 доларів США, що еквівалентно 2 413 079,39 грн., з яких заборгованість за кредитом - 226 700,00 доларів США, та заборгованість за відсотками у сумі 76 027,49 доларів США, що еквівалентно 606 144,37 грн.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Апеляційне провадження в порядку ст.318 ЦПК України порушено за апеляційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4 В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду в частині солідарного стягнення з неї заборгованості за кредитним договором та в цій частині ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Доводами апеляційної скарги є те, що вказаний позов банку подано по закінченню будь-яких строків (шість місяців або рік), встановлених ч.4 ст.559 ЦК України.

У судове засідання апеляційного суду сторони у цій справі, які належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, про що свідчать зворотні поштові повідомлення, не зявились. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Така неявка сторін до суду апеляційної інстанції у відповідності до приписів ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доводів судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково указаний позов суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку відповідно до вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог, наявності підстав, передбачених ст. ст. 526, 553, 554, 611, 625-631, 1052, 1054 ЦК України, для солідарного стягнення з відповідача ОСОБА_3 як поручителя заборгованості за кредитним договором, яка утворилася у зв'язку з невиконанням позичальником належним чином взятих за кредитним договором зобов'язань.

Згідно зі ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Частиною 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Встановлено, що у п.5.2.3 договору поруки визначено, що порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного строку з дня настання терміну виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя (т.1, а.с.17).

З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір, на забезпечення якого укладено договір поруки, був укладений 19 вересня 2008 року зі строком повернення кредиту до 18 вересня 2033 року. Посилаючись на те, що станом на 05.10.2011 року боржник допустив прострочену заборгованість, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1759,07 доларів США та відсотками 76027,49 доларів США, в порядку ч.2 ст.1050 ЦК України банк використав право дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судом апеляційної інстанції досліджені досудові вимоги банку до боржника та поручителя, з яких вбачається, що банк визначив строк до 04 квітня 2010 року для погашення заборгованості (т.1, а.с.26,27).

Отже, банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України і п. 6.5 кредитного договору використав право дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, змінив строк виконання основного зобов'язання до 04 квітня 2010 року, і предявив позов до боржника та поручителя 11 жовтня 2011 року (т.1, а.с.3), тобто в межах трирічного строку визначеного у договорі поруки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що договір поруки є припиненим не ґрунтуються на вимогах закону та суперечать умовам договору поруки.

Посилання відповідача на правові позиції Верховного Суду України не спростовують правильності вирішення справи, оскільки зазначені у апеляційній скарзі правові позиції стосуються правовідносин, у яких сторони не визначили строку, після закінчення якого порука припиняється, проте у вказаній справі сторони такий строк обумовили.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає обставинам справи, постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317-319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 15 листопада 2012 року, яке рішенням апеляційного суду Запорізької області від 12 листопада 2014 року скасоване в частині стягнення пені, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:

Дата документу Справа №