Справа № 131/820/16-ц
Провадження № 2/135/228/16
УХВАЛА

06.09.2016 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

судді Корнієнка О.М.,

при секретарі Паладій В.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

До розгляду справи по суті відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічний позов про визначення місця проживання дитини.

В судовому засіданні відповідач просив приєднати поданий зустрічний позов до первісного позову. Дану позицію підтримала представник відповідача у поданій суду письмовій заяві. Вважають, що розгляд питання про місце проживання дитини повязане з первісним позовом, а тому має вирішуватись одночасно.

Позивач заперечувала проти приєднання зустрічного позову. Вказала, що це два різні позови із різним складом учасників, оскільки позов про визначення місця проживання дитини має вирішуватись ще й з участю органу опіки та піклування. Прийняття зустрічного позову затягне розгляд справи про розірвання шлюбу, що суперечить її інтересам, оскільки спільне проживання з відповідачем неможливе, а вона хоче створити нову сімю. При цьому вказала, що справа про розірвання шлюбу вже розглядається судом тривалий час.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, вважає, що зустрічний позов не підлягає спільному розгляду з первісним позовом зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Суд дійшов висновку, що спільний розгляд первісного позову про розірвання шлюбу та зустрічного позову про визначення місця проживання дитини, є недоцільним.

Оскільки вони виникли з різних правовідносин ( у першому випадку з відносин шлюбу, у другому випадку з відносин батьківства), також заявлені вимоги за позовами не можуть зараховуватись і задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Позови мають різні предмети спору, та як наслідок - потребують дослідження неоднорідних обставин та доказів на їх підтвердження, що призведе до затягування розгляду справи.

При цьому судом встановлено, що позивачем подано позов у травні 2016 року. Справа про розірвання шлюбу тривалий час не розглянута. Позивач зазначає, що тривалий розгляд справи суперечить її інтересам. Сторони спільно не проживають, дитина на даний час проживає з матірю, хоча наявний спір про місце проживання дитини.

Тому слід відмовити у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом.

При цьому, суд вважає за необхідне розяснити відповідачу, що він має право звернутись із позовом про визначення місця проживання дитини у загальному порядку.

Керуючись ст. 123, 210 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: