Справа № 225/2815/15-ц
Провадження № 2/225/22/2016
Рішення

іменем України

07 червня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Геря О.Г.,

за участю:

секретарів судового засідання - Євтушенко Л.С., Савченко О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - Попової К.В., Терещенка Д.В., Сірик В.М., Козиревої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Дзержинськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу шахта «Південна», про стягнення заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача недоотриману заробітну плату.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 15 березня 2002 року по 18 лютого 2014 року він перебував у трудових відносинах з ДП «Дзержинськвугілля», де працював у відокремленому підрозділі «шахта Південна» підземним гірничим майстром з повним робочим днем на підземній роботі.

18 лютого 2014 року його було звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України за станом здоров'я, так як за станом здоров'я не зміг виконувати трудові обов'язки. Після звільнення йому стало відомо, що відповідачем невірно нараховувалась і виплачувалась заробітна плата, так як роботодавцем невірно розраховувались розміри мінімальної тарифної ставки (мінімального місячного окладу) робітника 1 розряду, яка є основою для нарахування заробітної плати працівнику. Відповідачем порушено низку встановлених законодавчими актами норм, що регулюють правовідносини стосовно оплати праці, що в свою чергу призвело до порушення його прав і виникнення несплаченої роботодавцем заборгованості по заробітній платі. В добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодовувати розмір недоотриманої заробітної плати, у зв'язку з чим він вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

В подальшому, представник позивача позовні вимоги уточнив, просив суд стягнути з ДП «Дзержинськвугілля» ВП «шахта Південна» недоотриману заробітну плату в сумі 113207 грн. 76 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, проти їх задоволення заперечували, оскільки вважають їх необґрунтованими і недоведеними в суді. Просили суд повністю відмовити в їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, а також підтверджується матеріалами справи, що позивач з 15 березня 2002 року по 18 лютого 2014 року він перебував у трудових відносинах з ДП «Дзержинськвугілля», де працював у відокремленому підрозділі «шахта Південна» підземним гірничим майстром з повним робочим днем на підземній роботі.

18 лютого 2014 року його було звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України за станом здоров'я .

Як вбачається з матеріалів справи, довідки, шахта «Південна» знаходиться в стані фінансових труднощів, оскільки відповідно до технічно-економічних показників роботи шахти має збитки.

Відповідно до ч. 1ст. 15 Закону України «Про оплату праці» форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюється підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про оплату праці» на підприємствах і організаціях, які знаходяться на госпрозрахунку і отримують дотації з бюджету, організація оплати праці здійснюється відповідно до ст. 15 цього Закону, але в межах визначених для них у встановленому порядку сум дотацій та власних доходів з урахуванням умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Працівнику має бути встановлено тарифну ставку чи оклад. При цьому враховуються норми статті 3 Закону, згідно з якою при виконанні норми праці (обсягу робіт) некваліфікованим працівником основна заробітна плата не може бути нижче, ніж мінімальна заробітна плата, та статті 6 Закону, якою встановлено, що на підприємствах організація оплати праці має здійснюватися з урахуванням міжпосадових (міжкваліфікаційних) співвідношень розмірів тарифних ставок (окладів).

Відповідно до вимог ст. 96 КЗпП України основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів).

Згідно зі ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Галузева угода - це нормативний документ, яким встановлюється основні норми, принципи та взаємні зобов'язання сторін стосовно регулювання на галузевому рівні соціально-економічних та трудових відносин у галузі згідно із законодавством, додаткові соціально-економічні гарантії та трудові пільги. Вона укладена з метою посилення соціального захисту працівників галузі і включає зобов'язання сторін, які спрямовані на створення умов для підвищення ефективності роботи Підприємств, реалізації на цій основі професійних, трудових і соціально-економічних гарантій трудящих і трудових колективів.

Угода поширюється на всіх працівників, прийнятих на умовах найму на підприємства, в організації та установи /надалі - Підприємства/, які входять до сфери управління Мінпаливенерго, та на працівників профспілкових органів і підвідомчих їм організацій в частині пільг і гарантій, визначених Угодою, а також оплати праці робітників та службовців за загальними наскрізними професіями (посадами). Положення Угоди діють безпосередньо і поширюються на всіх суб'єктів, які перебувають у сфері дії кожної із Сторін, які підписали цю Угоду.

Норми, положення та умови (далі Норми) Галузевої угоди діють безпосередньо і є обов'язковими для сторін та для застосування під час ведення колективних переговорів на виробничому рівні як мінімальні гарантії.

Відповідно до п.9.4.1. Галузевої угоди передбачено, що умови оплати праці, міжкваліфікаційні та міжпосадові співвідношення, розміри тарифних ставок і посадових окладів працівників підприємств і організацій, включаючи працівників загальних (наскрізних) професій та посад, їхніх структурних підрозділів, що виконують роботи, які відповідають основній діяльності Підприємств вугільної галузі та шахтного будівництва, визначаються Додатком до розділу 9 Угоди (далі - Додаток), чинним законодавством і впроваджуються в порядку та терміни, встановлені законодавством, під контролем Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, яке забезпечує реалізацію державної політики щодо оплати праці та соціального захисту працівників вугільної промисловості.

Тарифні сітки (схеми посадових окладів) на підприємствах формуються на основі тарифних ставок робітників першого розряду, які встановлюються в розмірах, що перевищують законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів), визначених у таблицях додатків до Умов оплати праці (Додаток до розділу 9), якими враховані міжгалузеві, міжкваліфікаційні та міжпосадові співвідношення в оплаті праці. Тарифні ставки (оклади, посадові оклади) розраховуються шляхом множення мінімальної годинної тарифної ставки (мінімального місячного окладу), розрахованої згідно з п. 9.4.2 цієї Угоди, на коефіцієнти співвідношень розмірів годинних тарифних ставок (окладів) робітників і посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців, передбачених Додатком до розділу 9 цієї Угоди. При цьому, мінімальними гарантіями в оплаті праці, обов'язковими для всіх підприємств галузі, які знаходяться у сфері дії Угоди, є розмір тарифної ставки (мінімального окладу) робітників першого розряду, що розраховується із встановленого розміру мінімальної годинної тарифної ставки, яка розраховується із законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати, збільшеної на коефіцієнти:

- 3,234 на підземних роботах;

- 1,514 на роботах на поверхні шахт.

Пунктом 9.4.2 Угоди передбачено, що перегляд діючих і введення нових тарифних ставок (окладів), посадових окладів працівників підприємств проводиться самостійно в порядку та терміни, встановлені діючою на підприємстві системою оплати праці, з дотриманням соціальних норм і гарантій, передбачених діючим законодавством та цією Угодою.

Тарифні ставки розраховуються шляхом множення мінімальної годинної тарифної ставки (мінімального місячного окладу), розрахованої згідно з п.9.4.2 цієї угоди, на коефіцієнт співвідношень розмірів годинних тарифних ставок робітників і посадових окладів керівників, професіоналів, фахівців і технічних службовців, передбачених Додатком до розділу 9 цієї Угоди.

Розмір тарифних ставок з урахуванням змін щодо мінімальної заробітної плати Міністерством вугільної промисловості України зазначені в таблиці 1 додатку 1 до Умов оплати праці розміри тарифних ставок розрахованих виходячи з мінімальної заробітної плати на місяць, встановленої Законом України «Про державний бюджет України».

В той же час, таблицею 1 додатку 1 до умов оплати праці, встановлено, що коефіцієнти співвідношень розмірів годинних тарифних ставок робітників по професії «Майстер гірничий дільниці з видобування вугілля» становлять мінімальний 3,92, максимальний 4,32, який крім галузевих, регіональних коефіцієнтів та коефіцієнта престижності шахтарської праці, ще враховує між розрядний коефіцієнт. Використані розміри тарифної ставки майстра гірничого встановлені та нараховані Міністерством вугільної промисловості України та доведені до керівництва підприємств вугільної промисловості у вигляді збірників «Розміри тарифних ставок (посадових окладів), розрахованих виходячи з мінімальної заробітної плати». Після отримання розміру тарифних ставок, підприємство відповідача нараховує заробітну плату, виходячи з цих тарифних ставок.

При зміні мінімальної заробітної плати, яке передбачено законодавством, підприємство переходить на іншу мінімальну заробітну плату і нарахування проводяться тільки після затвердження Міністерством вугільної промисловості України відповідного розміру годинної тарифної ставки.

Відповідно до ч.5 постанови пленуму Верховного суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» у будь-якому випадку оплата праці при виконанні працівником місячної (годинної) норми праці (обсягу робіт) не може бути нижчою від встановленої законом мінімальної заробітної плати. При визначенні, чи не є заробітна плата нижчою від мінімальної, до неї не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати (ст. 3 Закону). Мінімальні розміри ставок (окладів) заробітної плати, визначені як мінімальні гарантії оплати праці генеральною, галузевою або регіональною угодами, можуть бути зменшені (але не нижче від державних норм і гарантій) колективними договорами лише тимчасово на період подолання підприємством фінансових труднощів терміном не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» тарифна сітка (схема посадових окладів) шахтарів формується на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка перевищує законодавчо встановлений рівень мінімальної заробітної плати на величину не менш як на 30 відсотків.

Оскільки встановлений Галузевою угодою коефіцієнт співвідношень розмірів тарифних ставок на підземних роботах - 3,234, вищий ніж рівень необхідного збільшення мінімальної заробітної плати, відповідно до статті 3 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», то на підприємствах вугільної промисловості вимоги зазначеного Закону виконуються. (Якщо перемножити галузевий коефіцієнт 1,2, коефіцієнт престижності шахтарської праці 1,3 та максимальний регіональний коефіцієнт 1,15 1,2*1,3*1,15= 1,794).

Таким чином посилання представника позивача на те, що відповідач зобов'язаний був застосовувати передбачений коефіцієнт 1,2, а після цього уже коефіцієнти, встановлені Галузевою угодою, оскільки мають застосовуватися кожен зокрема, а не заміняти один одного - не ґрунтуються на вимогах закону.

Стаття 3 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», яку просить застосувати позивач при нарахуванні заробітної плати - не є додатковим нормативним документом для такого нарахування, а лише зазначає про встановлені державою мінімальні гарантії в оплаті праці шахтарів та визначає основу формування тарифної сітки шахтарів.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що при формуванні заробітної плати позивача відповідачем не порушено встановлених Галузевою угодою та Законом України «Про престижність шахтарської праці» мінімальних гарантій в його оплаті, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 224 ЦПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державного підприємства «Дзержинськвугілля» в особі Відокремленого підрозділу шахта «Південна», про стягнення заробітної плати - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

С у д д я: