Справа № 683/175/16-ц
У Х В А Л А

09 лютого 2016 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Андрощука Є.М.

при секретарі Крупській В.В.

розглянувши у судовому засіданні в м.Старокостянтинові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за його позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на частку спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувсь з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на частку спільного майна подружжя. Відповідно до повідомлення Старокостянтинівського РС УДМС України в Хмельницькій області №34-06/196 від 01.02.2016р. (вх.№862/16 від 05.02.2016р.) місце проживання відповідача - ОСОБА_2 зареєстроване з 26.05.2000р. за адресою: АДРЕСА_1, а відповідача ОСОБА_3 - Хмельницька область м.Старокостянтинів вул.Пугачова,45, з 21.02.1996р.

Також, позивач у позовній заяві клопоче про забезпечення позову по даній справі, шляхом накладення арешту та заборони відповідачам та будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії щодо автомобіля Citroen Jumpy сірого кольору номер кузова НОМЕР_1 д.р. ВХ 5671 ВІ, що зареєстрований за ОСОБА_3

В обґрунтування заяви посилавсь на те, що у нього є побоювання, що відповідач ОСОБА_3 може відчужити спірний автомобіль іншим особам та з метою виконання рішення в майбутньому, слід накласти арешт на даний автомобіль.

Відповідно до положень ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями частини другої статті 151 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналогічні вимоги до заяви про забезпечення позову містяться і у пункті четвертому постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду №2 від 12.06.2009р.), а саме: розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра вернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Натомість, заява ОСОБА_1 про забезпечення позву не відповідає, вищевказаним вимогам.

Так, у заяві міститься клопотання про забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони відповідачам та будь-яким третім особам вчиняти будь-які дії щодо спірного автомобіля.

Разом з тим, позивачем не зазначено підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, а наявність у нього «побоювання», що відповідач ОСОБА_3 може відчужити автомобіль іншим особам, нічим не обґрунтовані.

Відповідно до полоджень ч.8 ст.153 ЦПК України: суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, керуючись ч.8 ст.153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Повернути ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову, подану без додержання вимог ст.151 ЦПК України по справі за його позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання права власності на частку спільного майна подружжя.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з відповідною заявою про забезпечення позову, поданною з додержанням вимог статті 151 ЦПК України.

Суддя