Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1256/16-ц
Провадження № 2/674/715/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Маринчака О. М.

при секретарі Бойчук С.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці, в порядку ст. 197 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дунаєвецької селищної ради про визнання недійсним розпорядження і державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що 05 жовтня 2005 року помер її батько ОСОБА_2. Після його смерті залишилась спадщина житлолвий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Підлісний Мукарів вул. Шевченка, 17, Дунаєвецького району та земельна ділянка площею 1,52 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вона є спадкоємицею за заповітом, спадщину прийняла, але в даний час не може її оформити, оскільки ОСОБА_2 при житті не оформив правовстановлюючий документ на домоволодіння як власник та державний акт на право власності на земельну ділянку виданий після смерті батька.

А тому, звертається до суду.

Представник позивачки в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позов підтримує повністю, просить справу розглядати без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

А тому, розгляд справи слід провести в порядку ст. 197 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2005 року помер батько позивачки ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть.

Після його смерті залишилась спадщина житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Підлісний Мукарів по вул. Шевченка, 17, Дунаєвецького району Хмельницької області та земельна ділянка розміром 1,52 га, яка знаходиться на території Дунаєвецької селищної ради (Підлісномукарівської сільської ради), що підтверджується довідками Дунаєвецької селищної ради, технічним паспортом на будинок, зведеним актом вартості будівель, розпорядженням голови Дунаєвецької райдержадміністрації та копією державного акта на право власності на земельну ділянку.

Спадкоємицею за заповітом на спадкове майно померлого є позивачка, що підтверджується копією заповіту.

Однак, при житті ОСОБА_2 на належний йому житловий будинок право власності не оформив, що підтверджується довідкою Дунаєвецького КП „Інвентарбюро.

Згідно розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації від 02 червня 2006 року №441/2006-р ОСОБА_2 власнику сертифіката серії ХМ 0307438 надано в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Підлісномукарівської сільської ради за межами населеного пункту земельну частку (пай) №33 площею 1,52 га.

На підставі даного розпорядження ОСОБА_4 21 вересня 2006 року видано Дунаєвецькою районною державною адміністрацією державний акт серії ЯГ №126150 на право власності на земельну ділянку площею по 1,52 га, кадастровий номер № :03:001:0040, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Підлісномукарівської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області.

Згідно повідомлень державного нотаріуса від 12 серпня 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на майно померлого ОСОБА_2

Крім того, державний акт серії ЯГ №126150 на право власності на земельну ділянку виданий після смерті ОСОБА_2

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої.

Відповідно до ст.ст.25 ч.4, 346 ЦК України, право власності не може бути оформлено на померлого.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1223 ЦК України позивачка є спадкоємицею за заповітом і має право на оформлення спадщини та відповідного права власності на спадкове майно.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частини третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі абз. 2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що державний акт на право власності на землю, серія ЯГ №126150 виданий ОСОБА_2 21.09.2006 року на підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації від 02 червня 2006 року №441/2006-р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 56, порушує права позивачки, оскільки не відповідає вимогам закону і виданий після смерті ОСОБА_4, а тому даний державний акт та розпорядження слід визнати недійсними та скасувати їх реєстрацію.

А тому вимоги позову обґрунтовані.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 25 ч.4, 331, 346, 392, 1216, 1223 ЦК України, ст.125, 152 ЗК України, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на землю серія ЯГ № 126150, виданий ОСОБА_2 21.09.2006 року та розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації №441/2006-р від. 02.06.2006 року «Про надання в натурі (на місцевості земельної частки (паю) на території Підлісномукарівської сільської ради ОСОБА_2» та скасувати запис в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 56.

Визнати за ОСОБА_5 право на земельну частку (пай) площею 1,52 га із земель спілки селян «Підлісномукарівська» на території Дунаєвецької селищної ради (Підлісномукарівської сільської ради Дунаєвецького району) для ведення товарного сільськогосподарськаого виробництва, кадастровий номер :03:001:0040, як за спадкоємицею за заповітом, яка належала померлому 05.10.2005 року ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с. Підлісний Мукарів вул. Шевченка, 17, Дунаєвецького району, Хмельницької області, як за спадкоємицею за заповітом, який належав померлому 05.10.2005 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького райсуду О. М. Маринчак