РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2016 року суддя Першотравневого районного суду Донецької області Скудін В.Є., при секретарі Хоружий Є.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області, «Про встановлення факту смерті»,

ВСТАНОВИВ:

Батько заявника, ОСОБА_2, мешкав і був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 «Б» кВ.36.

У 2011 році , після перенесеного інсульту, батько паралізувало , а 18.08.2015 року він помер у віці 86 років, та похований у м. Донецьку, Україна.

За цим фактом , було видано свідоцтво про смерть № 1396 від 19.08.2015 року ЦПМСП № 4 м.Донецька. Вказане свідоцтво видане на тимчасово окупованій території Донецької області і бланки не відповідають законодавству Україна, а тому отримати дійсне свідоцтво про смерть не можливо, про що заявнику повідомили у відмові зацікавлена особа.

Згідно довідки УПТСЗ населення у Першотравневому районі заявник мешкає у с. Мелекіне Першотравневого району Донецької області, тому звернулася до суду саме у Першотравневий суд.

Заявник є спадкоємицею, після смерті батька , отже встановлення факту смерті має для неї юридичне значення , просить заяву задовольнити.

Зацікавлена особа до суду надала письмову заяву про розгляд справи без їх участі, проти заяви заперечень не має.

Суд вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявник зареєстрована у Першотравневому районі Донецької області с. Мелекіно Першотравневого району.

Батько заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, помер 18.08.2015 року у м. Донецьк, Київський район вул. Артема буд.147»б» кВ.36, про що вказано у лікарському свідоцтві № 1396 виданого ЦПМСП № 4 м. Донецька 19.08.2015 року, яке не відповідає формі №106/о, фельдшерської довідки про смерть (форма №106-1), затверджені наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545.

Згідно відповіді зацікавленої особи, на звернення , встановлено, що зареєструвати смерть особи можливо лише рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до 257 ч.1 ЦПК країни, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України її. 5 від 31 березня 1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 259 ч.2 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Керуючись ст. 208,210,213,215,218, 256-259 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Заяву задовольнити. Встановити, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, що мешкав у м.Донецьк, Київський район вул. Артема буд.147»б» кВ.36, помер 18.08.2015 року.

Визнати дату його смерті 18.08.2015 року., місто смерті м. Донецьк, Україна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Є.Скудін.