Справа № 465/4519/15 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 22-ц/783/493/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Федоришина А.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Тропак О.В.

секретаря: Іванової О.О.

за участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Сонячне» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2015 року у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Сонячне» до ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, треті особи: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», Франківська районна адміністрація Львівської міської ради про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

07.07.2015 року ЛКП «Сонячне» звернулося до суду із зазначеним позовом. Просив стягнути солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 заборгованість за теплопостачання в сумі 14137,84 грн.

Позивач зазначав, що квартира № 1 на вул. Керамічній, 4 у м. Львові перебуває на балансі ЛКП «Сонячне», у якій зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 Рішенням Франківського районного суду м. Львова зобовязано ЛКП «Сонячне» укласти із відповідачами договір про надання послуг з теплопостачання квартири, проте останні ухиляються від його підписання і від оплати вартості цієї послуги. За увесь спірний період відповідачі оплатили надані послуги лише в травні 2010 року і в травні 2013 року в сумі 35,54 грн. та 189,32 грн. відповідно

Оскаржуваним рішенням відмовлено у позові про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 заборгованості, що утворилася до 07.07.2012 року в сумі 9856,74 грн. за пропуском позовної давності, а в стягненні заборгованості за період з 08.07.2012 року до квітня 2015 року в сумі 4281,1 грн. відмовити за безпідставністю.

Рішення оскаржило ЛКП «Сонячне». Просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на те, що суд невірно встановив фактичні обставини справи, його висновки не відповідають дійсним обставинам, суд неправильно застосував норми матеріального права. Крім цього зазначає, що послуги з теплопостачання відповідачам надавалися належним чином, однак вони ухилялися від їх оплати. У випадках недодержання позивачем нормативів теплопостачання, підтверджених документально, ними проводилися відповідні перерахування вартості послуги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 і представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 на заперечення скарги, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги колегія суддів знаходить підстави для часткового її задоволення з огляду на такі мотиви.

Встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 зареєстровані та проживають в квартирі № 1 будинку № 4 на вул. Керамічній у м. Львові. Відповідно до розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №1568 від 30.11.2001 року цей будинок перебуває на балансі та утриманні ЛКП «Сонячне».

Пунктом першим частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про на надання житлово-комунальних послуг.

Право споживача на отримання обсягів теплової енергії згідно з параметрами відповідно до договорів та стандартів передбачено також і абзацом пятим частини першої статті 24 Закону України «Про теплопостачання».

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до п. п. 6, 43 Положення послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (+180С).

Пунктом 29 Положення визначено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання.

Як убачається із пп. 10 п. 32 Положення, виконавець послуг зобовязаний утримувати внутрішньо будинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що наслідком помилки монтажу будинкової системи опалення, а саме: звужені стояки опалення (d= ? дюйма замість d= ? дюйма, системи опалення І і ІІ підїздів підєднані до одного спільного елеваторного вузла стало порушення нормативного режиму опалення окремих квартир (в тому числі і у квартирі №1) будинку №4 на вул. Керамічній у м. Львові.

Із вимогами про усунення недоліків системи опалення будинку, відповідачі з 2005 року неодноразово зверталися як до позивача - виконавця послуг, так і до інших органів, підприємств та установ: департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», тощо (а.с. 104, 142-155 т. 1).

Відповідачі, як і інші мешканці будинку, неодноразово зверталися до виконавця послуг із скаргами і складали відповідні акти претензії про неналежність наданої послуги (а.с. 82-102 т. 1).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначений вище недолік системи опалення будинку було усунуто лише 21.01.2016 року.

Отже, матеріалами справи доведено, що протягом усього спірного періоду ЛКП «Сонячне» надавало послуги з централізованого опалення до квартири №1 в будинку №4 на вул. Керамічній у м. Львові неналежної якості.

За таких обставин та у відповідності до п. 29 Положення відповідачі мали право на зменшення розміру плати за централізоване опалення. Разом із цим, ЛКП «Сонячне» звернулося до суду із позовом про стягнення розміру плати за послугу у повному обсязі. Такі вимоги позивач підтримував у повному обсязі як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції.

Між тим, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що підстави для стягнення у повному обсязі плати за послуги, які не були надані споживачам належної якості, відсутні, проте позивач не надав економічно обґрунтованих розрахунків про вартість послуги, яка б відповідала фактично наданим кількісним і якісним її показникам.

Зменшення розміру плати, на яку погодився апелянт у письмовому поясненні від 04.02.2016 року (вх. №2537 від 04.02.2016 року), не є належним доказом, оскільки порушення кількісних і якісних показників наданої послуги відбувалося протягом усього спірного періоду, а не у окремі дні.

Отже, суд першої інстанції мав усі підстави для відмови у позові за безпідставністю вимог стосовно усього спірного періоду, а не лише періоду з 08.07.2012 року. Тому, рішення місцевого суду про відмову у позові про стягнення плати за надані послуги до 07.07.2012 року за пропуском позовної давності необхідно скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові за безпідставністю.

Керуючись п. п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 317 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Сонячне» задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2015 року в частині відмови у позові Львівського комунального підприємства «Сонячне» про стягнення із ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 9856,74 грн. за надані послуги з теплопостачання до 7липня 2012 року за пропуском позовної давності скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у цьому позові за безпідставністю.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді: