Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2016 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гришко О.Я.

при секретарі Федорині А.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі ОСОБА_3 філії до ОСОБА_4 про відшкодування збитків,-

в с т а н о в и в:

Позивач, публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі ОСОБА_3 філії, звернулося 14 квітня 2016 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування збитків.

З позову вбачається, що 17 листопада 2015 року під час проведення планової перевірки працівниками ОСОБА_3 філії ПАТ «Полтаваобленерго» в помешканні відповідача оглядом на місці виявлено факт розкрадання електричної енергії шляхом самовільного підключення електроустановок до електромережі енергопостачальника з порушення схеми обліку, вчинене шляхом підключення відкритої електропроводки на вводі в будівлю (таким чином спожита електроенергія не обліковувалась).

Позивач зазначає, що відповідно до розрахунку обсягу та вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення ОСОБА_4 правил користування електроенергією для населення, завдані збитки від розкрадання електроенергії складають 11997,71 грн.

Як вказує позивач, відповідач відмовився у добровільному порядку компенсувати нараховану суму завданих збитків та не сплатив кошти протягом 30 днів з дня отримання відпорного рахунку.

Посилаючись на вищевикладені обставини позивач публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі ОСОБА_3 філії, звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування збитків. Просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 11997,71 грн. за спожиту та не обліковану електроенергію та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі, пояснив, що позивач не довів винність дій ОСОБА_4 по розкраданню електричної енергії, вважає, що докази здійснення незаконного підключення приміщення до електричної мережі ОСОБА_4 у справі відсутні. Представник відповідача надав суду письмові заперечення проти позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, показання свідків, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.07.2004 року між позивачем ОСОБА_3 філією ПАТ «Полтаваобленерго» та відповідачем ОСОБА_4, було укладено договір №524 про користування електричною енергією, на підставі якого позивач зобов'язується постачати власними мережами відповідачу електричну енергію у необхідних йому обсягах потужністю 1,5 кВт з граничним рівнем надійності, безпеки і якості. Відповідач в свою чергу зобов'язаний здійснювати оплату спожитої електричної енергії за встановленими тарифами. При цьому сторони зобовязались дотримуватись інших умов договору, вимог Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 р. та інших нормативних актів (а.с. 4-5).

17 листопада 2015 року під час проведення планової перевірки працівниками ОСОБА_3 філії ПАТ «Полтаваобленерго» в с. Малоселецьке в помешканні відповідача при огляді на місці був виявлений факт розкрадання електричної енергії шляхом самовільного підключення електроустановки струмоприймача до електромережі споживання електричної енергії без приладів обліку, яке було вчинене шляхом підключення відкритої електропроводки на вводі в будівлю, про що складено відповідний акт. З вказаним актом про порушення ОСОБА_4, як споживач, ознайомився, про що свідчить підпис у відповідній графі акта, а також пояснення написані ним власноручно: «не витримують пробки, вибивають» (а.с. 6).

Відповідно до ст.ст. 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до обєктів і споживання енергії без приладів обліку є правопорушенням у електроенергетиці, що тягне відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником згідно із законодавством.

Відповідальність споживача за порушення правил користування електроенергією для населення, в тому числі за безоблікове користування електричною енергією, і порядок розрахунку збитків, завданих позивачеві, передбачені п.п. 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення.

Пункт 6 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою КМУ № 122 від 08.02.2006 року визначає, що на підставі акта виявлених порушень енергопостачальник розраховує розмір завданих внаслідок викрадення електричної енергії збитків.

На підставі акту про порушення комісією ОСОБА_3 філії ПАТ «Полтаваобленерго» нараховано 11997,71 грн. заподіяних енергопостачальнику збитків. Розрахунок здійснений на підставі Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562. В протоколі засідання комісії з розгляду Актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення ОСОБА_3 філії ПАТ «Полтаваобленерго» № 1 від 25.12.2015 року зазначено, що розгляд комісією акту про порушення відбувався без участі ОСОБА_4 (а.с. 14). З матеріалів справи вбачається, що відповідачу направлялося прохання зявитися на засідання комісії про розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією для населення (а.с. 10-13).

В рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зазначено, що поштове відправлення з «протоколом засідання комісії, розрахунком, рахунком, вимогою сплатити рахунок», яке направлялося ОСОБА_4 абонентською групою ОСОБА_3 філії ПАТ «Полтаваобленерго» 28.12.2015 року, було вручене відповідачу особисто (а.с. 17).

Крім того, відповідачу 02.02.2016 року додатково було направлено лист щодо необхідності відшкодування завданих збитків з нагадуванням про право ОСОБА_3 філії стягнення зазначених коштів в судовому порядку, який отримано відповідачем 09.02.2016 року (а.с.а.с. 18-19).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Твердження представника відповідача про те, що споживачеві не було надано примірник акта про порушення від 17.11.2015 року не заслуговують на увагу, оскільки в самому акті є підпис відповідача про отримання примірника акту про порушення правил користування електричною енергією (а.с. 6). Суду не надано доказів того, що цей підпис не належить відповідачу.

Суд також критично відноситься до твердження представника відповідача про безпідставність вимог позивача внаслідок того, що в договорі про постачання електричної енергії та в розрахункові обсягу та вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, зазначена адреса споживача: с. Селецька, вул. Чапаєва, 35, в той час як адреса проживання відповідача: с. Малоселецьке, вул. Чапаєва, 35. Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, та являється власником будинку за цією адресою з 12.12.2012 року (а.с. 27, 41-48).

З повідомлення Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області вбачається, що згідно рішення 40 сесії шостого скликання від 18.03.2014 року затверджено назви вулиць та номери будинків в с. Великоселецьке та в с. Малоселецьке, що діють з 01.01.2008 року по даний час. Перейменування вулиць Чапаєва та Перемоги у с. Малоселецьке Оржицького району та зміни нумерації будинків на цих вулицях не було. Дані по назвах вулиць та нумерації будинків до 01.01.2008 року відсутні. Будинку № 35 по вул. Чапаєва в с. Малоселецьке не існує, нумерація по вказаній вулиці закінчується на номері 13.

Суд приймає до уваги пояснення представника позивача, що дані про адреси споживачів вносилися працівниками ОСОБА_3 філієї ПАТ «Полтаваобленерго» в договори про користування електричною енергією зі слів самих споживачів. Суду не надано належних і допустимих доказів того, що підпис у договорі про користування електричною енергією від 15.07.2004 року не належить відповідачеві. Твердження представника позивача про обєктивну неможливість перевірки даних, які повідомлялися споживачами про свою адресу, зокрема, за відомостями сільської ради, узгоджується з інформацією, яка надана сільською радою, а саме, про те, що дані по назвах вулиць та нумерації будинків до 01.01.2008 року у сільській раді відсутні.

Суд приймає до уваги те, що в договорі про користування електричною енергією від 15.07.2004 року споживачем зазначений ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1, суду було надано фотокопію аркушів паспорта ОСОБА_4, в якому зазначено, що місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 10.04.2002 року. Разом з копіями аркушів паспорта відповідача була надана копія картки фізичної особи платника податків ОСОБА_4, з зазначенням ідентифікаційного номера, який збігається з ідентифікаційним номером споживача, який зазначений у договорі про користування електричною енергією від 15.07.2004 року. Вказані обставини узгоджуються і з даними, що містяться в технічному паспорті на житловий будинок (а.с. 41-45), зі змістом довідки сільської ради про місце проживання відповідача (а.с. 46), свідоцтвом про право власності на нерухоме майно на житловий будинок (а.с. 48), актом огляду електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» (а.с. 73).

Крім того, суду надано докази про факт розкрадання споживачем електроенергії і в 2013 році (а.с. 77-83). Відповідачем було сплачено вартість недооблікованої електроенергії в добровільному порядку. При цьому у наданих суду документах адреса відповідача зазначена: населений пункт Селецька, вул.. Чапаєва, 35. Доказів того, що відповідач заперечував наявність договірних відносин з позивачем щодо отримання ним послуг з електропостачання, суду не надано.

Крім того, заводські номери приладів обліку спожитої електроенергії в акті про порушення № 00001943 від 22.01.2013 року та в акті про порушення № 00004223 від 17.11.2015 року (№ 0623746) співпадають. В обох актах зазначається один і той же договір про користування електричною енергією, на підставі якого здійснюється постачання електричної енергії: № 390524 від 15.07.2004 року, копія цього ж договору міститься в матеріалах справи (а.с. 4-5).

Не заслуговують на увагу і посилання представника відповідача на те, що акт про порушення був складений не в селі Малоселецьке, оскільки в ньому зазначена адреса складання: «С.Селецька». З показів свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вбачається, що відповідний акт про порушення було складено саме в с. Малоселецьке Оржицького району Полтавської області.

Не заслуговує на увагу посилання представника відповідача на те, що зазначений у акті про порушення № договору на користування електричною енергією 390524 не співпадає з номером договору, який долучений до матеріалів позову 524. Дані паспорта відповідача, зокрема, прізвище імя, по батькові, адреса зареєстрованого місця проживання, дані картки фізичної особи платника податків ОСОБА_4, дата укладення договору, дають підстави вважати, що в акті йдеться саме про договір, копія якого міститься в матеріалах справи.

Не заслуговує на увагу посилання представника відповідача на те, що акт про порушення був складений ОСОБА_7, в той час як у ньому зазначено, що він складений ОСОБА_5 Як вбачається з акту, в ньому відсутня інформація про те, що безпосередньо вносив в нього відомості, в той час як законодавством не заборонено вносити в акт дані будь-ким з представників постачальника електричної енергії, які зазначені в акті.

Показання свідка ОСОБА_8 про те, що він в день складання акту про порушення від 17.11.2015 року відносно ОСОБА_4 возив останнього на прийом до лікаря Лубенського обласного наркологічного диспансеру, а також довідка Лубенського обласного наркологічного диспансеру про те, що 17.11.2015 року ОСОБА_4 був на прийомі у лікаря цього лікувального закладу, не є беззаперечним доказом того, що факт розкрадання відповідачем електричної енергії не міг бути зафіксований цього дня та того, що цього дня не міг бути складений відповідний акт про порушення з участю відповідача. Крім того, в відповідному акті є підпис відповідача про ознайомлення його з актом та про отримання екземпляру акту, його письмові пояснення. Доказів того, що ці пояснення та підписи не належать ОСОБА_4 суду не надано.

Представник відповідача вказав, що з показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_9 слідує, що екземпляр акту про порушення відповідачу не надавався. Однак в самому акті є підпис відповідача про його отримання, а свідки, зазначені представником відповідача дали в суді плутані та суперечливі покази щодо цього питання. Суд також приймає до уваги досить тривалий час, який пройшов з моменту складання акту про порушення і до моменту допиту свідків.

Не заслуговують на увагу твердження представника відповідача про те, що підпису ОСОБА_4 немає ні на договорі про користування електричною енергією № 524 від 15.07.2004 року, ні на акті про порушення № 00004223 та додатках до нього. Доказів того, що підписи на вказаних документах не належать відповідачу суду не надано.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За положеннями ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При таких обставинах суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 26, 27 Закону України "Про електроенергетику", суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі ОСОБА_3 філії задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» грошові кошти у розмірі 11997 (одинадцять тисяч девятсот девяносто сім ) гривень 71 коп. за спожиту та не обліковану електроенергію, перерахувавши їх на р/р 5 філії Полтавського облуправління АТ «Ощадбанк», , МФО 331467.

3. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (р/р 5 філії Полтавського облуправління АТ «Ощадбанк», , МФО 331467) 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень судового збору.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складене 13.10.2016 року.

Суддя