Справа № 125/1663/14-ц
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
30 березня 2016 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого Строгого І.Л.
секретаря Палій М.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на придбаний гараж з підвалом та про визнання недійсним договору дарування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5,
11 березня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у якій вони просять суд ухвалити додаткове рішення у цій справі, посилаючись на те, що в рішенні суду не вирішено питання про судові витрати.
У судове засідання відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належними чином.
Позивач ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, у письмових запереченнях, поданих до суду, позивач та третя особа просять у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.
Відповідно до ч. 3 ст. 220 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) присутність сторін у судовому засіданні щодо ухвалення додаткового рішення не є обовязковою.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне.
Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. 1 та пункту 2 ч. 2 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.
Частиною 1 ст. 12 ЦПК України встановлено, особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом.
Згідно з пунктами 2, 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру» до видів адвокатської діяльності серед іншого відноситься складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства.
Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (частини 1, 2 ст. 84 ЦПК України).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Статтею 8 Закону України «Про держаний бюджет на 2015 рік», в редакції, що діяла на час оплати відповідачами правової допомоги, встановлено, що з 1 вересня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становить 1218 грн, таким чином 40 відсотків від цієї суми становить 487,20 грн.
Частиною 4 ст. 42 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові втрати.
Згідно з пунктом 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 16 вересня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на придбаний гараж з підвалом та про визнання недійсним договору дарування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5 відмовлено повністю (т. ІІ а.с. 125-128).

Зазначене рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 користувалися правовою допомогою адвоката.

Так, представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_6 підтверджується ордером на надання правової допомоги серія ВН № 004621 від 7 жовтня 2014 року та витягом з договору про надання правової допомоги від 7 жовтня 2014 року (т. І а.с. 80, 81).

За надану правову допомогу, ОСОБА_1 сплатила адвокату ОСОБА_7 1000 грн, що вбачається із квитанції до прибуткового касового ордера № 2077 від 28 квітня 2015 року (т. ІІ а.с. 118Б).

Представництво інтересів ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_6 підтверджується ордером на надання правової допомоги серія ВН № 004623 від 7 жовтня 2014 року та витягом з договору про надання правової допомоги від 7 жовтня 2014 року (т. І а.с. 76, 77).

За надану правову допомогу, ОСОБА_2 сплатив адвокату ОСОБА_7 800 грн, що вбачається із квитанції до прибуткового касового ордера № 2078 від 27 квітня 2015 року (т. ІІ а.с. 118В).

Представництво інтересів ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_6 підтверджується ордером на надання правової допомоги серія ВН № 004622 від 7 жовтня 2014 року та витягом з договору про надання правової допомоги від 7 жовтня 2014 року (т. І а.с. 78, 79).

За надану правову допомогу, ОСОБА_3 сплатив адвокату ОСОБА_7 1000 грн, що вбачається із квитанції до прибуткового касового ордера № 2078 від 27 квітня 2015 року (т. ІІ а.с. 118А).

Окрім того, ОСОБА_3 у цій справі також надавав правову допомогу адвокат ОСОБА_8, що підтверджується ордером на надання правової допомоги серія ВН № 009428 від 25 серпня 2015 року та договором про надання правової допомоги від 1 липня 2015 року (т. ІІ а.с. 67-69).

За надану правову допомогу, ОСОБА_3 сплатив адвокату ОСОБА_8 1700 грн, що вбачається із квитанції на оплату правової допомоги № 3 від 1 липня 2015 року (т. І а.с. 120).

Із розрахунку гонорару по справі за позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, проведеного адвокатом ОСОБА_6 та з розрахунку витраченого часу адвокатом ОСОБА_8 при наданні правової допомоги у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що суми витрат на правову допомогу, понесені відповідачами та заявлені ними до стягнення з позивача не перевищують встановленого Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» граничного розміру витрат на правову допомогу та є належними чином обґрунтованими.

Отже, після повного та всебічного з'ясування усіх обставин справи щодо правового характеру понесених відповідачами судових витрат, суд приходить до висновку, що ними доведено підстави для їх компенсації, надано обґрунтовані розрахунки цих витрат, а отже, оскільки судове рішення ухвалено на користь відповідачів, їх витрати на правову допомогу, належить стягнути з позивача, шляхом ухвалення додаткового рішення.

При цьому суд вважає безпідставними та необґрунтованими заперечення відповідача та третьої особи щодо стягнення судових витрат, оскільки їх заперечення не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Також суд відкидає їх посилання на те, що докази судових витрат були подані представником відповідача у судових дебатах, оскільки звукозапис судового засідання 16 вересня 2015 року свідчить про те, що докази витрат на правову допомогу були подані перед дебатами і представник позивача, як і сам позивач мали можливість ознайомитися з цими доказами та висловити свою позицію, у тому числі і у судових дебатах з цього питання.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 197, 208, 209, 212, 214, 220 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на придбаний гараж з підвалом та про визнання недійсним договору дарування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_5.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 800 (вісімсот) гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 2700 (дві тисячі сімсот) гривень витрат на правову допомогу.

Згідно зі статтями 223, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Л.Строгий