Ухвала

іменем україни

8 лютого 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду

м. Львова від 4 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 грудня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», третя особа - ОСОБА_3, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 4 листопада

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 10 грудня 2015 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, обґрунтовано посилався на вимоги ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електроенергетику», якою передбачено, що у разі спорудження або реконструкції будівель, споруд, мостів, інших об'єктів архітектури роботи з перенесення повітряних і підземних електричних мереж, теплових мереж та інших об'єктів електроенергетики, такі дії виконуються власником цих об'єктів електроенергетики за рахунок замовників будівництва або реконструкції будівель, споруд, мостів, інших об'єктів архітектури відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, тому доводи позивача про порушення її прав у зв'язку з вимогою відповідача оплатити вартість перенесення електричної опори, суд першої інстанції вірно визнав безпідставними, оскільки законом передбачено перенесення електричних опор за рахунок замовника.

Крім того, позивачем не доведено підстави, на які вона посилалась у своєму позові, натомість судами було встановлено, що відповідач не чинить позивачу перешкод в користуванні земельною ділянкою площею 0,0305 га по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Із поданої касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до

оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу

ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати

або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в

рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», третя особа - ОСОБА_3, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 4 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 грудня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна