Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1420/16-ц

22 вересня 2016 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук О.В.,

з уч. представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, інтереси якого за дорученням представляє ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в с.Красна, вул. Шевченка, 70а, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, внаслідок того, що тривалий час були відсутніми.

Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить житловий будинок по вул. Шевченка, 70а в с.Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області, який ним придбаний на підставі договору дарування. В даному будинку окрім нього, також зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_3, з якою він перебував в шлюбі з 1984 року і даний шлюб між ними розірвано в серпні 2014 року, а також син ОСОБА_4 Однак відповідачі в зазначеному житлі не проживають тривалий час. Зокрема ОСОБА_5 в 2009 році повідомила, що їде на заробітки і додому не повернеться взагалі, а з серпня 2013 року з дому до мами виїхав їх спільний син ОСОБА_4 З того часу по місцю своє реєстрації вони не проживають, за комунальні послуги не сплачували і не сплачують, не несуть жодних витрат по утриманню житлового будинку, своїх особистих речей не мають, виїхавши з вказаного житла, але в добровільному порядку виписатися із житлового будинку №70а по вул. Шевченка в с.Красна Надвірнянського району не бажають. Таким чином вважає, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають у будинку без поважних причин більше встановленого законом строку, а тому втратили право на користування даним житлом.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, які викладені в позовній заяві, просить суд задоволити позов, визнати відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням житловим будинком по вул. Шевченка, 70а, що в с.Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлені завчасно і належним чином, про що свідчать поштові розписки та оголошення в засобах масової інформації, про причини неявки чи слухання справи в їх відсутність суду заяви не подавали.

Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За згоди представника позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, свідків, та дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_2 згідно договору дарування житлового будинку від 1988 року (а.с.6-7) на праві власності належить житловий будинок по вул. Шевченка, 70а в с.Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.10.2005 року (а.с.8-9 ).

В даному житловому будинку, окрім позивача, зареєстровані також відповідачі по справі - ОСОБА_3, з якою позивач перебував зареєстрованому шлюбі з 06.10.1984 року і даний шлюб між ними розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду від 21.08.2014 року (а.с. 11), а також їх син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 в 2009 році, тобто ще до розірвання шлюбу між сторонами, залишила місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 і з того часу жодного разу додому не навідувалася, на житло не претендувала. Окрім того, в серпні 2013 року покинув місце свого проживання за вказаною адресою і син сторін ОСОБА_4 Факт їх відсутності у спірному житлі підтверджено даними актів обстеження умов проживання від 03.09.2015 року, 04.01.2016 року, 06.06.2016 року, складених Краснянською сільською радою Надвірнянського району (а.с. 12-14), а також поясненнями допитаних судом свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Вирішуючи позов, суд погодився з доводами позивача про те, що він не може здійснити своє право власності і розпорядитися належним йому майном, так як в належному йому житлі залишилися зареєстрованими відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності непорушно, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні, власник може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні тільки у випадках і в порядку, встановленому законом, примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване тільки як виняток по мотивах суспільної необхідності на підставах і в порядку, встановленому законом, і за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Об'єкт права власності (спірний будинок) є житловим приміщенням, тому режим мешкання в нім регулюється нормами Житлового кодексу України.

Згідно ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Підстави позбавлення члена сімї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Дослідивши всі наявні докази по справі, суд прийшов до переконання, що визнання відповідачів такими, що втратили право на користування спірним будинковолодінням не завдасть істотної шкоди їх інтересам та не порушить їх права.

Спірне житло не є власністю відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та належить в цілому позивачу по справі ОСОБА_2

Судом встановлено, що понад установлений законом строк відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в спірному будинку не мешкають, не отримують кореспонденцію за даною адресою, особистих речей у домоволодінні не мають, згідно ч.1 статті 158 ЖК України договір найму житлового приміщення з власником житла не укладали, участі у витратах по утриманню будинку не приймають, спірним житлом не цікавляться, перепон у користуванні будинком їм ніхто не чинив, з будь-якими вимогами про усунення перешкод в користуванні цим майном в установленому законом порядку не зверталися.

Тому, оцінюючи здобуті докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 317, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст.88, 209, 213- 216, 218, 224-226 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженців с.Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням по вул. Шевченка, 70а в с.Красна Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 22.09.2016 року