Справа № 462/4994/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

з участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Мостиська державна нотаріальна контора, Мостиський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 09.06.1996 року, та ОСОБА_5, який помер 10.01.2014 року, перебували в шлюбі (були чоловіком та дружиною). Свою заяву мотивує тим, що 09.06.1996 року померла його мати ОСОБА_5 (дівоче прізвище Костевка) А.Д., а 10.01.2014 року - його батько ОСОБА_5 Звернувшись після смерті батька до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в спадковій справі відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між його батьками, оскільки він втратив свідоцтво про одруження батьків, а у свідоцтві про смерть матері допущено помилку в написанні імені матері, вказано «Анастасія» замість правильного «Анастазія». З огляду на це, просить суд встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_4, яка померла 09.06.1996 року та імя якої в свідоцтві про смерть зазначено «Анастасія», та ОСОБА_5, який помер 10.01.2014 року, перебували в шлюбі (були чоловіком та дружиною) і були його батьками.

В судовому засіданні заявник заяву підтримав, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Заінтересовані особи - Мостиська державна нотаріальна контора та відділ реєстрації актів цивільного стану Мостиського районного управління юстиції, будучи повідомленими у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи, не направили у судове засідання своїх представників, при цьому нотаріальна контора подала суду заяву, у якій просить справу розглядати за відсутності її представника, що суд вважає за можливе.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали кожен заяву, щоб розглядати справу за його відсутності і що проти задоволення заяви він не заперечує.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Як вбачається із паспорта громадянина України серії КА №691529 та свідоцтва про народження серії ЯР №995104 заявник ОСОБА_1 (а.с.4, 5), народився 04.03.1948 року та його батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Судом встановлено, що мати заявника ОСОБА_4 (дівоче прізвище Костевка) А.Д. одружилася в 1944 році з ОСОБА_5 і вони разом проживали на ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідкою, виданою виконавчим комітетом Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області №1093 від 01.07.2014 року, довідкою, виданою настоятилем храму, записами у реєстраційній книзі (а.с.6-8).

Із свідоцтва про смерть серії І-СГ № 005909 від 10.06.1996 року вбачається, що 10.06.1996 року померла ОСОБА_6 (а.с.4).

Також встановлено, що ОСОБА_5 помер 10.01.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №330398 від 10.01.2014 року (а.с.12). Згідно заповіту від 26.07.1996 року він заповів усе своє майно синові ОСОБА_1 (а.с. 4).

10.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся у Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак у звязку з втратою свідоцтва про одруження батьків у нього виникають труднощі з оформленням спадщини.

Таким чином, аналіз наведених доказів дає підстави для висновку про те, що мати заявника ОСОБА_4, яка померла 09.06.1996 року та значиться в свідоцтві про смерть І-СГ № 005909 від 10.06.1996 року як «Ковалик Анастасія Дмитрівна», та ОСОБА_5, який помер 10.01.2014 року, перебували в шлюбі та були батьками ОСОБА_1, а відтак заява є підставною і таку слід задовольнити, бо встановлення даного факту породжує для заявника певні правові наслідки, зокрема, оформлення в нотаріальній конторі свого права на спадщину після смерті батька.

Керуючись ст.ст. 212-215, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд

вирішив :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 09.06.1996 року, та значиться в свідоцтві про смерть І-СГ № 005909 від 10.06.1996 року як «Ковалик Анастасія Дмитрівна», та ОСОБА_5, який помер 10.01.2014 року, перебували в шлюбі та були батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний