Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Заіка В.В.
Справа № 417/898/15-ц
Провадження № 22ц/782/732/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року м.Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Заіки В.В.,

суддів: Украінцевої Л.Д., Лозко Ю.П.

за участю секретаря Ткаченко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу прокуратури Марківського району Луганської області, що діє в інтересах держави в особі: Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 21 липня 2015 року поцивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання правочин дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, на таких умовах: за ОСОБА_2 визнається право власності на квартиру з надвірними будівлями, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Закрито провадження по справі.

В апеляційній скарзі прокуратура Марківського району Луганської області, зазначає, що ухвала Марківського районного суду Луганської області від 21 липня 2015 року є незаконною, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, розглянувши справу у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди, суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні угоди сторонами були погоджені всі належні умови купівлі-продажу квартири з надвірними будівлями.

На підтвердження укладеної угоди позивач сплатив відповідачу під розписку 13 000 грн., а відповідачами були передані документи на квартиру та ключі від неї.

Згідно домовленості відповідачі повинні були посвідчити договір у нотаріальній конторі, але ухиляються від нотаріального оформлення договору через неможливість виїхати з зони АТО.

При розгляді справи в суді першої інстанції сторони надали заяву про розгляд справи за їх відсутності та надали заяву про укладення мирової угоди з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок.

За умовою мирової угоди у власність ОСОБА_2 переходить спірне майно.

Даний висновок суду є помилковим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін, а також предмету позову. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Затвердження мирової угоди, якою вирішуються питання переходу права власності, зумовлює необхідність зясування, чи можливий перехід від однієї особи до іншої, чи не буде порушено в такий спосіб право інших осіб та чи наявні (відсутні) інші перешкоди для визнання такої угоди.

В порушення зазначених вимог суд першої інстанції визнав мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, не враховуючи відсутность письмового договору купівлі-продажу нерухомого майна між ними, оформленого у встановленій законом формі.

Таким чином, суд постановив ухвалу, якою фактично затвердив перехід права власності від однієї особи до іншої, тим самим реалізував повноваження які згідно з чинним законодавством України відносяться до компетенції нотаріальних органів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частинами 1, 2, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови у ній встановлюються законом.

Частини 3 і 4 ст. 334 ЦК встановили особливий порядок виникнення права власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню чи державній реєстрації. Право власності на таке майно виникає, відповідно, з моменту нотаріального посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ст. 209 ЦК), або з моменту державної реєстрації договору (ст. 210 ЦК).

Це положення кореспондується з ч. 6 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», де зазначено, що правочини щодо нерухомого майна вчиняються, якщо право власності на це майно зареєстровано відповідно до цього Закону.

Затвердивши мирову угоду, суд визнав правомірність набуття права власності за ОСОБА_2 на квартиру з надвірними будівлями шляхом отримання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 грошових коштів, що підтверджено розпискою, без дослідження правомірності укладення такої угоди купівлі-продажу.

Судом першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 182, 319, 334 ЦК України та ст.ст. 213, 214 ЦПК України, не врахована відсутність письмової форми, нотаріального посвідчення договору купівлі продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та державної реєстрації майна.

ОСОБА_1 порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі, ухвала Марківського районного суду Луганської області від 21 липня 2015 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокуратури Марківського району Луганської області, що діє в інтересах держави в особі: Старобільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області - задовольнити.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 21 липня 2015 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання правочин дійсним та визнання права власності на нерухоме майно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, однак її може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції: Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Головуючий:

Судді: