АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

19 жовтня 2016 року. Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва Пікуль А.А., вирішуючи питання відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Білоконь Віталії Олександрівни про визнання дій приватного нотаріуса незаконними, недбалими, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

17 жовтня 2016 року до Апеляційного суду м. Києва надійшла цивільна справа з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПН КМНО Білоконь В.О. про визнання дій приватного нотаріуса незаконними, недбалими, відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Апеляційна скарга подана у визначений ЦПК України термін повноважною особою, однак апеляційне провадження у справі не може бути відкрите, оскільки за подання апеляційної скарги не сплачено судовий збір.

ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі посилається на положення п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Аналіз положень ст. ст. 1166, 1167, 1177 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить, по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в тому числі моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб'єктами, у спеціальних спосіб тощо).

Стаття 1177 ЦК України відноситься до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб'єктного складу відповідальних осіб (коли обов'язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану в законі особу) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Частиною 2 ст. 1177 ЦК встановлено особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди, оскільки визначено, що шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Один із таких випадків передбачений п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У даному конкретному випадку відповідно до змісту позовної заяви ОСОБА_3 пред'явив до ПН КМНО Білоконь В.О. позов, зокрема, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди із посиланням на положення ст. 1166, ст. 1167 ЦК України (а.с.3-5), тобто за правилом генерального делікту.

Водночас, у розпорядженні суду відсутні докази вчинення кримінального правопорушення з боку відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.2 "Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах", ратифікованої Республікою Білорусь 22 січня 1993 року у м. Мінськ, громадяни кожної з Договірних Сторін і особи, що проживають на її території, звільняються від сплати і відшкодування судових і нотаріальних мит і витрат, а також користуються безкоштовною юридичною допомогою на тих же умовах, що і власні громадяни.

Таким чином відсутні підстави вважати, що пільги, встановлені в п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", розповсюджуються на правовідносини у даній справі.

Враховуючи викладене, позивач не може бути звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

ОСОБА_1 не сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі, визначеному п.п.9 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. N 3674-VI, відповідно до якого апеляційна скарга на ухвалу суду, подана в 2016 році фізичною особою, має бути оплачена судовим збором у розмірі 275 грн. 60 коп.

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. відповідно до реквізитів Апеляційного суду м. Києва щодо сплати судового збору: Рахунок отримувача: 0010; Отримувач коштів: УДКС у Солом'янському районі м. Києва; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві; Код банку отримувача (МФО): 820019; Код ЄДРПОУ суду:02894757, Адреса суду: м. Київ, вул. Солом'янська 2-а.

Суду надати оригінал квитанції (платіжного доручення) про сплату судового збору.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_4, яка не оплачена судовим збором, підлягає залишенню без руху для усунення її недоліків.

Керуючись ч1.ст.121, ст.297 ЦПК України, суддя , -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 18 липня 2016 року залишити без руху.

Роз'яснити ОСОБА_1, що відповідно до вимог ч.1 ст.121 ЦПК недоліки апеляційної скарги необхідно усунути (сплатити судовий збір та надати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору) протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Попередити ОСОБА_1, що у разі невиправлення у визначений судом термін недоліків апеляційної скарги, апеляційна скарга буде вважатись неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Пікуль А.А.