АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/584/15-ц
Провадження № 22-ц/792/333/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Варвус Ю.Д., Заїки В.М.

секретар судового зсідання Кошельник В.М.

з участю: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07 грудня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_8, ОСОБА_9, до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про визнання кредитного договору, додаткової угоди та договору іпотеки недійсними та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_10 в особі законного представника ОСОБА_11 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про визнання кредитного договору, додаткової угоди та договору іпотеки недійсними.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін та їх представників, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 вказувала, що 13 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, за яким банк зобов'язався надати ОСОБА_5 кредит у розмірі 220000 грн. та договір іпотеки. 18 жовтня 2011 року між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода до кредитного договору. Проте кредитний договір та додаткова угода до кредитного договору були укладені з грубим порушенням чинного законодавства, а тому позивач просила визнати вказані договори недійсними.

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_11 як законний представник ОСОБА_10 вказувала, що відповідач перед укладенням спірного кредитного договору не повідомив позивача про умови кредитування та загальну вартість кредиту, а тому третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, також просила визнати недійсними вказані договори.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07 грудня 2015 у задоволенні обох позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 просить скасувати вказане рішення.

На підтвердження незаконності рішення зазначається про помилковість висновку про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» були дотримані вимоги ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме, було повідомлено позивача перед укладенням кредитного договору про усі умови кредитування, які перелічені у зазначеному положенні закону. Адже, саме лише зазначення цього тексту у анкеті-заяві позивача не свідчить про виконання відповідачем ч. 2 ст. 11 цього Закону. Також, зміст кредитного договору не відповідає ч. 4 ст. 11 цього ж Закону, оскільки у ньому не зазначено детального розпису загальної вартості кредиту для споживача і річної відсоткової ставки за кредитом, позивачу не був наданий графік погашення кредиту. Суд не врахував, що відповідач у додатковій угоді не зазначив для сплати страхових платежів по яких договорах страхування надається кредит у зазначеному розмірі, що є предметом таких договорів, який розмір страхових платежів за такими договорами.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_7 апеляційну скаргу не визнала, рішення суду вважає законним і обґрунтованим.

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_11, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8, ОСОБА_9 в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.02.2007 р. ОСОБА_5 подав в ПАТ КБ «ПриватБанк» заяву-анкету на отримання кредиту в сумі 220000 грн.

В ній позичальник підтвердив, що ознайомився і згідний з умовами кредитування, які йому були надані в письмовій формі. Своїм підписом заявник підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку (а також його місце знаходження).

13.02.2007 р. між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № НМК0GА00002645 на суму 220000 грн для задоволення споживчих потреб та в розмірі 1760 грн на сплату страхових платежів. За умовами цього договору, ОСОБА_5 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за його користування в розмірі 1,17 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5 % від суми виданого кредиту в момент видання і щомісяця в період сплати у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору № НМК0GА00002645 погашення заборгованості (за винятком винагороди, яка сплачується в момент надання кредиту) здійснюється щомісяця з 12 по 18 число кожного місяця. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 4291,21 грн для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається з заборгованості по кредиту, відсотках і винагороди.

Того ж дня, 13.02.2007 р., між ОСОБА_5, членами його сім'ї ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір, за яким вони передали з метою забезпечення зобов'язання за вказаним кредитним договором в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

18 жовтня 2011 року між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк» була укладена додаткова угода про внесення змін до кредитного договору № НМК0GА00002645 від 13.02.2007 р., до якої додається Графік погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Додаткової угоди). Погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється щомісяця починаючи з 18.10.2011 р., позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 10986,98 грн.

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту, додаткової угоди кредитодавець не порушив вимоги ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», надав позичальнику повну інформацію щодо особи та місцезнаходження кредитодавця, умов кредитування, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5

Третя особа з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_11 звертаючись в суд з позовом в інтересах своєї малолітньої дитини ОСОБА_10 про визнання недійсними кредитного договору, додаткової угоди та договору іпотеки, вказувала, що вказані правочини, укладені між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Приватбанк», є підставою для виселення їх із займаного житла, а тому вони безумовно порушують права малолітньої дитини.

При цьому, підстави та предмет позову третьої особи з самостійними вимогами аналогічні позовним вимогам ОСОБА_5

Відмовляючи в задоволенні позову третьої особи ОСОБА_11 суд крім того правильно вказав, що ОСОБА_10 народилася 29 травня 2012 р., а спірний кредитний договір було укладено 13 лютого 2007 р., додаткову угоду до нього було укладено 18 жовтня 2011 р., тобто ще до її народження. Тому оспорюваними договорами в момент їх укладення не могли порушуватися права дитини, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду, що ПАТ КБ «ПриватБанк» були дотримані вимоги ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме, було повідомлено позивача перед укладенням кредитного договору про усі умови кредитування, які перелічені у зазначеному положенні закону, безпідставні.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.02.2007 р. ОСОБА_5 подав в ПАТ КБ «ПриватБанк» заяву- анкету на отримання кредиту в сумі 220000 грн строком на 96 місяців.

В ній позичальник підтвердив, що ознайомився і згідний з умовами кредитування, які йому були надані в письмовій формі. Своїм підписом заявник підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку (а також його місце знаходження), а саме: ціль, для якої кредит може бути потрачений; форми його забезпечення: наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між обов'язками позичальника; тип процентної ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовна сукупна вартість кредиту і вартість послуги по оформленню договору (перелік всіх витрат, пов'язаних з отриманням кредиту, його обслуговування і повернення, зокрема і таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення і тому подібне); строк, на який може бути отриманий; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх періодичність і обсяги; можливість дострокового погашення кредиту і його умови; необхідність здійснення оцінки майна; якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати процентів і про державні субсидії, на які позичальник має право, відомості про те, від кого позичальник може отримати більш детальну інформацію; переваги і недоліки схеми кредитування, що пропонується (а.с. 35).

Доказів того, що зазначена в тексті анкети-заяви інформація не доводилася позичальнику ОСОБА_5, під час розгляду справи суду не подано.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо додаткової угоди, то нею внесені зміни в укладений кредитний договір № НМК0GА00002645 від 13.02.2007 р., до неї додавався графік погашення кредиту (додаток 1 до цієї додаткової угоди). Погашення заборгованості за кредитним договором мало здійснюватися щомісяця починаючи з 18.10.2011 р., позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 10986,98 грн.

При цьому, в додатковій угоді та додатку 1 до неї визначені дата платежу, залишок кредиту, щомісячна комісія, сума погашення тіла кредиту, нараховані проценти, і загальна сума щомісячного платежу, що спростовує доводи про порушення вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції - Семенюк В.В.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 27