Справа №585/3833/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Євлах О. О.
Номер провадження 22-ц/788/1742/16 Суддя-доповідач - Ільченко О. Ю.
УХВАЛА

.

24 жовтня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ільченко О. Ю.,

суддів - Рибалки В. Г. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради

на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2016 року про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

у цивільній справі за заявою Комунального підприємства «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 6095,47 грн. з боржників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

встановила:

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2016 року КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у розмірі 6095,47 грн. з боржників ОСОБА_3, ОСОБА_4

В апеляційній скарзі комунальне підприємство, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для розгляду до суду першої інстанції. При цьому вказує на помилковий висновок суду про те, що заявник просив стягнути заборгованість по утриманню будинку, оскільки підприємство надає послуги з централізованого опалення. Зазначає, що боржники не систематично проводять оплату за надані послуги, що підтверджується доданим до заяви розрахунком заборгованості, тому вважає строк позовної давності підприємством не пропущено.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у прийнятті заяви КП «Ромнитеплосервіс» про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості пред'явлені з пропуском строку позовної давності, а отже, вбачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що у вересні 2016 року КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради звернулося до суду із заявою в якій просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованість за отримані послуги з централізованого опалення у розмірі 6095,47 грн., яка утворилась у період з жовтня 2012 року по квітень 2016 року (а.с. 1- 2).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження" наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Ураховуючи викладене, заявлені КП «Ромнитеплосервіс» вимоги не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, оскільки з них вбачається спір про право.

Доводи апеляційної скарги про те, що боржники проводили розрахунки за надані послуги у жовтні 2012 року, вересні 2013 року та жовтні 2015 року, що свідчить про визнання ними боргу не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Вказані обставини є предметом розгляду у порядку позовного провадження, оскільки потрібно з'ясувати питання щодо застосування строків позовної давності по платежам.

Посилання апелянта на помилковий висновок суду про те, що заявник просить стягнути заборгованість за послуги по утриманню будинку колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки зазначені обставини не впливають на правильність висновків суду.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, у зв'язку з чим її слід відхилити, а ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради відхилити, а ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 вересня 2016 року про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Випіого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -