У х в а л а

іменем україни

10 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частину земельної ділянки, стягнення грошової компенсації її вартості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частину земельної ділянки без виплати грошової компенсації її вартості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 9 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2002 року за ним визнано право власності на ј частину домоволодіння та земельної ділянки площею 0,180 га по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. На інші ѕ частини вказаного домоволодіння та земельної ділянки право власності визнано за ОСОБА_4 14 серпня 2002 року він отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, яка за життя склала заповіт на все належне їй майно на користь ОСОБА_2

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2010 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 14 серпня 2002 року на його ім'я, зобов'язано Дніпропетровський районний відділ державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» скасувати реєстрацію зазначеного державного акта на право власності на земельну ділянку на його ім'я.

При цьому за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на ѕ частини земельної ділянки площею 0,180га за вказаною адресою.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2012 року відмовлено в задоволенні його позову до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння та земельної ділянки в натурі, та позову ОСОБА_2 до нього про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності на частину домоволодіння.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 вересня 2012 року вказане рішення суду скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2, ухвалено нове рішення про припинення його права власності на ј частину домоволодіння АДРЕСА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на його користь грошову компенсацію за ј частину домоволодіння в розмірі 77 225 грн, а за ОСОБА_2 визнано право власності на ј частину вказаного домоволодіння.

Вказуючи на те, що він має право власності на ј частину земельної ділянки площею 0,180 га, тобто на 0,045 га згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2002 року, яке в частині визнання за ним права власності на земельну ділянку є чинним, чинення відповідачем перешкод в її користуванні та неможливість виділення її в натурі, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив задовольнити позов.

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому зазначала, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 вересня 2012 року припинено право власності ОСОБА_1 на частину спірного домоволодіння та на ј частину земельної ділянки площею 0,045 га та стягнуто на користь ОСОБА_1 відповідну грошову компенсацію, тому просила припинити його право власності на спірну земельну ділянку.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 9 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року, в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить судові рішення в частині відмови в задоволенні первісного позову скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно із ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відмовляючи в задоволенні первісного позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що при визначенні рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 вересня 2012 року розміру грошової компенсації вартості ј частини спірного домоволодіння в сумі 77 225 грн враховано і вартість земельної ділянки, на якій було розташоване вказане домоволодіння, і ці кошти стягнуті з ОСОБА_2

Такі висновки відповідають положенням чинного законодавства, вони зроблені на підставі поданих сторонами доказів, яким дана належна оцінка, зокрема, висновку будівельно-технічної експертизи, покладеного в основу рішення суду про припинення права власності позивача на частину домоволодіння.

Із змісту цього висновку вбачається, що при визначенні реальної вартості частки ОСОБА_1 було враховано і його право на земельну ділянку, що вплинуло на розмір компенсації, яка стягнута на його користь.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків не спростовують.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні, вони не спростовують наведеного і зроблених в оскаржуваних судових рішеннях висновків.

Касаційна скарга не містить доводів про неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права в частині вирішення зустрічного позову, тому судові рішення в цій частині не переглядаються відповідно до ст. 335 ЦПК України.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 9 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частину земельної ділянки, стягнення грошової компенсації її вартості залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:О.В. Кадєтова Г.І. Мостова