У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справ за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 грудня 2010 року по 29 січня 2013 року, від якого вони мають малолітню дочку - ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Зазначала, що дитина проживає з нею, а відповідач з грудня 2011 року участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, систематично відмовляється надати у передбаченому законодавством порядку, дозвіл на виїзд малолітньої ОСОБА_3 за кордон для відпочинку та оздоровлення останньої, при цьому не наводячи жодних аргументів. Протягом 2012-2014 років вона неодноразово зверталась до відповідача з усними та письмовими проханнями надати такий дозвіл, проте, жодної відповіді не отримала.

На її думку, така позиція відповідача шкодить інтересам дитини та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує права дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими обов'язками.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд надати їй дозвіл на багаторазові короткочасні виїзди до країн: Арабська Республіка Египет з 23 квітня 2015 року по 20 травня 2015 року, з 31 серпня 2015 року по 26 вересня 2015 року, з 23 квітня 2016 року по 20 травня 2016 року(строком на 14 днів), Грецька Республіка (Греція) з 13 липня 2015 року по 10 серпня 2015 року (строком на 14 днів), Об'єднані Арабські Емірати з 20 листопада 2015 року по 15 грудня 2015 року(строком на 14 днів), Словацька Республіка (Словаччина ) з 25 грудня 2015 року по 25 січня 2016 року (строком на 14 днів), Домініканська Республіка з 25 лютого 2016 року по 25 березня 2016 року (строком на 14 днів) зазначивши, що виїзд спрямований на відпочинок та оздоровлення дитини. без згоди та супроводу батька ОСОБА_2

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року, позов задоволено частково.

Надано дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у супроводі матері ОСОБА_1 та без згоди батька ОСОБА_2 в наступні країни та періоди - Арабська Республіка Єгипет з 23 квітня 2015 року по 20 травня 2015 року, з 31 серпня 2015 року 26 вересня 2015 року, з 23 квітня 2016 року по 20 травня 2016 року (строком на 14 днів).

Грецька Республіка (Греція) з 13 липня 2015 року по 10 серпня 2015 року (строком на 14 днів).

Об'єднані Арабські Емірати з 20 листопада 2015 року по 15 грудня 2015 року (строком на 14 днів).

Словацька Республіка (Словаччина) з 25 грудня 2015 року по 25 січня 2016 року (строком на 14 днів).

Домініканська Республіка з 25 лютого 2016 року по 25 березня 2016 року (строком на 14 днів).

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, з висновком якого погодився й апеляційний суд, врахувавши положення Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та Конвенції про права дитини, виходив із того, що виїзд дитини за кордон на оздоровлення та відпочинок не порушує прав батька.

Установлено й це убачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судами попередніх інстанцій установлено, що з 24 грудня 2010 року по 29 січня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку - ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року та після розірвання шлюбу проживає з матір'ю.

ОСОБА_2 відмовляється надати дозвіл на тимчасовий виїзд дочки за кордон.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

У підп. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення, врахувавши зазначені вимоги закону, належним чином перевірили доводи і заперечення сторін, правильно встановили фактичні обставини справи та визначились з правовою підставою надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька та дійшли висновку про часткове задоволення позову.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст.ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення, та фактично зводяться до переоцінки доказів і незгодою заявника із висновками судів по їх оцінці.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги не спростовують їх законності та обґрунтованості, а тому їх слід залишити без змін відповідно до ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф.Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик