_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9467/14-ц
Провадження № 2/520/226/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2016 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

Товариства з обмеженої відповідальністю «Колекторське агентство Фактор» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство Фактор», третя особа ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим,

Встановив,

ТОВ «Колекторське агентство Фактор» в липні 2014 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості в сумі 141090,76 грн. за кредитним договором №ML-500/185/2006, укладеним 25.10.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» і ОСОБА_1, стверджуючи, що відповідачі ухиляються від виконання зобовязань за договором кредиту і договором поруки (до провадження судді Калашнікової О.І. справа надійшла у травні 2015 року). Представник позивача до суду не зявляється, надав заяву про вирішення спору за його відсутності.

ОСОБА_1 позов не визнав з підстав його недоведеності.

Представник ОСОБА_4 позов товариства не визнала і заявила у квітні місяці 2015 року зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим.

Суд вислухав відповідачеву сторону за основаним позовом і позивача за зустрічним, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

25 жовтня 2006 року між АКБ "Райффайзенбанк Україна"та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № ML-500/185/2006, з наступними змінами та доповненнями. Відповідно до п. 2.1.2. Додаткового договору № 9 до Кредитного договору № ML-500/185/2006 Банк надав Позичальнику кредит в сумі 134 018,16 грн.

25 жовтня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_1 за Кредитним договором № ML-500/185/2006 між ОСОБА_3 та Банком в особі АКБ "Райффайзенбанк Україна" було укладено Договір поруки № SR-500/185/2006, з наступними змінами та доповненнями, за умовами якого поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником зобов'язань перед кредитором та кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань.

ТОВ «Колекторське агентство Фактор» у позові стверджує, що товариство є правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна» відповідно до положень ст..ст.512,514 ЦК України і в звязку з неналежним виконанням позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, товариство звернулось до суду з цим позовом та вимагає стягнути в солідарному порядку з позичальника і поручителя заборгованість за кредитним договором в сумі 141090,76 грн., де борг за тілом кредиту 130575,7 грн., заборгованість за відсотками 10515,06 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивачева сторона посилалась на такі докази:

Договір кредиту з додатковими до нього договорами, договір поруки з додатковими до нього договорами, розрахунок заборгованості (довідка) за кредитним договором станом на 16.07.2014 року, виписку по рахунках позичальника, договір Факторингу №11/09/13/1 від 11.09.2013 року, договір відступлення права вимоги №11-09-13/1 від 11.09.2013 року з додатком, досудову вимогу на адресу відповідачів, статутні документи товариства.

ОСОБА_1, не визнаючи позов, посилався на наступне: у 2006 році між ним і АКБ «Райффайзенбанк Україна» був укладений кредитний договір, за умовами якого він ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 45000,00 доларів США на купівлю нерухомого майна. На забезпечення зобовязань за кредитним договором, між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір, згідно якого в іпотеку Банку передавалося придбане позичальником нерухоме майно, а саме квартира під № 279 по вул. Генерала Бочарова в будинку № 13 в м. Одеса.

В червні 2012 року у звязку із скрутним матеріальним становищем та неможливістю виконувати умови кредитного договору, вказане іпотечне майно було продане, а виручені від цього кошти були спрямовані в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором. Відповідно, дія іпотечного договору була припинена. Дані обставини підтверджуються договором купівлі-продажу від 15.06.2012 р. та договором від 15.06.2012 р. Залишок заборгованості за Кредитним договором був реструктурізований, а саме, була змінена валюта кредиту (з доларів США на гривню), цільове використання кредиту (зміна валюти кредиту шляхом направлення кредитних коштів на погашення кредиту отриманого на підставі Кредитного договору), річна база нарахування процентів. Дані обставини підтверджуються додатковим договором № 9 від 15.06.2012 р. до Кредитного договору, який був наданий Позивачем.

ОСОБА_1 стверджує, що залишок боргу за спірним кредитним договоромбув віднесений банком до категорії проблемних та через декілька місяців взагалі був списаний за рахунок страхових резервів, що підтверджується відсутністю доказів передання права грошової вимоги (до ОСОБА_1Б.) від ПАТ «АКБ «Райффайзенбанк Україна» до ПАТ «ОТП Банк», також не має жодних доказів правонаступництва ПАТ «ОТП Банк» відносно прав та зобовязань ПАТ «АКБ «Райффайзенбанк Україна»;та відсутністю доказів про передання права грошової вимоги від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ФК Факторинг».

Відповідач також посилався на відсутність у ТОВ «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське агентство Фактор» права на здійснення операцій з факторингу.

Представник ОСОБА_3 вимагає визнати договір поруки припиненим з підстав, визначених ч.4 ст.559 ЦК України: 4 березня 2013 року до поручителя позивач направив вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, але до суду позов надав 29 липня 2014 року.

Дослідивши надані сторонами докази суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Колекторське агентство Фактор» не підлягає задоволенню, а зустрічний позов є обґрунтованим і доведеним з наступних підстав:

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 179 ЦПК України).

Суд погоджується з доводами відповідача ОСОБА_1 про відсутність доказів передання права грошової вимоги до ОСОБА_1 від ПАТ «АКБ «Райффайзенбанк Україна» до ПАТ «ОТП Банк», відсутність доказів правонаступництва ПАТ «ОТП Банк» відносно прав та зобовязань ПАТ «АКБ «Райффайзенбанк Україна» за кредитним договором № ML-500/185/2006 від 25.10.2006 року;та про відсутність доказів про передання права грошової вимоги від ПАТ «ОТП Банк» до ТОВ «ФК Факторинг» (роздруківка реєстру боржників до договору факторингу від 11.09.2013 року виконано шрифтом №4, ухвали суду про витребування доказів не виконані). Суд вважає, що сума позову позивачем також не доведена: відсутній розрахунок боргу за тілом кредиту, за відсотками. На а.с.57 т.1 міститься розрахунок заборгованості, де зазначені суми боргу за кредитом і відсотками, але не зазначено за який період виник борг, за якою ставкою розраховані проценти (ухвала суду про витребування належного розрахунку позивачем не виконана).

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» операції з факторингу є фінансовими послугами. Ст. 1079 ЦК України визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» вказує, що юридична особа що надає фінансові послуги має бути включена до Реєстру фінансових установ.

Позивач не надав суду документів, які б свідчили про набуття статусу фінансової установи як ТОВ «ФК Факторинг», так і ТОВ «Колекторське агентство Фактор».

З огляду на викладене, позовні вимоги ТОВ «Колекторське агентство Фактор» суд визнає не доведеними .

Щодо вимог ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим.Згідно п. 4.1 Договору поруки № SR-500/185/2006, договір діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором 4 березня 2013 року ПАТ «ОТП БАНК» направив Поручителю вимогу про дострокове повне погашення заборгованості.

Пунктом 2.1.5.2 Додаткового договору № 7 до Кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначений банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх боргових та/чи інших зобов'язань та кредитним договором чи іншим укладеним з банком договором та/або умов документів забезпечення (надалі - "Вимога"). При цьому, зобов'язання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому настає з дати отримання Позичальником відповідної вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 60 календарних днів з дати отримання вимоги.

Згідно з пунктом 3.4 Договору поруки, обов'язок поручителя виконати боргові зобов'язання виникає при отриманні від кредитора такої вимоги.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У даному випадку договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ п.24 постанови № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» надав розяснення «при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.Пред'явленням вимоги до поручителя є пред'явлення до нього позову.

Отже, 4 березня 2013 року пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, кредитор, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати. У разі зміни кредитором на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строку виконання основного зобов'язання, передбачений ч.4 ст. 559 ЦК України шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати (04 березня 2013 р.). Після зміни строку виконання основного зобов'язання, Правонаступник звернувся до суду із позовом у серпні 2014 року, тобто зі спливом 6 місячного строку. Наслідком пропущення шестимісячного строку, встановленого ч.4 ст. 559 ЦК України (досудова вимога направлена у березні 2013 року, а позов пред'явлено лише у серпні 2014 року) є припинення дії договору поруки.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив

Позов Товариства з обмеженої відповідальністю «Колекторське агентство Фактор» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки № SR-500/185/2006, укладений між ОСОБА_3 та Акціонерним комерційним банком "Райффайзенбанк Україна" 25 жовтня 2006 року (зі змінами та доповненнями) у якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № ML-500/185/2006 від 25 жовтня 2006 року.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.