Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.03.2016 Справа №607/3016/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Воробель Н.П.,

та народних засідателів Криворучко М.О. і ОСОБА_1,

при секретарі Зубко О.Я.,

за участю прокурора Галас Н.В.,

представника лікувального закладу лікаря ОСОБА_2,

законного представника ОСОБА_3,

особи, що якої розглядається питання ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні ОСОБА_2 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4,

встановив:

до суду 23 березня 2016 року надійшла заява лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (ТОККПНЛ) ОСОБА_2 про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу у примусовому порядку, з підстав того, що 22 березня 2016 року він був госпіталізований у вказаний психіатричний заклад; страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога. До заяви додано висновок лікарів-психіатрів про необхідність такої госпіталізації ОСОБА_4

У судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_2 який одночасно за дорученням представляв ТОККПНЛ, заяву підтримав, пояснив, що психічний розлад у ОСОБА_4 зумовлює виникнення небезпеки для його здоровя, зокрема останній відмовляється від їжі та пиття, не виконує інструкції, замкнутий в собі, не реагує на звернення, не може дати усвідомлену згоду на госпіталізацію в психіатричний стаціонар, у зв'язку з чим просить суд задовольнити заяву. Вказує, що це вже третя госпіталізація ОСОБА_4 у психіатричний стаціонар.

Прокурор Галас Н.В. заяву про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4 підтримав та вказав, що не заперечує проти її задоволення.

Мати ОСОБА_4 ОСОБА_3 у судовому засіданні також просить суд госпіталізувати сина в стаціонар, пояснила, що він після виписки із стаціонару почувається краще, приймає ліки, однак проходить певний період часу і він знову припиняє їх вживати, стає замкненим безперестанку ходить, хитає головою, відмовляється від їжі та пиття, навіть до пяти днів.

ОСОБА_4 у судовому засіданні на неодноразово поставленні запитання з приводу його згоди на госпіталізацію мовчав.

Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

22 березня 2016 року о 19 год. 30 хв. у психіатричне відділення ТОККПНЛ поступив ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2. При особистому огляді ОСОБА_4 лікарем амбулаторно-поліклінічного відділення ТОККПНЛ ОСОБА_5 було зроблено висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога. Підставою для цього висновку є відомості про поведінку ОСОБА_4, які надійшли від матері ОСОБА_3 Згода на госпіталізацію ОСОБА_4 відсутня у звязку з його психічним станом.

Як вбачається із висновку комісії, даного у складі чотирьох лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, ОСОБА_4 поступив у вказаний лікувальний заклад 22 березня 2016 року з приводу діагнозу: параноїдна шизофренія, безперервний тип перебігу, параноїчний синдром. Вперше проходив лікування в умовах Тернопільської ОККПЛ в реанімаційному відділенні у 2012 році з приводу ГРВІ із явищами інтоксикації нервової системи та менінгізму. З грудня 2013 року змінився в психічному стані став замкнутим, відгородженим, малослівним, перестав займатись звичною для нього раніше роботою, зявилась неадекватність в поведінці, висловлюваннях, ходив по подвірї босим, роздягнутим, не реагував, не виконував інструкції рідних, повністю відмовлявся від прийому їжі, пиття. Двічі стаціонарно лікувався в умовах ТОККПНЛ, отримував, седативну, антипсихотичну терапію. Поступив на лікування повторно; зі слів матері на протязі останніх двох тижнів припинив прийом ліків, став замкнутим, відгородженим, внутрішньо напруженим, ходить по квартирі задуманий, практично не розмовляє, заглиблений в свої переживання. Останні 4-5 днів відмовляється від прийому їжі, не слухає та не виконує інструкцій рідних, не спить вночі. На час огляду пацієнт при відомості. Вербальному контакту практично не доступний, ходить великими кроками в протилежні сторони палати, аутизований, задуманий, заглиблений в свої внутрішні переживання. При звертанні до нього мовчить, на запитання практично не відповідає, фокусовано дивиться лікарю в очі, або ж дивиться в сторону в одну точку, періодично потирає руки, перебирає пальцями рук; на запитання чи розуміє де він перебуває, по якій причині, з ким розмовляє, чи пригадує лікаря відповів однослівно «мабуть». На всі інші запитання не відповідає, мовчить, негативістичний, у внутрішній напрузі, зі зниженим настроєм. Опирається огляду, не дає можливості забрати аналізи на дослідження, чинить опір медперсоналу. Критика до свого стану хвороблива. У звязку із його небезпекою для себе потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження та лікування.

Усвідомлена згода ОСОБА_4 на госпіталізацію та лікування відсутня.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

За вказаних обставин справи, суд вважає, що заяву лікаря-психіатра ТОККПНЛ ОСОБА_2 про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_4 слід задовольнити, оскільки останній страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надана психіатрична допомога, тому останнього слід госпіталізувати в примусовому порядку для обстеження та лікування в умовах стаціонару ТОККПНЛ.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 60, 212, 279-282, 294 ЦПК України, ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,

вирішив:

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, в примусовому порядку у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню для надання відповідної психіатричної допомоги в умовах стаціонарного обстеження та лікування.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_6

Народні засідателі: М.О. Криворучко

ОСОБА_1