Справа № 755/7447/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Гаврилової О.В.,

при секретарях - Худяковій А.Н., Неділько Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

26.04.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 1500,00 грн. щомісяця, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повнолітня та стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на користь позивача на її утримання до виповнення 3-х річного віку малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 700,00грн. щомісяця, починаючи ввід дня пред'явлення позову.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що сторони проживають у цивільному шлюбі з липня 2010 року по квітень 2016 року, від якого мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ухиляється від виконання свої обов'язків. Позивачу невідомо про офіційне працевлаштування відповідача, однак відомо про отримання ним пенсії та неофіційного доходу від оренди квартири. Позивач на даний час не має змоги працювати та отримувати заробітну платню, оскільки виховує доньку, соціальних витрат по догляду за дитиною не вистачає. Витрати на утримання дитини на місяць становлять 2200,00грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, позивач додатково пояснила, що сторони живуть разом, але відповідач не приймає участі в вихованні дитини, платить за комунальні послуги, купує продукти які дозволяє їсти лише дитині. Позивач з дитиною харчуються з продуктів, переданих її матір'ю. Відповідач коштів на харчування не надає, не купує засобів гігієни, одягу та іграшок для дитини. Позивач отримує на дитину 130,00грн. на місяць соціальної допомоги. Відповідач здає в оренду одно кімнату в квартирі в Києві та має інший неофіційний дохід від продажу знайдених металів та монет, а також підробляє на будівництві. Позивач з дитиною два рази лежали в лікарні, відповідач не приходив та не надав матеріальної допомоги. Крім того, відповідач отримав відшкодування за пошкоджений при ДТП автомобіль. Представник позивача додатково зазначив, що заявлена сума відповідає доходам відповідача та витратам на дитину та дружину.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову не визнав, надав суду письмові заперечення (а.с.28-29), в яких зазначив, що позивач проживає в будинку, який належить відповідачу на праві власності, однією сім'єю сторони почали проживати на час народження дитини. Відповідач купує до дому продукти харчування, дитячі речі, сплачує комунальні платежі, отримує пенсію, не працює, є інвалідом 2-ї групи з дитинства, крім того хворіє. На праві приватної власності має кімнату в комунальній квартирі, в якій зареєстрована їх донька, у вказаній кімнаті ніхто не проживає, доходів від оренди відповідач не отримує. Отже єдиним постійним джерелом доходу відповідача є пенсія. Просив у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні додатково пояснив, що сторони не живуть однією сім'єю, хоч проживають в одному будинку. Кімнату в комунальній квартирі здає в оренду, від чого отримує дохід який витрачає на своє лікування. Надає позивачу по 10-15 гривень на дитину. Також відповідач придбавав дитині памперси та харчування. Одержані на відшкодування шкоди внаслідок ДТП кошти витрачені на ремонт автомобіля, який ще не до кінця відремонтовано. Всі знайдені монети він вже продав. Крім того, з його пенсії вираховуються кошти на утримання дитини від першого шлюбу.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). Сторони проживають в одному будинку (а.с. 9, 10, 34, 36, 37).

Позивач не працює, доглядає за дитиною отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини.

Відповідач не надає регулярної та достатньої допомоги на утримання дитини, на утримання дружини допомоги не надає взагалі. Відповідач офіційно не працює, згідно його пояснень регулярного заробітку не має.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Статтею 184 СК України встановлено: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідачу ОСОБА_4 встановлено ІІ групу інвалідності з дитинства (а.с.30, 50), він може працювати в спеціально створених умовах, крім того хворіє на цукровий діабет (а.с.51).

На підставі виконавчого листа, видано Дніпровським райсудом м. Києва 08.08.2007, з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 297,50грн. на місяць (а.с.47-48)

Відповідно до довідки №83 виданої 01.06.2016р. Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві, ОСОБА_4 отримує пенсію з вирахуванням аліментів, - в розмірі 1014,28грн. на місяць (а.с.45-46, 49).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона з 2010 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 в м. Києві, квартира є комунальною, одна з кімнат в цій квартирі на лежить відповідачу та, з його слів, була придбана ним для здачі в оренду та отримання прибутку. Відповідач жодного дня в свої кімнаті не проживав. Весь час в кімнаті відповідача проживають орендарі. За весь період з 2010р. кімната відповідача не здавалася в оренду лише 2 місяці. З серпня 2015 р. в його кімнаті проживає жінка з донькою, яка сплачує відповідачу 2400,00грн. на місяць та оплачує комунальні послуги. Про вартість оренди свідку відомо як зі слів відповідача, так і зі слів ОСОБА_6 - орендаря.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що вона з 2011 року по травень 2014р. орендувала кімнату АДРЕСА_1, яка належить відповідачеві. Після підвищення відповідачем орендної плати, свідок була вимушена залишити кімнату. На даний час свідок постійно приходить до зазначеної квартири в гості до мешканки іншої кімнати, тому їй відомо, що в кімнаті відповідача постійно проживає жінка на ім'я ОСОБА_6.

Як убачається з договору, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, плата за оренду кімнати АДРЕСА_1 складає 2200,00грн. на місяць (а.с. 44).

Сторони в судовому засіданні визнали факт, що відповідач постійно здає в оренду належну йому квартиру.

При цьому, відповідач стверджує, що значну частину доходу витрачає на своє лікування, однак доказів на підтвердження цих тверджень суду не надано.

Пленум Верховного Суду України Постановою № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в підпункті 4 пункту 17 зазначив, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у 2016 році прожитковий мінімум на: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу.

Помилкове посилання в позовній заяві на положення ст.75, 77 СК України не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач просить стягнути аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, у зв'язку з тим, що дитина проживає з нею, позивач доглядає дитину, яка, згідно пояснень сторін за станом здоров'я не в змозі відвідувати дошкільний навчальний заклад, що позбавляє позивача можливості працевлаштуватися.

Згідно вимог ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Суд звертає увагу на недостатнє виконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню доньки та перекладення тягаря батьківського обов'язку по її утриманню та вихованню на позивача, а також на ненадання матеріальної допомоги дружині, яка не працює та доглядає за дитиною. Також, суд враховує, що відповідач не має постійного заробітку, проте отримує пенсію та дохід від оренди квартири.

При цьому суд не враховує посилання сторони позивача на те, що відповідач отримує дохід ще й від реалізації знайдених ним монет та металобрухту, оскільки такі доводи об'єктивно не підтверджені доказами. Надсилання відповідачем сувенірів іншим особам (а.с.52-55) не може бути визначено як належний та допустимий доказ цієї обставини.

Також не може впливати на розмір аліментів визнаний сторонами в судовому засіданні факт отримання відповідачем від страхової компанії та винуватця ДТП відшкодування матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля відповідача, оскільки зазначені кошти витрачаються саме на ремонт транспортного засобу.

Враховуючи зазначені вище обставини, те, що дитина проживає в одному будинку з матір'ю та батьком, враховуючи як матеріальне становище позивача, яка на даний час не працює, доглядає за дитиною, враховуючи інші обставини, що мають значення для вирішення даної справи, те, що на відповідача законом покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка до досягнення нею трьох років, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу, те, що відповідач може надавати незначну матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, матеріальне становище відповідача, який має стягнення по аліментам за виконавчим документом в сумі 297,50грн., офіційно не працевлаштований, проте отримує пенсію та мінливий (змінюваний у розмірі) дохід від оренди кімнати в квартирі, виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання та на утримання малолітньої дитини підлягають задоволенню частково: в розмірі 800,00грн. на дитину щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та в розмірі 500,00грн. щомісячно на утримання дружини, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення донькою сторін ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Таким чином позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, а відповідач є інвалідом другої групи, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунокдержави.

На підставі ст. ст. 7, 79, 84, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 179, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И Т И:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання доньки ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 800,00грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.04.2016р.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання дружини в розмірі 500,00грн. щомісячно, починаючи з 26.04.2016 року і до досягнення дитиною ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі через Дніпровський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: