Справа № 522/7068/15-ц
Провадження № 2/522/261/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду в квітні 2015 року з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП та просив стягнути на його користь з ПрАТ «УОСК» суму страхового відшкодування у розмірі 3204,81 грн.; пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 30.07.2014 по 06.04.2015р. у розмірі 988,54 грн.; суму збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 30.07.2014 по 06.04.2015р. у розмірі 873,94 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 суму матеріальної шкоди у розмірі 3309,53 грн., стягнути солідарно з відповідачів витрати на надання правової допомоги та судовий збір.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2016 року задоволено заяву представника позивача про залишення частини позовних вимог без розгляду. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 3 309,53 грн. залишити без розгляду. Виключити з кола відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Позивачем була надана уточнена позовна заява, в якій ОСОБА_1 просить стягнути на його користь з ПрАТ «УОСК» суму страхового відшкодування у розмірі 2204,81 грн.; пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 30.07.2014 по 13.05.2016 р. у розмірі 2044,25 грн. та судові витрати в розмірі 4300 гривень (у тому числі витрати на оплату правової допомоги та судовий збір).

Позивач мотивує свої вимоги тим, що страхова компанія перерахувала на його користь у 2014 році частково суму страхового відшкодування 7499, 68 гривень, станом на 13.05.2016 року не сплачено 3204,81 гривень. Датою отримання заяви про страхове відшкодування була 29.04.2014 року, а крайній строк відшкодування припадав на 29.07.2014 року, тому повинна бути сплачена пеня, в звязку з чим останній звернувся до суду з зазначеним позовом.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просить суд слухати справу за його відсутності (а.с.164, 121, 174).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с.140) та надав письмові заперечення (а.с.148-153, 182-188), зазначивши, що задоволенню підлягають тільки вимоги в частині стягнення пені в сумі 195,48 гривень.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

26 березня 2014 року сталася ДТП, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ 2109-00» р/н Ж2040КХ по вул. Водопроводній в м.Одеса допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 27.05.2014 року по справі №134/908/14-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду, що набрала законної сили, про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «УОСК», що підтверджується Полісом № АС/6086850. 29.04.2014 року Позивач звернувся до ПрАТ «УОСК» із заявою про отримання страхового відшкодування, вказавши необхідні банківські реквізити для перерахування коштів. Відповідно до Аварійного сертифікату №330/14 від 20.05.2015 року, вартість матеріальних збитків з врахуванням коефіцієнту зносу становить 9722,84 грн. з ПДВ. Відповідно до ст. 12 ЗУ« Про обов'язкове страхування» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, в даному випадку Полісом передбачено розмір франшизи 1000 грн.

З урахування зазначеного, ПрАТ «УОСК» повинно було сплатити позивачу страхову суму відшкодування у розмірі 7537,37 грн. (9722,84 грн. 1000 грн. (франшиза) -1185,47 грн. ПДВ). Зазначена страхова сума відшкодування у розмірі 7537,37 грн. сплачена позивачу, що не заперечує позивач у своєму позові.

Відповідно до ч.2 ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивачем суду не надані належні та допустимі докази, у звязку з чим було проведено повторне оцінювання та складено Аварійний сертифікат № 84-09/14 від 02.10.2014 р., за відсутністю представника ПрАТ «УОСК», за яким вартість матеріальних збитків з врахуванням коефіцієнту зносу становить 10704,49 грн.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Судом встановлено що сума страхового відшкодування була сплачено відповідачем не своєчасно с порушення строків встановлених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Положеннями п. 36.5. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язань становить 195,48 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму у розмірі 195,48 грн. на користь позивача.

При цьому не підлягають задоволенню вимоги про стягнення витрат на правову допомогу.

Право на правову допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 12 ЦПК України. За приписами ст.ст. 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Визначення окремим процесуальним діям наведеним у вищевказаному Законі за які відшкодовуються витрати на правову допомогу у Цивільному процесі дав ВССУ у своїй постанові №10 від 17.10.14 р.

Відповідно до п.48 Постанови пленуму ВССУ №10 від 17.10.14 р., витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суду не надані належні та допустимі докази, документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат, тому у задоволені вимог про стягнення витрат на правову допомогу необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 500 гривень (а.с.2).

Керуючись Законом України «Про страхування», ст.ст. 99, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 пеню в розмірі 195 (сто девяносто пять) гривень 48 копійок та судовий збір у розмірі 500 гривень.

В задоволені решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.М.Чернявська

15.12.2016