Провадження № 2/127/477/16
05 січня 2016 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Іщук Т.П.,
при секретарі Коваленко Д.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував щодо заочного розгулу справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 526, 530, 536, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України.
Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Судом встановлено, що 24.09.2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №DNH4КР70400017, відповідно до якого банк зобовязувався надати позичальнику кредит в термін до 24.09.2007 року в загальному розмірі 1784,90 грн. на придбання мобільного телефону, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 25,08% річних. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, позичальник сплачує відсотки за користування кредитом у розмірі 6% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.
Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 95,65 грн. для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно п. 5.1 договору при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п.3.2.2 та 3.2.3 даних умов, позичальник зобовязується сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до п.5.3 при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.
Разом з тим, визначаючись з розміром заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ч.3 ст.551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вказана норма з урахуванням положень ст.3 ЦПК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 вересня 2014 року (справа №6-100цс14). Тому, зважаючи на значне перевищення суми пені, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки (пені) до розміру збитків, тобто до 8106,16 грн.
Щодо стягнення штрафу, то суд звертає увагу, що відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи з зазначених правових норм сплата неустойки є єдиним видом відповідальності за порушення зобов'язання незалежно від виду неустойки (штраф або пеня).
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами договору, а саме пунктом 5.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за порушення виконання позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою, п.п.3.2.2 та 3.2.3. даних умов, однин із яких є: погашати в строк кредит, відсотки за користування кредитом, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктом 5.3 договору сторонами передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань. Тобто, передбачена подвійна цивільно-правова відповідальність за одне і те саме порушення, що не відповідає положенням ст.549 ЦК України та ст.61 Конституції України.
Вказаний висновок суду узгоджується з Правовою позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 21 жовтня 2015 року ( справа №6-200315), яка в силу положень ст.360-7 ЦПК України є обовязкова до застосування.
За викладених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач свої договірні зобовязання не виконує належним чином, існує порушення виконання своїх зобовязань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинен нести відповідальність відповідно до умов договору та сплатити на користь позивача суму заборгованості в розмірі 16 212,32 грн., з яких: 747,32 грн. заборгованість по тілу кредиту, 7358,84 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 8 106,16 грн. - пеня за несвоєчасність виконання договірних зобовязань.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, з урахуванням права суду на зменшення розміру неустойки.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 533,536, 610-611, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
В решті вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Вінницьким міським судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня його проголошення.

Суддя: