Справа № 303/2026/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

18 жовтня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Панька В.Ф.,

суддів - Бисаги Т.Ю., Куцина М.М.

при секретарі - Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 липня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення матеріальних збитків. Позовні вимоги обгрунтовував тим, що згідно укладеного договору оренди приміщення від 01.04.2014 року відповідачка ОСОБА_3 орендувала у нього частину приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", площею 50,00 кв.м. по АДРЕСА_1. На момент укладання даного договору відповідачкою прийнято всі інженерні комунікації, що знаходились на об"єкті оренди в робочому стані та функціонували за призначенням. На даному об"єкті була встановлена охоронна сигналізація, що забезпечувала його охоронний режим. Згідно акту прийому-передачі магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 22.09.2015 року дана сигналізація була відсутня. Отже, відповідачка ОСОБА_3 без попереднього погодження і відому з власником магазину, самовільно зняла сигналізацію. Окрім цього, після прийому-передачі магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" була виявлена несправність кондиціонера марки "CHIGO". Згідно розрахунку діагностика несправності кондиціонера з урахуванням транспортних витрат склала 700 грн. 00 коп., а відповідно до рахунку послуги ремонту кондиціонера з урахуванням транспортних витрат склала 1 650 грн. 00 коп.. У відповідності до кошторису на виконання робіт з монтажу охоронної сигналазації ПП "Зодіак і К" на об"єкті приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" послуги по відновленню сигналізації склали 9 535 грн. 25 коп.. Тому просить, стягнути з відповідачки матеріальні збиткі в розмірі 11 885 грн. 25 коп. та понесені судові витрати. В подальшому, представник позивача в порядку ст.31 ЦПК України подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, у зв"язку з тим, що відповідачка ОСОБА_3 арендувала магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1" разом із ОСОБА_4, стягнути з них солідарно матеріальні збиткі в розмірі 11 885 грн. 25 коп. та понесені судові витрати. Зазначеним рішенням суду першої інстанції у задоволенні збільшених позовних вимогах відмовлено. ОСОБА_1 не погодився з цим рішенням, порушив питання про його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення збільшених позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріально та процесуального права. Заслухавши доповідача, осіб, які приймали участь у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. Доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до твердження того, що: на момент отримання приміщення в оренду відповідач ОСОБА_3 та співвідповідач ОСОБА_4 з моменту укладення договору 01.04.2014 р. до 05.11.2014 р. на протязі 7-ми місяців користувалися охоронною сигналізацією, використовуючи її в своїй діяльності, ніяких претензій щодо її функціонування, чи поломок на адресу позивача від них не поступало;як було з'ясовано пізніше, відповідачі без попереднього погодження і відому з власником магазину - ОСОБА_1, самовільно зняли охоронну сигналізацію, чим поставили під загрозу об'єкт оренди, порушивши його охоронний режим, чим своїми діями завдали шкоди апелянту, як власнику орендованого приміщення. Однак, зазначені доводи не можуть бути прийняті до уваги на підставі наступного. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.1166 ч.2 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. З аналізу вищенаведеної норми слідує, для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування шкоди (майнової чи моральної), необхідна наявність чотирьох умов відповідальності, а саме: вина відповідача; протиправна поведінка відповідача; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою. Згідно зі ч.1 та ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. В п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.92р. « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що особи вважаються такими, що спільно завдали шкоди, якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов'язаними сукупними діями або діями з єдністю наміру. З аналізу вищенаведених норм слідує, для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності як відшкодування шкоди (майнової чи моральної), необхідна наявність чотирьох умов відповідальності, а саме: вина відповідача; протиправна поведінка відповідача; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою - обов'язок доведення яких покладається на позивача. З матеріалів справи вбачається, що згідно укладених договорів оренди приміщення від 01.04.2014 року відповідачі орендували у позивача частину приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", площею 50,00 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с.10-12, 53-54). В орендованому приміщенні була встановлена охоронна сигналізація та кондиціонер, що не заперечує сама відповідачка ОСОБА_3 ОСОБА_3 визнала факт наявності в орендованому приміщенні при його передачі орендодавцем справного кондиціонера, про що зазначено в оскаржуваному рішенні. Під час складання акту прийому передачі від 22.09.2015 року об'єкта оренди після закінчення договору оренди, кондиціонер був робочий, жодних несправностей в його роботі не було виявлено сторонами. Крім цього, ОСОБА_3 довела, що поломка охоронної сигналізації була спричинена не з вини орендаторів, що підтверджується повідомленням Управління поліції охорони в Закарпатській області від 25 травня 2016 року за №416/43/26/02-2016, згідно якої було здійснено заміну головного приймально-контрольного приладу, що вийшов з ладу внаслідок перепаду напруги, який спричинила блискавка і прилад на момент огляду ремонту не підлягав (а.с.45). Відповідно до ст.1166 ч.2 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позивачем не доведено, що кондиціонер був несправний на момент припинення договору оренди, так-як це не відображено в акті прийому-передачі від 22 вересня 2015 року (а.с.13), а було виявлено лише в січні 2016 року, що не заперечила сама представник позивача та стверджується рахунками на оплату за №2,3 (а.с.15-16). Крім того, жодними доказами не доведено, що обоє відповідачів завдали позивачам неподільну шкоду взаємопов'язаними сукупними діями або діями з єдністю наміру, тобто підстави солідарної відповідальності. Інших доводів, які б мали правове значення для вирішення справи, апеляційна скарга не містить. Враховуючи наведене, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає. Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді :