Справа № 524/4032/16-ц
Провадження № 2/524/1622/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016 року м.Кременчук

Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1Д, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області з здійсним позовом.

У своєму позові вона зазначає, що відповідач, ОСОБА_3, є громадянином ОСОБА_4 Штатів Америки.

Статтею 63 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України.

Згідно даних відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, отриманих судом у порядку ст. 122 ЦПК України, відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні. З наданих до позовної заяви документів не можливо встановити, що останнє місце проживання відповідача було за адресою: Полтавська обл., м.Кременчук, просп. Полтавський, б.231.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 ВСУ зазначає, що в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає на Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтею 110 Цивільного процесуального кодексу України.

За ч.2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Так, у позовній заяві ОСОБА_2 не зазначає підстав для застосування положень ч.2 ст.110 ЦПК України.

Відповідно п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу, ОСОБА_2, матеріалів позовної заяви, оскільки справа не підсудна Автозаводському районному суду м.Кременчука.

Згідно ст.7 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір сплачений ОСОБА_2 при подачі заяви в сумі 551,20 грн. підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. 110, 121 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

Зобовязати Управління державної казначейської служби України у м. Кременчуці Полтавської області повернути ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551,20 грн., сплачений за квитанцією №11 від 26.05.2016 року ідентифікаційний номер платника НОМЕР_1.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.Д. Андрієць