Справа №265/1698/15-ц
Провадження №2/265/14/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О. О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкоємцем четвертої черги, зміни черговості одержання права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідачки ОСОБА_2 з позовними вимогами про визнання спадкоємцем четвертої черги, зміни черговості одержання права на спадкування. Протягом розгляду справи уточнював позовні вимоги.

В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилався на ті обставини, що з 1995 року він проживав однією родиною з ОСОБА_3 яка померла 1 травня 2012 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 квартири АДРЕСА_1, 1/2 частини гаража №9 по вулиці Волгодонської в місті Маріуполі, акцій ПАТ «МК»Азовсталь» та грошові вклади в ПАТ «КБ Приватбанк». Спадкоємцем по закону після смерті ОСОБА_3 є її рідна тітка, відповідач по справі ОСОБА_2, яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, і є спадкоємцем третьої черги. Факт спільного проживання позивача зі спадкодавцем було встановлено судовим рішенням, у звязку з чим позивач ОСОБА_1 просить суд визнати його спадкоємцем четвертої черги та змінити черговість отримання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, визнавши за ним право на спадкування третьої черги.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що з 1995 року він проживав разом з ОСОБА_3 однією родиною, разом вели спільне господарство. В 2000 році ОСОБА_3 захворіла, навіть перенесла операцію, а вже останній рік перед смертю взагалі потребувала сторонньої допомоги, оскільки була в безпорадному стані. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визнати його спадкоємцем четвертої черги. Враховуючи ті обставини, що на протязі останніх трьох чотирьох років до смерті ОСОБА_3 вона потребувала сторонньої допомоги, і крім нього ніхто цієї допомоги на надавав, просить суд змінити черговість отримання спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , визнавши за ним право на спадкування третьої черги.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 повністю підтримала пояснення позивача, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомила, тому суд відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу без її участі.

Представник третьої особи Четвертої Маріупольської нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, вирішення питання щодо позову поклала на розсуд суду.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 та померлої ОСОБА_3 з 1995 року по день її смерті. При цьому пояснили, що дійсно ОСОБА_3 дуже хворіла, позивач піклувався про неї, забезпечував матеріально, оскільки саме він працював. За рік до смерті ОСОБА_3, стан її здоровя різко погіршився, але вона самостійно пересувалася, навіть виходила на вулицю, здійснювала покупки.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено , що ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2 з 1993 року до моменту її смерті, що підтверджено актом, складеним ТОВ «Житло Гарант» від 20 вересня 2012 року ( а.с.23).

ОСОБА_8 померла 1 травня 2012 року, про що 3 травня 2012 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецький області було видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 603 ( а.с.22).

Факт проживання однією родиною ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтверджується і рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 25 грудня 2013 року, поясненнями вищевказаних свідків, довідкою ТОВ «Житло Гарант» № 235 від 19 вересня 2012 року та копією особового рахунку № 23079 на квартиру АДРЕСА_3, в якому ОСОБА_1 значиться зареєстрованим в квартирі з липня 1995 року. (а.с. 5-10, 24).

Згідно свідоцтва про право власності, виданого 23 жовтня 2003 року Маріупольською міською радою, витягу Маріупольського бюро технічної інвентаризації Про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1814419 від 24 жовтня 2003 року, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3. ( а.с.16,18 )

Згідно свідоцтва про право власності, виданого 14 травня 2007 року Маріупольською міською радою, витягу Маріупольського бюро технічної інвентаризації Про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14534760 від 14 травня 2007 року, ОСОБА_3 є власником гаражу № 9 по вулиці Волгодонській в місті Маріуполі. ( а.с.17,19 )

Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 20282917 від 10 квітня 2014 року та № 20284282 від 10 квітня 2014 року, ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 та 1/2 частини гаражу № 9 по вулиці Волгодонській в місті Маріуполі на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 25 грудня 2013 року ( а.с.5-10, 20,21).

Листом ПАТ «КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7 20130325/1920 від 2 квітня 2013 року підтверджується факт наявності у померлої ОСОБА_3 відкритих депозитних договорів, які на даний час не закриті та спадкоємцями не отримані ( а.с.70).

У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Стосовно ст. 1270 ЦК України, для здійснення свого права спадкування недостатньо відкриття спадщини та запрошення спадкоємців до прийняття спадщини, необхідне ще й бажання спадкоємця прийняти цю спадщину, тобто вчинити певні дії, які б свідчили про прийняття ним спадщини. Такими діями законодавець визнає подачу заяви до нотаріальної контори або фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном.

Листом в.о. завідуючої Четвертої нотаріальної контори ОСОБА_9 № 14/02-14 від 18 січня 2016 року, підтверджується факт звернення ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 як спадкоємця четвертої черги. Інші спадкоємці, які подали заяви про прийняття спадщини, родинних стосунків зі спадкодавцем не підтвердили ( а.с.68).

Враховуючи вищенаведене, судом було встановлено, що ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_3 з 1995 року по 1 травня 2012 року, по день смерті ОСОБА_3, однією сімєю та вели спільне господарство, а тому суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання спадкоємцем четвертої черги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зміну черговості отримання спадщини та визнання його спадкоємцем третьої черги, суд розглядаючи це питання прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 1259 ч.2 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно довідки КУ «Маріупольська міська лікарня № 4 ім. І.К. Мацука» № 549 від 26 травня 2016 року, ОСОБА_3 поступила в лікарню лише один раз, 30 квітня 2012 року, в терапевтичне відділення з діагнозом : Серцева недостатність, Асцит, гідроторакс, ХІХС, атеросклеротичний коронарокардіосклероз. Померла 1 травня 2012 року.

Інших відомостей відповідно до ст. 60 ЦПК України, щодо хронічних хвороб, потреби стороннього догляду, безпорадного стану, позивачем суду надано не було.

Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили лише факт хвороби померлої ОСОБА_3 та факт спільного проживання позивача з ОСОБА_3 Свідчень щодо тяжкої хвороби, тривалого безпорадного стану померлої ОСОБА_3 в суді надано не було, внаслідок чого суд оцінивши всі докази в сукупності, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зміни черговості отримання спадщини та визнання його спадкоємцем третьої черги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.169, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спадкоємцем четвертої черги та визнання права на спадкування разом зі спадкоємцем третьої черги, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, яка померла 1 травня 2012 року.

У задоволені решти позовних вимог відмовити

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Костромітіна О.О.