Справа № 350/1675/15-ц
Номер провадження 2/350/73/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Пулика М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суходільської сільської ради, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області, Рожнятівська районна рада, Рожнятівська районна державна адміністрація про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У своїй позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на будинковолодіння, яке знаходиться в с.Суходіл по вул.Панська,95 Рожнятівського району Івано-Франківської області.

В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що рішенням п»ятої сесії двадцять першого скликання Суходільської сільської ради від 21.02. 1991 року їй, дозволено будівництво індивідуального житлового будинку на масиві першочергової забудови. Площа зазначеної земельної ділянки, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, становить 0,1881 га. В тому ж році для неї був виготовлений і будівельний паспорт, винесені в натуру осі розбивки будівель, а 18.02.2000 року в районній інспекції архітектурно-будівельного контролю вона отримала дозвіл на виконання будівельних робіт № 27-02/2. На підставі зазначеного дозволу на виконання будівельних робіт, вона з власних будівельних матеріалів та власними силами почала вести будівельні роботи і закінчила будівництво житлового будинку у 2012 році. Завершивши будівництво даного житлового будинку, вона вирішила отримати документ власності на нього, проте це виявилось неможливим через те, що зазначена земельна ділянка знаходиться за межами с. Суходіл і відповідно відсутній дозвіл на виготовлення документації із землеустрою . При таких обставинах, вона не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, змушена звернутися в суд за захистом своїх законних прав та інтересів.

Сторони у судове засідання не з»явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, представники відповідача та третьої соби - позов визнали у повному обємі, а позивачка підтримує.

За таких обставин суд вважає необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін.

Згідно з ст.11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути, зокрема, визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко -і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, а відповідно до ч. 5 цієї ж статті на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, збудувала житловий будинок, загальною площею 240.0 кв.м, який розташований в с.Суходіл по вул..Панська, 95 на підставі будівельного паспорта (а.с.9-11) та на виділеній їй відповідно до закону земельній ділянці (а.с.14-26). На даний час остання, через те, що зазначена земельна ділянка знаходиться за межами с. Суходіл і відповідно відсутній дозвіл на виготовлення документації із землеустрою не може отримати документ власності на будинок (а.с.13).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки позивачка у позасудовому порядку свої права захистити не може, то право власності на збудований будинок за нею необхідно визнати у судовому порядку.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст.376, 392, ЦК України, керуючись ст.ст. 197, 209, 214, 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на будинковолодіння, що знаходиться в с.Суходіл по вул.Панська,95 Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд на протязі десяти днів з часу його проголошення.

Суддя: