Справа № 433/2774/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

16.02.16

16.02.2016 року, Троїцький районний суд Луганської області у складі: головуючого - судді Крівоклякіної Н.В., при секретарі Рєзніковій Л.В, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2015 року ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 31.07.2006 року між відповідачем ОСОБА_2 та позивачем був укладений кредитний договір №LGL3АN02000041, відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 52 160,00 гривеньна термін до 31.07.2013 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Позивач виконав своє зобовязання за договором, надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 52 160,00 гривень. У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв'язку із чим станом на 15.07.2015 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 529 705,63 гривень, яка складається з: 52 346,81 грн- заборгованість за кредитом; 125 749,15 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 8775,60 грн - заборгованість по комісії за користування кредитом; 342 834,07 грн пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 170 579,00 грн, яка була задоволена заочним рішенням Станично-Луганського районного суду Луганської області №2-29 від 28.02.2012 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», різниця становить 359126,54 грн. Отже, заборгованість становить 359 126,54 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, крім того просить стягнути судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр», а також шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному Веб- сайті Троїцького районного суду Луганської області (на 03.12.2015 р., на 14.12.2015 р., 16.02.2016 р.). Причини неявки суду не повідомив.

У відповідності із ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи в заочному порядку.

Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно положень ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

З матеріалів справи вбачається, що 31.07.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № LGL3АN02000041, за яким позивач зобовязався надати відповідачу кредитні кошти шляхом перерахування на відкритиу у ПРИВАТБАНК поточний рахунок на строк з 31.07.2006 р. по 31.07.2013 р. включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 52 160,00 гривень на купівлю автомобіля, а також у розмірі 18656,82 грн на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених договором, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,23% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 11).

Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Своїм підписом кредитного договору до нього ОСОБА_2 підтвердив досягнення сторонами згоди щодо істотних умов Договору.

Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, сплатити відсотки за його використання, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору, при порушенні позичальником зобовязань, передбачених Договором, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, але не менше 1 (однієї) гривні (або суми в валюті Кредиту, еквівалентної 1 (одній) гривні за курсом НБУ на день сплати.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно з розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача перед Банком станом на 15.07. 2015 року складає:

- по кредиту у сумі 52 346,81 грн,

- заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 125 749,15 грн,

- заборгованість по комісії за користування кредитом 8775,60 грн.,

- пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 342 834,07 грн.(а.с.8-10)

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 170 579,00 грн, яка була

задоволена заочним рішенням Станично-Луганського районного суду Луганської області №2-29 від 28.02.2012 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», різниця становить 359126,54 грн (а.с.6-7).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № LGL3АN02000041 від 31 липня 2013 року в розмірі 359126,54 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 610-612, 625, 638, 1050, 1054, 1055, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 , 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований за адресою : 91000, АДРЕСА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги,50, , р/р 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором № LGL3АN02000041 від 31.07.2016 року в сумі 359 126 (триста пятдесят девять тисяч сто двадцять шість) гривень 54 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований за адресою : 91000, АДРЕСА_1 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, 50, , р/р 3111, МФО 305299) судовий збір у сумі 5386 (пять тисяч триста вісімдесят шість) гривень 90 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Троїцький районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.В. Крівоклякіна.