Провадження № 2/344/2348/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 22.07.2002 року у Підліській сільській раді зареєструвала шлюб з відповідачем.

В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя та втрату взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені останніх шість місяців. Спору щодо поділу майна, що є у спільній сумісній власності подружжя немає. Вважає, що шлюб існує лише формально, шлюбні відносини вони не підтримують, а тому, примирення та збереження їхньої сім"ї є не можливим. Просила шлюб розірвати, малолітню доньку залишити на проживання та виховання з нею, прізвище при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

Позивачка в судовому засіданні 03.02.2016 року позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити, оскільки, на даний час вона вагітна від ОСОБА_4, з яким перебуває у громадянському шлюбі та має намір зареєструвати шлюб ще до народження дитини, а тому просила шлюб розірвати, доньку ОСОБА_3 залишити їй на проживання. 28.03.2016 року позивачка подала до суду заяву, якою просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 17).

Відповідач в судове засідання не з"явився, 12.02.2016 року подав до суду заяву, якою просив слухати справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечив проти розірвання шлюбу та залишення на проживання малолітньої доньки з позивачкою та повідомив, що позивачка вагітна другою дитиною, батьківство якої не визнає, оскільки, він не є батьком цієї дитини (а.с. 15).

03.03.2016 року до суду надійшла заява від ОСОБА_4, який повідомив, що він являється батьком дитини, яка народиться у ОСОБА_1, з якою перебуває у громадянському шлюбі та має намір зареєструвати шлюб ще до народження дитини(а.с. 16).

Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги пояснення учасників процесу судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_1 від 22.07.2002 року сторони зареєстрували шлюб у Підліській сільській раді про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №7 (а.с.4). Від даного шлюбу у подружжя народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Позивачка стверджує, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем, вони не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства. На думку позивачки шлюб їх існує формально, миритися вона не бажає, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому, такий шлюб зберігати не доцільно. Сторони добровільно узгодили питання щодо проживання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачкою. Крім того, на даний час позивачка вагітна від іншого чоловіка, який визнав своє батьківство та має намір зареєструвати шлюб з позивачкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Відповідно до ч.3 ст. 110 СК України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до заяви від 03.03.2016 року до суду надійшла заява від ОСОБА_4, який повідомив, що він являється батьком дитини, яка народиться у ОСОБА_1, з якою він перебуває у громадянському шлюбі та має намір зареєструвати шлюб ще до народження їхньої дитини (а.с.16).

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, сторони добровільно узгодили питання щодо проживання малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 22.07.2002 року у Підліській сільській раді про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №7 слід розірвати.

Прізвище позивачки ОСОБА_3 при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 22.07.2002 року у Підліській сільській раді про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №7 - розірвати.

Малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживання з матір"ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2

Прізвище позивачки ОСОБА_3 при реєстрації розірвання шлюбу на дошлюбне не змінювати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Пастернак І.А.