У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору поруки припиненим, за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Терзієва Миколи Георгійовича - на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просив припинити поруку ОСОБА_6 за укладеними між сторонами договорами поруки № 12/42-0-1/11-452 від 08 вересня 2011 року та № 12/42-0-1/11-457 від 13 вересня 2011 року на підставі припинення юридичної особи - ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» - та припинення зобов'язань за кредитним договором № 010/42-0-1/11-164, що був укладений між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» 08 вересня 2011 року, та кредитним договором № 010/42-0-1/11-169, що був укладений між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» 13 вересня 2011 року.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено. Припинено поруку ОСОБА_6 за укладеним між ОСОБА_6 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» договорами поруки № 12/42-0-1/11-452 від 08 вересня 2011 року та № 12/42-0-1/11-457 від 13 вересня 2011 року на підставі припинення юридичної особи - ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» - та припинення зобов'язань за кредитним договором № 010/42-0-1/11-164, що був укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» 08 вересня 2011 року, та кредитним договором № 010/42-0-1/11-169, що був укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» 13 вересня 2011 року. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Терзієв М.Г. - порушує питання про скасування оскаржуваних рішень із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 08 вересня 2011 року між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» було укладено кредитний договір №010/42-0-1/11-164, згідно з умовами якого банк надав ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 08 вересня 2011 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір поруки №12/42-0-1/11-452, відповідно до умов якого ОСОБА_6 зобов'язалась відповідати перед банком солідарно з ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» за кредитним договором № 010/42-0-1/11-164.

13 вересня 2011 року між банком та ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» укладено кредитний договір № 010/42-0-1/11-169 в рамках генерального кредитного договору від 24 січня 2008 року № 010/01-04/08-31.

На забезпечення виконання зобов'язань за цим кредитним договором 13 вересня 2011 року між банком та ОСОБА_6 укладено договір поруки № 12/42-0-1/11-457, відповідно до умов якого ОСОБА_6 зобов'язалась відповідати перед банком солідарно з ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» за кредитним договором № 010/42-0-1/11-164.

06 вересня 2013 року рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було стягнено заборгованість за кредитним договором від 08 вересня 2011 року № 010/42-0-1/11-164 у розмірі 1 390 274 грн 11 коп. та за кредитним договором від 13 вересня 2011 року № 010/42-0-1/11-169 у сумі 3 683 473 грн 80 коп.

20 березня 2014 року постановою господарського суду Миколаївської області ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора банкрута.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27 травня 2014 року визнано кредиторські вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у сумі 4 934 930 грн 22 коп. та включено 4 302 322 грн 36 коп. до четвертої черги, а 632 607 грн 86 коп. - до шостої черги вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18 липня 2014 року ліквідовано ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс», провадження у справі припинено, вимоги кредиторів вважаються погашеними, у тому числі вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» у сумі 4 934 930 грн 22 коп., які виникли на підставі кредитних договорів від 08 вересня 2011 року № 010/42-0-1/11-164 та від 13 вересня 2011 року № 010/42-0-1/11-169.

На підставі вказаної ухвали господарського суду державним реєстратором проведено реєстрацію припинення ПП «Торговий дім «Укрспецтехсервіс» та 05 серпня 2014 року внесено запис про реєстрацію припинення цієї юридичної особи, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 30 жовтня 2014 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, встановивши, що на час звернення з позовом про припинення поруки ліквідовано юридичну особу, зобов'язання якої були забезпечені порукою, дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення поруки.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, вважав, що наявність заочного судового рішення про стягнення кредитного боргу з поручителя ОСОБА_6 та відкриття виконавчого провадження на виконання вказаного рішення не змінюють встановлені законом наслідки ліквідації боржника, оскільки грошове зобов'язання поручителя виникло з правочину і до моменту ліквідації боржника не було припинене належним виконанням, а ухвалене рішення відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду України від 07 листопада 2012 року у справі № 6-129цс12.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Згідно зі ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука припиняється в разі припинення основного зобов'язання, отже, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення поруки, тому що зобов'язання за кредитним договором припинилося.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач посилався на те, що ще до моменту ліквідації боржника (внесення відповідного запису до ЄДР 05 серпня 2014 року) заочним рішенням від 06 вересня 2013 року стягнуто борг за кредитами з поручителя ОСОБА_6, незважаючи на те, що вказане заочне рішення в подальшому було скасоване та справа призначена до розгляду.

Суд апеляційної інстанції зазначені вище обставини залишив поза увагою, не навів мотивів, з яких вважав відсутніми факти, якими обґрунтовувалась апеляційна скарга, внаслідок чого при вирішенні питання про припинення поруки на порушення ст. ст. 303, 309 ЦПК України не врахував, що після ухвалення рішення про стягнення заборгованості з поручителя правовідносини, при яких в силу встановлених договором поруки обставин існують - суб'єктивне право банку і кореспондуючий йому обов'язок поручителя, - перестають існувати, а виникають правовідносини на підставі рішення суду, не надав оцінки обставинам, що встановлені заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2013 року та наслідкам його скасування ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 квітня 2015 року.

Разом з тим судом апеляційної інстанції залишено поза увагою те, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 07 листопада 2012 року у справі № 6-129цс12 стосується припинення поруки у зв'язку з припиненням грошового зобов'язання боржника (юридичної особи) перед банком у зв'язку з ліквідацією цієї юридичної особи до ухвалення рішення про стягнення заборгованості.

Оскільки у справі, яка переглядається, не вимагається встановлення нових обставин, вказані недоліки можуть бути усунуті судом апеляційної інстанції, тому ухвала суду апеляційної інстанції в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Терзієва Миколи Георгійовича - задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього ж суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук