Справа № 362/6669/15-ц Головуючий у І інстанції Медведєв К. В.
Провадження № 22-ц/780/3668/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 30.06.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Васильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння оборони України на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2016 року у справі за позовом Васильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння оборони України до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, Управління Держземагенства у Васильківському районі Київської області, Реєстраційна служба Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, Васильківська міська рада Київської області про витребування майна з чужого незаконного володіння та відновлення становища, що існувало до порушення речового права, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд витребувати у ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1000 га по пров. Мисливському 3 в м. Василькові Київської області, кадастровий номер :13:026:0013.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що згідно державного акту на право постійного користування землею ІІ-КВ № 001335-32 від 24.11.1998 року Васильківському РК Товариства сприяння оборони України Васильківською міською радою надано в постійне користування 1,3 га землі по вул. Декабристів, 43, в м. Василькові Київської області. Але, незважаючи на зазначену обставину, ОСОБА_3 був виданий державний акт на право власності на вищезазначену земельну ділянку, на підставі рішення Васильківської міської ради 25 сесії 5 скликання № 07.148-25-V від 28.12.2007 року, яке було скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2012 року по адміністративній справі № 2а-470211.

РішеннямВасильківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Згідно з ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 001335-32 від 24.11.1998 року, Васильківському РК Товариства сприяння оборони України на підставі рішення Васильківської міської ради від 16.07.1998 року за № 93 надано у постійне користування 1,3 га землі в межах згідно з планом користування по вул. Декабристів, 43, в м. Василькові.

Рішенням Васильківської міської ради Київської області від 28 грудня 2007 року, ОСОБА_3 було надано спірну земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд.

На підставі вищезазначеного рішення було виготовлено державний акт серії ЯЄ № 771117 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га на імя ОСОБА_3 по пров. Мисливському 3 в м. Василькові Київської області, кадастровий номер :13:026:0013.

У відповідності до договору купівлі-продажу від 06 липня 2010 року, посвідченого державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, за реєстровим № 1-1876, ця земельна ділянка ОСОБА_3 була продана відповідачеві ОСОБА_2, про що свідчить відмітка на державному акті про перехід права власності від ОСОБА_3 до ОСОБА_2

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.11.2012 року було визнано нечинним та скасовано рішення Васильківської міської ради 25 сесії 5 скликання № 07.148-25-У від 28.12.2007 року в частині передачі у власність спірних земельних ділянок, в тому числі і ОСОБА_3, та встановлено, що всі ці земельні ділянки накладаються на земельну ділянку, що перебуває у користуванні позивача.

За змістом ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачемне доведено наявності у нього речового права на спірну земельну ділянку, право постійного користування на яку посвідчується державним актом на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 001335-32 від 24.11.1998 року.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 12 ЗК України ( у редакції, чинній станом на 28 грудня 2007 року) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Наведені норми ЗК України встановлюють нерозривний зв'язок між виникненням права власності на земельну ділянку із обов'язковим одержанням її власником державного акта на право власності.

Державний акт на право власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції, яка була чинною на час укладення договору купівлі-продажу) підставою для державної реєстрації права власності на земельну ділянку є саме нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а не державний акт (ч. 2 ст. 126 ЗК України).

Вчинення в такому разі на державному акті (визнаного судом недійсним) відмітки про відчуження земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу (ч. 6 ст. 126 ЗК України) не змінює суті такого державного акта, як недійсного (висновки Верховного Суду України, викладені у постановах № 6-67цс14 від 25 червня 2014 року, № 6-22цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-205цс15 від 03 червня 2015 року, № 6-217цс15 03 червня 2015 року, № 6-412цс15 від 03 червня 2015 року).

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст.ст. 215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно в добросовісного набувача (постанова Верховного Суду України від 31 жовтня 2012 року у справі № 6-53цс12).

Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка вибула із володінняВасильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння оборони України не з їхньої волі іншим шляхом, то позивач має право на витребування її від ОСОБА_2, відповідно до ст.388 ЦК України.

За таких обставин колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги такими, що заслуговують на увагу, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи і неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Васильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння оборони України задовольнити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Васильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння оборони України задовольнити.

Витребувати у ОСОБА_2 на користь Васильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння оборони України земельну ділянку площею 0, 1000 га по пров. Мисливському 3 в м. Василькові Київської області, кадастровий номер :13:026:0013.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Васильківського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння оборони України судовий збір в розмірі 3 759, 28 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: