Справа № 502/2886/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.,

при секретарі Кітреску О.М.

розглянувши цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 представника за довіреністю ОСОБА_2

Заінтересована особа:

Василівська сільська рада Кілійського району Одеської області

про

встановлення факту належності правовстановлюючого документу

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій вказав, що 2 березня 2000 року ОСОБА_2 було отримано державний акт серії IІІ-ОД № 090606 на право приватної власності на землю. Заявником було виявлено, що в державному акті на право приватної власності на землю допущено помилку, а саме замість прізвища «Шихавцов», як записано в паспорті заявника, зазначено «Шиховцов». Заявник звернувся до Відділу Держземагенства у Кілійському районі Одеської області з заявою про виправлення державного акту, про що йому було відмовлено. На підставі викладеного представник заявника просить суд встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу державного акту серії IІІ-ОД № 090606 на право приватної власності на землю, виданого 2 березня 2000 року Василівською сільською радою народних депутатів Кілійського району Одеської області.

Представник заявника надав заяву, в якій вказав, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності.

Представник Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності.

В звязку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Як зазначено в паспорті громадянина України серія КЕ № 383718, виданим 6 вересня 1996 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, заявником є «Шихавцов Олег Михайлович», ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявник зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 5/.

З державного акту на право приватної власності на землю серії IІІ-ОД № 090606, виданого 2 березня 2000 року, на підставі рішення 10 сесії ХХІІІ скликання Василівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 6 грудня 1999 року № 42-ХХІІІ, вбачається, що «Шиховцову Олегу Михайловичу» передано у приватну власність земельну ділянку площею 4.29 гектара, розташовану на території Василівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 239. /а.с. 8/.

Як вбачається з відповіді Відділу Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № Ш-18/0-22/19-15 від 13.11.2015 року на заяву ОСОБА_2, у звязку з набранням чинності з 01.01.2013 року Законом України «Про державний земельний кадастр», постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», з 01.01.2013 року органи Держземагенства позбавлені повноважень щодо реєстрації права власності та користування земельною ділянкою. Законодавством України виправлення помилок в державних актах на землю не передбачено.

Як вбачається з відповіді ФОП ОСОБА_3 № 22 від 10.12.2015 р. на заяву ОСОБА_2, у звязку з невідповідністю у прізвищі заявника у державному акті та копії паспорту, ОСОБА_2 відмовлено у послугах щодо складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Згідно довідки, виданої 04.12.2015 року Василівською сільською радою Кілійського району Одеської області № 603, державний акт на право приватної власності на землю, виготовлений на імя «Шиховцова Олега Михайловича», дійсно видано Василівською сільською радою Кілійського району Одеської області ОСОБА_2.

При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 256, 257, 259 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, Державного акту на право приватної власності на землю серії IІІ-ОД № 090606, виданого 2 березня 2000 року, на підставі рішення 10 сесії ХХІІІ скликання Василівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 6 грудня 1999 року № 42-ХХІІІ «Шиховцову Олегу Михайловичу».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4