Справа № 752/4906/15-ц
Провадження № 2-о/752/19/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.02.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.,

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

за участю заявника - ОСОБА_1

за участю представника - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про встановлення факту, що має юридичне значення, суд -

Встановив

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, збільшивши обсяг її вимог в ході судового розгляду, підтримавши яку і судовому засіданні, просив суд:

-встановити факт, що довідка Московської районної державної адміністрації м. Києва № 542 від 05.06.2000 року не містить в собі державний соціальний стандарт (критерій), що не відповідає вимогам ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», що не дає заявнику можливості контроля за виконанням вимог ст. 50, 54 ч. 1 Закону України № 796-ХІІ-91, в редакції станом на час первинного нарахування компенсації за шкоду завдану здоров'ю;

-прийняти всі необхідні заходи щодо проведення Московської районної державної адміністрації м. Києва № 542 від 05.06.2000 року до вимог ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» з урахуванням що первинно нарахована компенсацію за шкоду здоров'ю дорівнює 396 грн. 54 коп. з урахуванням, що мінімальна пенсія за віком дорівнювалась 16,62 грн.

В обґрунтування заяви заявник вказував, що він отримує пенсію як інвалід 2 групи ліквідатор аварії на ЧАЕС. У вищевказаній довідці відсутній державний соціальний стандарт (критерій), у зв`язку з чим вона не відповідає вимогам ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії». Відсутність вказаного критерію позбавляє його можливості контролю за виконанням вимог законодавства.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

З довідки Московської районної державної адміністрації м. Києва № 542 від 05.06.2000 року вбачається, що ОСОБА_1 стоїть на обліку в управління соціального захисту Московської райдержадміністрації м. Києва та отримує пенсію як інвалід 2 групи ліквідатор аварії на ЧАЕС. Розрахунок пенсії проведено з розрахунку 2 годинного робочого дня. Сума призначеної пенсії з 05.06.2000 року становить 396 грн. 54 коп.

За змістом ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включаються: мінімальний розмір заробітної плати; мінімальний розмір пенсії за віком; неоподатковуваний мінімум доходів громадян; розміри державної соціальної допомоги та інших соціальних виплат. Основні державні соціальні гарантії, які є основним джерелом існування, не можуть бути нижчими від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до вимог ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 54 вищевказаного закону, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У зв'язку з чим, суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині встановлення даного факту.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви в частині прийняття всіх необхідних заходів щодо приведення вищевказаної довідки до вимог закону, оскільки в цій частині заява не стосується встановлення факту, а за змістом ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як роз'яснено в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів, встановлення яких віднесено до компетенції відповідних органів виконавчої влади.

Розглянувши справу за участі заявника та заінтересованої особи, повно та всебічно з'ясувавши обставини, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 213-215, 234, 256-259 ЦПК України, суд -

Вирішив

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт, що довідка Московської районної державної адміністрації м. Києва № 542 від 05.06.2000 року не містить в собі державний соціальний стандарт (критерій), що не відповідає вимогам ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», що не дає заявнику можливості контроля за виконанням вимог ст. 50, 54 ч. 1 Закону України № 796-ХІІ-91, в редакції станом на час первинного нарахування компенсації за шкоду завдану здоров'ю.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя