АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22ц/790/1155/16
Справа №645/7991/15-ц Головуючий1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: договірні Доповідач Кіпенко І.С.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Кружиліної О.А., Пшенічної Л.В.,

за участі секретаря Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

04 вересня 2015р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення з відповідачки на її користь коштів переданих відповідачці в якості авансу в розмірі еквівалентному 3000дол. США, що на час укладення попереднього договору складало 36 000 грн., а на час звернення з позовом до суду складало 65 915грн.10к., 30 000грн. на відшкодування матеріальної шкоди у звязку з витратами на розробку архітектурного проекту земельної ділянки та 25 000 грн. моральної шкоди, 341.30грн., - 3% річних за порушення грошового зобовязання.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2015 року та додатковим рішенням від 27 січня 2016 року позов задоволено частково.

Суд стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 36 000 грн., - суму авансового платежу, 186.41грн., - 3% річних за порушення грошового зобовязання, у задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду сторони оскаржили його в апеляційному порядку.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 також надала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку та на квартиру відповідачки за адресою АДРЕСА_1.

Судова колегія, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 151, п.1ч.1ст.152 ЦПК України передбачено забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову, без накладення арешту на майно відповідачки, яке не є предметом позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати,

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.

Головуючий Кіпенко І.С.,

Судді

ОСОБА_4,

ОСОБА_5