Номер провадження: 22-ц/785/3032/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Суворов В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області

в складі:

головуючого Суворова В.О.

суддів Сватаненко В.І.

ОСОБА_2

при секретарі Фабіжевській Т.С.

за участю: ОСОБА_3, представника ДП «АМПУ»-ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Одеської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 26 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» при визнання нечинним та скасування наказу №327-к від 05 жовтня 2015 року «Про введення в дію організаційної структури філії «МПРС»,-

ВСТАНОВИЛА:

10 листопада 2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що 06 жовтня 2015 р. до філії «МПРС» надійшов наказ Голови ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_5 № 327-к від 05.10.2015 «Про введення в дію організаційної структури філії «МПРС», відповідно до якого введено в дію організаційну структуру філії, зобовязано начальника філії «МПРС» вжити заходів щодо внесення змін до штатного розпису згідно нової затвердженої організаційної структури, зі штатного розпису філії «МПРС» виключено посади 24 працівників, у тому числі і посаду позивачки.

Позивачка вважає, що вказаний наказ є нечинним та просить скасувати його у звязку з порушенням порядку повідомлення профспілки про планування вивільнення працівників; порушенням порядку затвердження та погодження організаційної структури; підписанням наказу особою з порушенням повноважень; порушенням у складі організаційної структури; відсутності обґрунтування причин звільнення працівників; необґрунтованості причин та мети внесення змін до організаційної структури філії «МПРС»; недотримання міжнародних вимог щодо складових системи пошуку і рятування .

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав , вказуючи, що наказ №327-к ДП «АМПУ» видано з дотриманням чинного законодавства України.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2016 року позов ОСОБА_3 до ДП «Адміністрація морських портів України» при визнання нечинним та скасування наказу №327-к ДП «Адміністрація морських портів України» від 05 жовтня 2015 року «Про введення в дію організаційної структури філії «МПРС» - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у звязку з порушенням норм матеріального та процесуального права , та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність рішення суду в межах вимог скаржника і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судовою колегією встановлено, що позивачка працює юрисконсультом 1 категорії відділу юридичної роботи та міжнародно-правових відносин у філії «Морська пошуково-рятувальна служба»(далі МПРС) ДП «Адміністрація морських портів України» (далі ДП «АМПУ»).

05 жовтня 2015 року голова ДП «АМПУ» ОСОБА_5 видав наказ № 327-к «Про введення в дію організаційної структури філії «МПРС», відповідно до якого введено в дію з 12 жовтня 2015 року організаційну структуру філії «МПРС» ДП «АМПУ», припинено дію структури філії «МПРС» ДП «АМПУ», затвердженої наказом філії «МПРС» від 01 вересня 2015 р. Пунктом 3 начальнику філії «МПРС» зобовязано вжити і заходів щодо внесення змін до штатного розпису згідно нової затвердженої організаційної структури, попередньо сповістивши про це виборний орган первинної профспілкової організації філії «МПРС» згідно ст. 22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та вирішити питання щодо вивільнення працівників з дотриманням вимог КЗпП України, забезпечити передачу первинних документів, регістрів, бухгалтерського та податкового обліку , бухгалтерської і податкової звітності, цінностей тощо згідно чинного законодавства України до централізованої бухгалтерії апарату управління ДП «АМПУ» (а.с. 47). Згідно затвердженої цим Наказом організаційної структури зі штатного розпису філії «МПРС» виключено посади 24 працівників, у тому числі і позивачки, а саме: заступника начальника філії; головного бухгалтера; заступника головного бухгалтера (2 працівники); провідного бухгалтера (3 працівники); бухгалтера І категорії (2 працівники); завідувача сектору економічного планування та прогнозування; економіста І категорії сектору економічного планування та прогнозування; економіста II категорії сектору економічного планування та прогнозування; начальника відділу управління персоналом; провідного економіста з праці; старшого інспектора з кадрів; інспектора з кадрів; начальника відділу юридичної роботи та міжнародно-правових відносин; юрисконсульта І категорії відділу юридичної роботи та міжнародно-правових відносин; фахівця відділу юридичної роботи та міжнародно-правових відносин; завідувача сектору міжнародно-правових відносин; фахівця сектору міжнародно-правових відносин; завідувача канцелярії; інженера загального відділу; інспектора канцелярії.

Відповідно до пункту 7.1 Статуту ДП «АМПУ», управління ДП «АМПУ» здійснюється відповідно до цього Статуту.

Пунктом 7.5. Статуту передбачено, що Голова ДП «АМПУ» самостійно, в межах своєї компетенції, вирішує питання діяльності ДП «АМПУ», за винятком тих, що віднесені цим Статутом до компетенції Уповноваженого органу управління.

Обґрунтовуючи свої заперечення представник відповідача вказує, що оскаржений наказ було видано з метою оптимізації процесу управління ДП «АМПУ» та забезпечення ефективного виконання підприємством в цілому завдань, функцій, передбачених Законом України «Про морські порти України».

Наказом ДП «АМПУ» від 12 листопада 2015 № 383-к позивачці було запропоновано посаду юрисконсульта юридичного відділу юридичної служби апарату управління ДП «АМПУ» з посадовим окладом 11 000, 00 гривень. ОСОБА_3 відмовилась від запропонованої вище посади, про що було складений ОСОБА_5. Відповідно до Наказу ДП «АМПУ» № 51-К від 08.02.2016 «Про звільнення», ОСОБА_3 було звільнено з 08 лютого 2016 року за п.1 ст.40 КЗпП України - у звязку зі скороченням штату (а.с. 163).

Позивачка в апеляційній скарзі вказує, що вона оскаржує не саме звільнення, а законність наказу ДП «АМПУ» №327, який став підставою для внесення змін до штатного розпису та подальшого звільнення позивачки . Крім того, судова колегія звертає увагу, що позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до її звільнення. Тому достовірно встановлено, що позивачка звертаючись до суду мала на меті не поновлення свого індивідуального порушеного права, а скасування наказу в загалі.

Встановивши вказані обставини справи судова колегія виходить з наступного.

У порядку цивільного судочинства, відповідно до норм статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, що виникають, зокрема, з трудових відносин.

Трудові відносини полягають у відносинах працівників усіх підприємств, установ, організацій (далі - підприємство) будь-якої форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором, з фізичними особами.

Нормами трудового законодавства, а саме статтею 232 КЗпП, передбачено, що в судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, про зміну дати і формулювання причини (підстави) звільнення.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (зі змінами) роз'яснив, що відповідно до статей 3 і 221 КЗпП України в порядку, передбаченому гл. XV цього Кодексу, підлягають розглядові індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності, в тому числі членів кооперативів, їх об'єднань, членів колективних сільськогосподарських підприємств, членів інших громадських організацій, які перебували з ними в трудових відносинах, членів селянських (фермерських) господарств, осіб, які працюють за трудовим договором із фізичними особами.

Судова колегія розглядаючи спір виходить з наступного. Оскарженим наказом не вирішувалося питання про індивідуальне звільнення позивачки, а вирішувалося питання щодо зміни організаційної структури підприємства та зміни до штатного розпису згідно нової затвердженої організаційної структури підприємства. Вказаним наказом вирішувалося питання про виключення посад, а не звільнення працівників, рішення про розірвання з громадянкою ОСОБА_3 трудового договору не ухвалювалося.

Позивачка просить розглянути спір на підставі 232 КЗпП України як індивідуальний трудовий спір.

Але з урахуванням того, що оскаржений наказ стосується введення в дію організаційної структури філії «МПРС», ДП «АМПУ», припинення дії структури філії «МПРС» ДП «АМПУ», затвердженої наказом філії «МПРС» від 01 вересня 2015 р. та приписано вжити і заходів щодо внесення змін до штатного розпису, судова колегія приходить до висновку, що вказаний спір не є індивідуальним трудовим спором, у звязку з чим не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства у відповідності до ст. 232 КЗпП України. У даному випадку позивачка оскаржує наказ субєкта владних повноважень у сфері його публічно-праової діяльності, а тому вказаний наказ підлягає оскарженню у відповідності до КАС України.

Приходячи до вказаного висновку судова колегія розяснює позивачці, що в разі, якщо вона вважає, що звільненням були порушені її права , для відновлення їх необхідно звернутися до суду з позовом про визнання незаконним наказу про її звільнення з поновленням на раніше займаній посаді.

У відповідності з ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст. 205 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Приходячи до висновку про закриття провадження по справі судова колегія бере до уваги ухвалу Верховного Суду України від 22.10.2008 року по справі № 6-3941св07 .

В звязку з викладеним та в звязку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню, з закриттям провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.4, 310 ч.1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 26 лютого 2016 року скасувати.

Провадження по справі закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області В.О. Суворов

ОСОБА_2

ОСОБА_6