ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1362/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_2 у позику грошові кошти в сумі 85 000 гривень, що в еквіваленті на момент одержання коштів становило 10 000 доларів США, які зобов'язувався повернути в строк до 04.03.2015 року. Отримання коштів підтверджується розпискою. На час подання позову відповідачем не повернуто позичені кошти, тому позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 225 700 грн., що в еквіваленті станом на момент подання позову становить 10 000 дол. США.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив суду, що восени 2009 року ОСОБА_3 звернувся до нього з проханням позичити 10 000 доларів США для ведення бізнесу. Оскільки сторони були давніми друзями, ОСОБА_2 погодився. Проте, такої суми в доларах США у нього не було, тому він пояснив ОСОБА_3, що зможе позичити 10 000 доларів США в гривневому еквіваленті, що влаштувало відповідача. В той же день ОСОБА_2 зняв з банкомату 85 000 гривень, що станом на день передачі грошей становило 10 000 США та передав їх відповідачу в присутності свідка ОСОБА_5 Через два роки звернувся до ОСОБА_3 з проханням повернути гроші, але відповідач пояснював, що пізніше поверне, тому в підтвердження наявного зобов'язання 04.03.2014 року написав розписку про те, що отримав у позику від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 85 000 гривень, на той момент еквівалент 10 000 доларів США для вкладення коштів в бізнес, які зобов'язався повернути в строк до 04.03.2015 року. Разом з тим, на момент подачі позову свої зобов'язання не виконав, позику не повернув, на телефонні дзвінки не відповідає.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив відмовити, посилаючись на те, що розписка оформлена неналежним чином, тому відсутні докази отримання грошових коштів.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 85 000 гривень, що на момент отримання еквівалентно 10 000 доларів США для вкладення коштів в бізнес, які зобов'язався повернути в строк до 04.03.2015 року у присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, про що була складена розписка від 04.03.2014 року.

На теперішній час відповідач суму боргу не повернув та ухиляється від повернення позики. Позивач, керуючись ст. ст. 524, 533 ЦК України зазначає, що станом на день подання позову сума одержаних коштів, що підлягає поверненню згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США становить 225 700 грн., які просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст.539 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України встановлює письмову форму для договору позики, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 11.11.2015 року у справі № 6-1967цс15 та відповідно до ст. 360-7 ЦПК України та є обов'язковою для всіх судів України.

Аналізуючи зміст розписки від 04.03.2014 року слід зазначити, що дана розписка є документом, що підтверджує боргове зобов'язання ОСОБА_3, містить умови отримання позичальником в борг грошей і зобов'язання їх повернути в строк до 04.03.2015 року.

Частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних щодо стягнення заборгованості за невиконання умов договору позики у розмірі 10 000 доларів США, що в перерахунку на національну грошову одиницю України за курсом Національного банку України становить в розмірі 225 700 грн.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Суд, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про задоволення позовних.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 527, 530, 1047, 1050 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60,212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) суму боргу в розмірі 225 700 (двісті двадцять п'ять тисяч сімсот) гривень.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА