Провадження №2/592/29/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Чайка Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, третя особа - Третя Сумська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом (а.с.35-36) і свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 травня 2014 року померла його матір ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно, але він, як спадкоємець за законом, не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк. Спадщина відкрилась 26.05.2014 року. З цього моменту та протягом шести місяців, як спадкоємець за законом, він мав звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, він вчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини через наступні обставини: до смерті матері у зв'язку з її похилим віком та поганим станом здоров'я він почав піклуватися про неї, постійно залишався у неї на декілька днів, а після смерті матері деякий час постійно жив в будинку матері за адресою: м. Суми, вул. Братська, 8, підтримував його в належному стані, сплачував платежі. На початку серпня 2014 року він поїхав до міста Києва на заробітки, де працював і жив до останнього часу. Таким чином, піклування та проживання з померлою до її смерті, фактичний вступ в управління та володіння спадковим майном після смерті спадкодавця, внаслідок чого через свою необізнаність він вважав, що прийняв спадщину. Тобто необізнаність позивача пов'язана із порядком прийняття спадщини та оформленням права на спадкове майно, його юридична неосвіченість, напружений графік роботи, перебування на роботі постійно за межами міста Суми слід вважати поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Метою отримання спадщини є оформлення позивачем права власності на 55/100 частин домоволодіння за адресою: м. Суми, вул. Братська, 8, належних померлій ОСОБА_2. Отже, він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому слід встановити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після померлої 26 травня 2014 року його матері ОСОБА_2 тривалістю в п'ятнадцять днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні позивач, його представник вимоги підтримали з зазначених підстав. Позивач додатково пояснив, що останні два-три місяця перед смертю матері він проживав з нею. На будівництві під Києвом він працював з серпня 2014 року і повернувся до м.Суми в жовтні 2015 року, в якому саме населеному пункті працював, він не памятає. Протягом всього періоду будівництва кілька разів їздив до м.Суми за харчами. Мати за життя йому казала, що всі документи на будинок оформлені, тому лише після повернення до м.Суми восени 2015 року він дізнався, що йому необхідно було звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. До нотаріуса з письмовою заявою про прийняття спадщини не звертався. Просить вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала, пояснивши, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, оскільки вважав, що прийняв спадщину у порядку, визначеному частиною третьою статті 1268 ЦК України, - шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем, проте, із копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 вбачається, що місце його проживання на день смерті матері зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідно до копії будинкової книги місце реєстрації проживання померлої ОСОБА_2 визначено за адресою: м. Суми, вул. Братська, 8. Крім того, наявна невідповідність вищенаведених обставин та фактів, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, зокрема, у позовній заяві зазначається про відсутність можливості прийняття ним спадщини у встановленому законом порядку у зв'язку з тим, що він працював у м. Київ, однак, не визначено, які об'єктивні, непереборні, істотні труднощі для спадкоємця стали причиною не вчинення цих дій, на підтвердження вищезазначених обставин позивачем не надано відповідних документів, обґрунтована відмова нотаріуса у матеріалах справи відсутня. Зважаючи на вищевикладене, вказані у позовній заяві причини пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними. Також зазначає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту свого права, позаяк існує інший визначений чинним законодавством порядок встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини.

Третя особа надала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що з серпня 2014 року він з позивачем працювали в с.Дударков Броварського району Київської області, виконували оздоблювальні роботи в приміщенні сільради. Виїхали приблизно 7-8 серпня 2014 року і на початку жовтня 2015 року повернулися до м.Суми. ОСОБА_1 приїхав приблизно 10 серпня 2014 року. Протягом всього періоду будівництва обєкта ОСОБА_1 їздив до м.Суми один раз.

Свідок ОСОБА_4, який протягом тривалого часу знає позивача, пояснив, що він працював разом з позивачем на будівництві під Києвом, в якому саме населеному пункті не памятає. Виїхали вони з м.Суми в кінці літа 2014 року. Були зайняті на будівництві з понеділка по суботу, працювали протягом 7-8 місяців. В березні-квітні 2015 року закінчилося будівництво обєкта, де він працював разом з ОСОБА_1, і він поїхав на інший обєкт.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, показання свідків, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що 26 травня 2014 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно.

Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Заповіту спадкодавець ОСОБА_2 не залишила.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той із подружжя, що його пережив, і батьки.

Після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем першої черги за законом є її син позивач ОСОБА_1 (а.с.10).

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

На час смерті ОСОБА_2позивач був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається з витягу з паспорту ОСОБА_1 (а.с. 7-8). З домової книги вбачається, що померла ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22-24).

Строки для прийняття спадщини встановлені законодавцем у ст. 1270 ЦК України.

Відповідно до вказаної правової норми для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті особи або оголошення її померлою).

Згідно підпункту 2.1 пункту 2 Глави 10 «ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину» розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини.

Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі (п.п. 3.3 п. 3 Глави 10 зазначеного Порядку).

Підпунктом 3.5 пункту 3 Глави 10 «ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину» розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що в разі, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Згідно п.п. 3.23 пункту 3 Глави 10 «ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину» розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені законодавцем у ст. 1272 ЦК України.

За правилами частини першої вказаної правової норми, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Як розяснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини.

З листа Третьої Сумської державної нотаріальної контори, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.48,49) вбачається, що після померлої 26.05.2014 року ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася. Позивач ОСОБА_1 підтвердив, що до нотаріальної контори чи нотаріуса з заявою про прийняття спадщини він не звертався.

Позивач ОСОБА_1 доводить, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки з серпня 2014 року і до осені 2015 року працював на будівництві обєкта під Києвом, в якому саме населеному пункті він не памятає.

Визнання судом причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними повинно здійснюватися з урахуванням вимог ч. 2 ст. 59 ЦПК України, відповідно до якої обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, а відтак перебування позивача-спадкоємця в іншому регіоні України не може підтверджуватись лише показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_3 пояснював, що він з позивачем працював на будівництві в с.Дударков Броварського району Київської області з серпня 2014 року. Свідок ОСОБА_4 пояснював, що з кінця серпня 2014 року працював з позивачем на будівництві під Києвом, але в якому саме населеному пункті зазначити не міг.

Позивач не надав жодного документу, який би підтверджував його перебування за межами м.Суми. Надані фото не підтверджують час та період перебування позивача за межами м.Суми. Копії наданих квитків також не підтверджують факт перебування позивача за межами м.Суми протягом шести місяців після смерті матері.

Фактично позивач зазначає як про причини неподання заяви про прийняття спадщини про свою необізнаність з порядком прийняття спадщини, що йому не було відомо про необхідність звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Крім того, навіть якщо визнати, що позивач ОСОБА_1 дійсно перебував за межами м.Суми з початку серпня 2014 року і до осені 2015 року, останній мав достатньо часу до серпня 2014 року для особистого звернення до нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини за законом після померлої 26.05.2014 року ОСОБА_2 чи направлення такої заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини поштою, що згідно з п.п. 3.23 пункту 3 Глави 10 «ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину» розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, є підставою для заведення нотаріусом спадкової справи.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-85цс12 правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Позивач не надав належних та допустимих, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, доказів на підтвердження того, що в даному випадку мали місце обєктивні, непереборні та істотні труднощі для звернення в установлений законодавством строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої 26.05.2014 року матері ОСОБА_2

В позовній заяві та в своїх поясненнях ОСОБА_1 вказує на те, що він проживав з матірю на час її смерті, хоча не був зареєстрований за адресою її місця проживання, вважав, що прийняв спадщину. З врахуванням цих пояснень та тверджень позивача, ним невірно обраний спосіб захисту свого права, оскільки існує інший визначений чинним законодавством порядок встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини.

З врахуванням викладеного, в задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 15, 1217, 1220-1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Главою 10 «ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за необґрунтованістю.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана

апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під чає проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко