Провадження № 2/161/3717/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Нововолинський міський відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області, про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, які стягуються з нього на підставі рішення суду від 27.05.2014 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 27.05.2014 року з нього проводяться утримання аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 600,00 грн. на кожну дитину. Позивач вказує, що аліменти ним сплачуються, ніколи не намагався уникнути сплати аліментів і має намір утримувати дітей та дбати про їх виховання.

Однак просить зменшити розмір аліментів оскільки, 22.11.2014 року потрапив в Нововолинську центральну лікарню з діагнозом - лівобічний пневмоторакс, де перебував на стаціонарному лікував по 26.11.2014 року, що підтверджується копією епікризу № 4869. А з 26.11.2014 року його було направлено на стаціонарне лікування до Волинського обласного протитуберкульозного диспансеру, де на стаціонарному лікуванні перебував майже рік з 26.11.2014 року по 16.11.2015 року, і підтверджується копією витягу стаціонарного хворого № 1063.

За час перебування в лікарні, позивач фактично не мав ніякого доходу і всі свої заощадження витрачав на лікування, та намагався сплачувати аліменти. Хвороба позивача призвела до втрати однієї легені і в наслідок до інвалідності ІІ групи, що підтверджено копією довідки МСЕК від 23.09.20145 року. Хоча йому було призначено з вересня 2015 року пенсію по інвалідності, яка становила 1074,00 грн., даних коштів не вистачало не те, що на оплату аліментів, а навіть на купівлі необхідних ліків.

Протягом перебування на стаціонарному лікуванні, позивач був непрацездатним і не мав можливості сплачувати аліменти, що призвело до утворення боргу. Вказує, що дана заборгованість є непосильною для погашення та продовжує зростати, оскільки фактично отримує тільки пенсію по інвалідності, яка на даний час становить 1130,00 грн.

Враховуючі вказані обставини просить суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікущомісячно починаючи з часу набрання рішенням законної сили; звільнити його від сплати заборгованості по аліментах користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей в сумі 20 900,15 грн.; відкликати та визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 161/5069/14-ц, виданий Луцьким міськрайонним судом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у письмових запереченнях, просила у вимогах ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши пояснення позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду від 27.05.2014 року з нього проводяться утримання аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, по 600,00 грн. на кожну дитину.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Судом встановлено, що 22.11.2014 року ОСОБА_1 потрапив в Нововолинську центральну лікарню з діагнозом - лівобічний пневмоторакс, де перебував на стаціонарному лікував по 26.11.2014 року, що підтверджується копією епікризу № 4869 (а.с. 9). А з 26.11.2014 року його було направлено на стаціонарне лікування до Волинського обласного протитуберкульозного диспансеру, де на стаціонарному лікуванні перебував майже рік з 26.11.2014 року по 16.11.2015 року, і підтверджується копією витягу стаціонарного хворого № 1063 (а.с. 8).

За час перебування в лікарні, позивач фактично не мав ніякого доходу і всі свої заощадження витрачав на лікування, та намагався сплачувати аліменти. Хвороба позивача призвела до втрати однієї легені і в наслідок до інвалідності ІІ групи, що підтверджено копією довідки МСЕК від 23.09.20145 року (а.с. 10). Хоча йому було призначено з вересня 2015 року пенсію по інвалідності, яка становила 1074,00 грн., даних коштів не вистачало не те, що на оплату аліментів, а навіть на купівлі необхідних ліків.

Протягом перебування на стаціонарному лікуванні, позивач був непрацездатним і не мав можливості сплачувати аліменти, що призвело до утворення боргу. Вказує, що дана заборгованість є непосильною для погашення та продовжує зростати, оскільки фактично отримує тільки пенсію по інвалідності, яка на даний час становить 1130,00 грн. (а.с. 11).

В судовому засіданні всатнволено, що ОСОБА_1 протипоказана важка фізична праця і будь які навантаження призводять до ускладнень із здоровям. Усі роботодавці, після ознайомлення з його станом здоровя відмовляють в прийняті на роботу. Наявність заборгованості з аліментів на утримання дітей є наслідком підставної неспроможності їх сплачувати, оскільки позивач сам потребує сторонньої матеріальної допомоги, щоб забезпечити прожитковий мінімум та витрати на лікування та реабілітацію.

Згідно правової позииіі Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року по справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

З часу винесення рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів, його матеріальний стан і стан мого здоровя змінився докорінно, що є підставою для зміни розміру аліментів.

Враховуючи зазначене, а також сімейне становище та матеріальне становище платника аліментів на даний час, стан здоровя та матеріальне становище неповнолітніх дітей; стан здоровя та матеріальне становище стягувача аліментів, а також те, що матеріальний стан і стан здоровя позивача змінився докорінно, суд приходить до висновку про можливість ОСОБА_1 сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх доходів щомісячно та звільнити останнього від сплати заборгованості по аліментах в розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 212, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 192, 197 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір стягуваних аліментів, який визначений рішенням Луцького міськрайонного суду від 27.05.2014 року, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі по 600,00 грн. на кожну дитину на 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах користь ОСОБА_2на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 10 000,00 (десять тисяч) грн

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_7