28.11.2016 227/4492/16-ц
У Х В А Л А

28 листопада 2016 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану по Добропільському району Добропільського міськрайонного управління юстиції,

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до суду із вищевказаною заявою і просять суд встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 16 вересня 2016 року в м.Макіївка Донецької області.

Подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.258 ЦПК України виходячи з наступного.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

1. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

2. Встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право.

3. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

4. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Відповідно до статті 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

В своїй заяві заявники просять встановити факт смерті їх батька та чоловіка ОСОБА_3.

При цьому із змісту заяви вбачається, що заявники не мають можливості отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 в органах реєстрації актів цивільного стану, так як не мають можливості надати лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті встановленої форми.

Але, вказані обставини заявниками не містять доказів, що їх підтверджують.

Враховуючи те, що заявник повинен довести перед судом, що він не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, вважаю, що на підтвердження неможливості одержати свідоцтво про смерть в органах РАЦС, заявники повинні додати до заяви документ, який би підтверджував факт звернення заявників до органу РАЦС з питання щодо реєстрації факту смерті ОСОБА_3, але їм в цьому було відмовлено.

Щодо вимог заявників з приводу витребування судом відмови про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_3 з органу РАЦС, то вказані вимоги не ґрунтуються на законі, так як державна реєстрація смерті, відповідно до ст..17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою особи, яка звертається до органу для підтвердження вказаного факту та документів, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п.7 гл.5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом МЮУ 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5), державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Враховуючи наведене, заявникам слід звернутися до органів РАЦС для державної реєстрації смерті їх батька та чоловіка, а отримана відмова буде свідчити про те, що заявники не мають іншої можливості одержати свідоцтво про смерть і буде належним доказом вказаних ними в заяві обставин.

Таким чином, в даному випадку, заявнику слід усунути вказані недоліки шляхом надання до заяви письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану в реєстрації факту смерті особи.

Відповідно до ст..121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Виходячи з положень ст.121, 258 ЦПК, якщо заява не відповідає вимогам, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121, 258 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану по Добропільському району Добропільського міськрайонного управління юстиції - залишити без руху і надати заявнику термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків шляхом направлення йому копії даної ухвали та роз»яснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала не оскаржується.

Суддя О.В.Здоровиця

28.11.2016