Єдиний унікальний номер 741/1162/16
Провадження № 2/741/483/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 18 жовтня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.

та представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що житловий будинок № 64 по вул. Центральна (колишня назва Леніна) в с. Володькова Дівиця (колишня назва ОСОБА_3) Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів. Членами даного колгоспного двору були вона (позивач) та ОСОБА_4. Після ліквідації колгоспних дворів вони в установленому порядку не отримали свідоцтва та не зареєстрували право власності на нього. 18 листопада 2015 року помер ОСОБА_4, спадщину після смерті якого прийняла вона (позивач). З метою реєстрації за собою права власності на належну їй частину вищезазначеного житлового будинку вона (позивач) зверталася до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Носівського РУЮ, але в реєстрації права власності їй було відмовлено. Також у липні 2016 року вона (позивач) зверталася до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

У судове засідання позивач не зявилася, її представник позовні вимоги підтримав з мотивів, які зазначені в позовній заяві, просив їх задовольнити. 18 жовтня 2016 року представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача.

У судове засідання представник Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області також не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_2, просив справу розглядати без участі їх представника.

Суд розглядає справу у відсутності позивача та представника відповідача за наявними у справі доказами.

У звязку із неявкою 18 жовтня 2016 року в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 64 по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується копією довідки Червонопартизанської сільської ради № 565 від 1 квітня 2016 року (а.с. 7) та копією розпорядження Червонопартизанської сільської ради № 8 від 18 лютого 2016 року (а.с. 16).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_2 та ОСОБА_4 належало по 1/2 частині житлового будинку № 64 по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок.

18 листопада 2015 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 вересня 2016 року (а.с. 25-27), а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6).

З копії спадкової справи № 28/2016 до майна померлого ОСОБА_4 (а.с. 28-29) вбачається, що спадщину після смерті останнього прийняла ОСОБА_2

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку № 64 по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину вищезазначеного житлового будинку, яка належала померлому ОСОБА_4, в звязку із відсутністю чинного правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дій № 1182/02-31 від 1 липня 2016 року (а.с. 12).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач зверталася до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Носівського РУЮ з метою реєстрації за собою права власності на належну їй частину вищезазначеного житлового будинку, але їй було відмовлено в звязку з тим, що відділ не наділений правом визначення часток у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно колгоспного двору, що підтверджується копією листа відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Носівського РУЮ від 31 березня 2016 року (а.с. 13).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 64 по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 8-10).

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст. ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку № 64 по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 126,5 кв. м., житловою площею 65,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, ганок, сарай) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер 18 листопада 2015 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку № 64 по вул. Центральна в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області, загальною площею 126,5 кв. м., житловою площею 65,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами (веранда, ганок, сарай), як членом колишнього колгоспного двору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв