Справа № 274/943/16-ц
пр.№ 2/0274/691/16
Рішення

Іменем України

30.03.2016 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Потапової Т.М., з участю секретаря Білань О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив :

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Просить розірвати шлюб з відповідачкою, який зареєстрований 22.08.1978 року. В заяві зазначив, що діти від шлюбу повнолітні, спільно з дружиною прожили 38 років, але протягом останніх років сімейних стосунків не підтримують, хоча проживають в одному будинку, шлюб існує формально. Примиритись не вдалося, між ними склалися неприязні стосунки, тому спільне проживання неможливе.

В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Позивач позовні вимоги підтримав та просить задовольнити.

Відповідачка позов визнала повністю, згодна на розірвання шлюбу.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

На підставі наданих докази, суд встановив наступне.

Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 22 серпня 1978 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирській області, актовий запис № 553. Діти від шлюбу повнолітні.

Згідно із ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Шлюб це сімейний союз чоловіка та жінки, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. (ст.ст.21,24 СК України)

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З досліджених доказів вбачається, що сторони не підтримують сімейних стосунків, миритись не бажають, шлюб існує формально, обидва згідні на розірвання шлюбу.

Отже, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

За таких обставин суд вважає можливим шлюб розірвати.

Відповідно до ст.88 ЦПК підлягають стягненню з відповідача витрати позивачки по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88,212-215 ЦПК України, суд Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1, 1950 року народження, та ОСОБА_2, 1961 року народження, зареєстрований 22 серпня 1978 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирській області, актовий запис № 553, розірвати.

Стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Потапова Т.М.