Справа № 372/964/16-ц Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/5664/16 Доповідач у 2 інстанції Білоконь О. В.
Категорія 56 31.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2016 року суддя Апеляційного суду Київської області Білоконь О.В., розглянувши у місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним ,-

встановила:

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_2 05 вересня 2016 року подав апеляційну скаргу, при цьому апелянтом не сплачено судовий збір, а саме 606 грн. 32 коп., виходячи із ставки, передбаченої ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Апелянт вказав, що він звільнений від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді Апеляційного суду Київської області від 23 вересня 2016 року вказану вище апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення зазначених недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

27 жовтня 2016 року ОСОБА_2 подав до суду пояснення до апеляційної скарги, в яких вказав, що норма ЗУ «Про захист прав споживачів» є чинною, ст. 5 ЗУ Закону України "Про судовий збір" не містить вичерпний перелік пільг щодо сплати судового збору, а тому він не повинен сплачувати судовий збір за подання апеляційної скарги.

Проте суд вважає, що саме Закону України "Про судовий збір" є спеціальним законом, яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору. Крім того, Закону України "Про судовий збір" є спеціальним нормативно правовим актом, що регулює сплату судового збору, та прийнятий в часі пізніше порівняно з нормою ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів". Також суд вважає, що в Закону України "Про судовий збір" міститься вичерпний перелік пільг щодо сплати судового збору. Тому, суд вважає, що потрібно керуватись Закону України "Про судовий збір".

За змістом змін до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», вбачається, що з 01 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання заявника на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті до уваги.

Разом із тим, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, станом на 31 жовтня 2016 року зазначені в ухвалі недоліки апелянт не усунув в належний строк.

За правилами ст.297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст.121 ЦПК України, тому апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 серпня 2016 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Суддя Апеляційного суду

Київської області О.В.Білоконь