Справа № 594/180/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Денисової Т.С.

з участю секретаря Харкавої Т.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 6 серпня 1983 року та зареєстрований Глибочецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, вказуючи, що шлюб між ними виявився невдалим. З часом, на побутовому ґрунті між ними почали виникати тривалі непорозуміння, які потягнули припинення подружніх відносин. Для збереження сімї він спробував пожити окремо, однак переконався, що подальше спільне проживання між ними неможливе, вони втратили повагу і любов один до одного, стали чужими людьми. Протягом останніх трьох років вони припинили подружні відносини і спілкування, проживають окремо. Оскільки в них немає неповнолітніх дітей, він пропонував відповідачці розірвати шлюб в органах РАЦСу, однак та не погодилась. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просить позов задовольнити та пояснив, що шлюбні стосунки із відповідачем не підтримує, має іншу сім»ю, підстав для збереження шлюбу із відповідачем не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що розривати шлюб через органи РАЦС не бажала, сподівалася, що позивач схаменеться, повернеться до сім»ї. Однак цього не сталося. Переконати чоловіка повернутися до сім»ї не може, тому погоджується на розірвання шлюбу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти.

Сторони уклали шлюб 6 серпня 1983 року, актовий запис №10, здійснений Глибочецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про шлюб серії 1-ИД №118830).

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

У відповідності до ст.55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Між сторонами сімейне життя не склалося. Сторони припинили спільне подружнє життя з ініціативи позивача. Останній створив нову сім»ю, наполягає на розірванні шлюбу із відповідачем.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України).

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч.3 ст.56 СК України).

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

На підставі ст.ст.24,55,56ч.3,105,110,112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.10,11,60,212, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 6 серпня 1983 року Глибочецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, актовий запис №10, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з моменту проголошення рішення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської області.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Борщівського районного суду Денисова Т.С.