АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/245/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1747/16Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді Пилипчук Л.І.

суддів Дряниці Ю.В., Карнауха П.М.,

секретар Філоненко О.В.,

за участю представника позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю Техніко-транспортної компанії «Бізнес-Клас»

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 травня 2016 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю Техніко-транспортної компанії «Бізнес-Клас» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,завданою смертю фізичної особи-

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом, який змінила у лютому 2016 року, до ТОВ Техніко-транспортної компанії «Бізнес-Клас» ( далі ТОВ ТТК «Бізнес-Клас») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої смертю 04.08.2015 року її сина ОСОБА_5, який під час виконання трудового завдання 03 серпня 2015 року, керуючи вантажним автомобілем НОМЕР_1 з напівпричепом, внаслідок ДТП одержав тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.

Просила стягнути з відповідача, як власника джерела підвищеної небезпеки, на свою користь матеріальну шкоду в сумі 11051,80 грн. витрат на поховання сина та 500 000 грн. моральної шкоди, оскільки смерть сина заподіяла їй значних моральних страждань.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 11 травня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ ТТК «Бізнес-Клас» на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 50 000 (пятдесят тисяч) грн.

Відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди у вигляді понесених витрат на поховання у розмірі 11 051,80 грн. та моральної шкоди у розмірі 450 тис. грн.

Стягнуто з ТОВ ТТК «Бізнес Клас» на користь держави судовий збір у розмірі 1378 грн.

Рішення оскаржили в апеляційному порядку сторони.

Представник позивачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення в частині відмови у стягненні матеріальної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог і стягнення 11 051,80грн. матеріальної шкоди. Також просила змінити рішення в частині стягнення моральної шкоди, стягнувши на користь позивачки 500 000 грн. моральної шкоди.

Вважає, що відповідач, як особа, яка на відповідній правовій підставі володіла транспортним засобом (договір оренди), має відшкодувати позивачці витрати на поховання в сумі 11 051,80грн., які не покриті відшкодуванням у розмірі 4 227,00 грн., здійсненим Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Глобинському районі.

На думку представника, суд першої інстанції при вирішенні вимог про відшкодування матеріальної шкоди повинен був застосувати вимоги ст.ст.1193, 1195 ЦК України.

Не погоджується з висновком суду щодо визначення розміру моральної шкоди, оскільки позивачка достатньо обґрунтувала моральну шкоду в розмірі 500 000 грн., заподіяну втратою сина.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі посилається на порушення норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків обставинам справи, просить рішення суду в частині стягнення з товариства 50 тис. грн. моральної шкоди скасувати та в позові відмовити.

На його думку, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ОСОБА_2 проведення спеціального розслідування прихованого нещасного випадку від 05.10.2015 р. встановлено, що ОСОБА_7 порушив вимоги п.12.1 ПДР, внаслідок чого спричинив ДТП, в якій отримав тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.

Вважає, що позивач не обґрунтував та не довів належними і допустимим доказами, в чому саме полягає ця шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційних скарг.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03 серпня 2015 року близько 21год.55хв. ОСОБА_7, керуючи автомобілем НОМЕР_2 з приєднаним до нього напівпричепом д.н.з.ВІ 7597 ХТ, завантаженим пшеницею, рухався по вулиці Леніна в с.Сари Гадяцького району Полтавської області в напрямку м.Гадяч. При спуску з гори відбулося перекидання вантажного автомобіля у правий кювет по ходу через захисні перегородки, якими огороджена дана гора. В результаті ДТП автомобіль з приєднаним до нього напівпричепом зазнали механічних пошкоджень, а водій ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, від яких 04 серпня 2015 року помер у реанімаційному відділенні Гадяцької ЦРЛ. Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000591 за даним фактом, закрито./а.с.285, 104т.1/

ОСОБА_8 проведення спеціального розслідування прихованого нещасного випадку, що стався 03 серпня 2015 року о 21.55. в ТОВ Техніко-транспортна компанія «Бізнес-Клас», від 05 жовтня 2015 року (форма Н-5) та ОСОБА_8 №1 про нещасний випадок , повязаний з виробництвом, від 05 жовтня 2015 року (форма Н-1) причиною настання нещасного випадку стало порушення ОСОБА_5, водієм автотранспортних засобів ТОВ ТТК «Бізнес-Клас», вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України./а.с.124-128, 129-133 т.1/

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_5 працював з 04.07.2011 року в ТОВ ТТК «Бізнес-Клас» на посаді водія./а.с.188 т.1/

Позивачка ОСОБА_3 є матірю ОСОБА_5М./а.с.20/

На підставі наданих позивачкою доказів витрат на поховання ( рахунку-фактури №ЗУ-0003136 від 05.08.2015р. та чеку №9894 від 05.08.2015 на суму 4296,20грн., товарний чек №1144 від 04.11.2015 на виготовлення памятника на суму 8100грн., квитанція до прибуткового касового ордеру №218 від 05.08.2015 на суму 1800грн., товарний чек від 04.08.2015 на придбання продуктів суму 874,63грн. Фондом складений реєстр витрат на поховання та повязані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві ОСОБА_5, який помер 04 серпня 2015 року, підтверджено витрати на суму 15070,73грн. /а.с.71, 73-78 т.1/

Відповідно до розрахунку витрат на поховання та повязаних з цим ритуальних послуг в граничних розмірах постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Глобинському районі від 18 січня 2016 року ОСОБА_3 відшкодовано витрати на поховання та повязані з цим ритуальні послуги в розмірі 4227,00 грн./а.с.69-70 т.1/

Позивачка вимагала відшкодування від відповідача витрати на поховання, що не покриті виплатою Фонду, а саме в сумі 11 051,80грн. ( 15278,80 -4227,00).

Відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, місцевий суд виходив з норми ч.7 ст.42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» та положень Порядку проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2001 року №826, Постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.10.2008 р. №45. На підставі зазначених нормативно-правових актів суд дійшов висновку, що такі витрати безпосередньо повинен відшкодовувати Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України як страховик за страховим випадком нещасним випадком на виробництві.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч.7 статті 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе Фонд згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений Постановою КМУ від 11.07.2001р. №826, регулює питання проведення Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань витрат страхувальнику або сім'ї застрахованого, чи іншій особі, яка здійснювала поховання потерпілого у разі його смерті від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, на організацію поховання та пов'язаних з цим ритуальних послуг.

Постановою Правління Фонду « Про витрати на поховання та повязані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання» від 03.10.2008 року №45, зокрема, пунктом 4 передбачено, що витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги проводяться тільки за наявності документів (довідок, рахунків тощо), що підтверджують відповідні витрати на день поховання, які зазнані страхувальником, сім'єю потерпілого або іншими особами, але не вище розмірів витрат на поховання потерпілого та пов'язаних з цим ритуальних послуг для управлінь виконавчої дирекції Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Якщо фактично зазначені витрати на поховання є нижчими за розміри, установлені цією постановою, то відшкодування проводиться тільки за фактичними витратами. При цьому кошти, що залишилися невикористаними на конкретний вид ритуальної послуги, не можуть бути використані на іншу ритуальну послугу.

Додатком до Постанови правління фонду від 03.10.2008 №45 встановлені розміри витрат на поховання потерпілого та повязаних з цим ритуальних послуг (грн.), відповідно для Полтавської області - такі витрати становлять 5759 грн.

Аналіз наданих позивачкою документів, що підтверджують її витрати на поховання сина, та розрахунок, здійснений Фондом та визначена ним до відшкодування сума відповідає викладеним положенням. нормативних актів.

Отже висновок суду про те, що витрати на поховання повинен відшкодувати Фонд у межах граничних розмірів, - є правомірним.

Посилання позивачки на норми ст.ст.1192-1195 ЦК України як на підставу позовних вимог щодо відшкодування витрат на поховання є помилковим, оскільки зазначені витрати не є шкодою, завданою майну потерпілого, а відшкодування цих витрат повязано із тим, що потерпілий був застрахований та ці витрати несе Фонд, а не підприємство, в якому він працював.

Щодо моральної шкоди.

Частково задовольняючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, місцевий суд, керуючись нормами ст..23,1167,1168 ЦК України, виходив з того, що в результаті смерті ОСОБА_5, його матері позивачці у справі заподіяна моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях внаслідок загибелі рідного сина, що призвело до змін в організації життя, сімейного укладу. При цьому суд визнав визначену позивачкою моральну шкоду у 500 000грн. безпідставно завищеною та недоведеною, та з урахуванням обставин справи стягнув 50 000 грн.

Колегія суддів з таким висновком районного суду погоджується.

Доводи апеляційних скарги правильність цих висновків не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням.

Посилання позивачки на те, що вона є особою похилого віку та має утриманні і догляді меншого сина, який є інвалідом дитинства 1 групи, а тому у звязку зі смертю старшого сина у неї не залишилося рідних, які б змогли доглянути її та меншого недієздатного сина,- враховані судом першої інстанції.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначено районним судом з урахуванням обставин правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань позивачки внаслідок смерті сина, враховуючи вимоги розумності і справедливості.

Заперечення відповідачем підстав для відшкодування моральної шкоди з посиланням на недоведеність шкоди, відсутність причинного звязку між шкодою та діянням відповідача, неврахування судом обставини загибелі ОСОБА_5 в ДТП, яка відбулася внаслідок порушення ним же ПДР є неспроможними, оскільки відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів апеляційні скарги сторін відхиляє, а рішення місцевого суду залишає без змін.

На підставі ст.88 ЦПК України та згідно п.6 ч.2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» ставка судового збору за апеляційну скаргу складає 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1515,80грн.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Техніко-транспортної компанії «Бізнес-Клас» - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з ТОВ Техніко-транспортної компанії «Бізнес-Клас» на користь держави судовий збір за апеляційну скаргу в розмірі 1515,80грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів шляхом подання касаційної карги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючого судді Л.І.Пилипчук

Судді /підписи/ ОСОБА_9

ОСОБА_10

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1