г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/169/15-ц
Номер провадження 2/213/27/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2016 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Мазуренко В.В.

при секретарі Гусаровій О.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1, позивача, відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт", Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», про стягнення відшкодування завданої шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 28.08.2014р. по вул. Світлогірська було ДТП в якому пошкоджено автомобіль позивача Geely emgrand 7 НОМЕР_4, постановою Інгулецького районного суду винним було визнано ОСОБА_4, який був найманим працівником відповідача під час ДТП. Цивільно-правова відповідальність сторін була застрахована, у позивача в ПАТ СК УСС, а відповідача у ПАТ Європейський страховий союз. Позивач звернувся до страхової ПАТ СК УСС, та отримав страхову виплату 22249,36грн, та за ці кошти було здійснено частковий ремонт, оскільки вартість повного ремонту на той період складала 34141,34грн. Оскільки пройшов значний проміжок часу, та змінились ціни, за клопотанням сторін було проведено експертизу, та визначено, що вартість додаткових витрат які необхідно було зробити для ремонту автомобіля складає 31570,87грн. Просили стягнути вказану суму з відповідача. Крім того вказали, що позивач отримав моральні страждання у зв,язку з пошкодженням його майна, вимушений був користуватись автомобілем у неприлеглому вигляді, яке було придбано в кредит, та автомобіль був фактично новим, моральну шкоду оцінив в 25000 грн яку просив стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду заперечення, відповідно до якого, вказував, що позов не підлягає задоволенню, оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПАТ Європейський страховий союз, але позивач туди не звернувся за виплатою, тому виплати не отримав, та позов не підлягає задоволенню.

ПАТ СК Український страховий стандарт надали заперечення на позов в попередній редакції, зазначали про правильність розрахунку та суми відшкодування виплаченого ними позивачу, та зазначали, що решта суми підлягає стягненню з винуватця ДТП (а.с.52-53 т1).

ПрАТ Європейський страховий союз, надав суду заперечення на попередню редакцію позову, відповідно до якого вказали, що оскільки позивач не звертався до них з заявою про страхове відшкодування, - то відсутні були підстави для виплат. Вважають позов безпідставним, оскільки ПАТ СК Український страховий стандарт виплатило позивачу страхове відшкодування (а.с.199-200 т1).

Третя особа ОСОБА_4 надав суду заперечення на попередню редакцію позову, відповідно до якого вражав, що оскільки позивач не звернувся до страхової ПрАТ ЄСС, то непред,явлення вимог до страховика, за наявності підстав для стягнення завданої шкоди зі страховика, - є підставою для відмови в позові до завдавала шкоди.

Позивач та представник позивача позов підтримали, просили задовольнити.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити, посилаючись на обставини викладені в запереченні.

Третя особа ОСОБА_4 до суду не з,явивися, причини неявки суду не повідомив.

Представники третіх осіб ПАТ Страхова компанія «Український страховий стандарт» та ПАТ «Європейський страховий союз», до суду не з,явились, причини неявки не повідомили, раніше надано заперечення.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Автомобіль Geely emgrand 7 НОМЕР_4 зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с.4 т1). Позивач 20.02.2014р. придбав у ІП Центр Автокраїна, що діяло через ІП АІС-Кривий Ріг, придбав автомобіль Geely emgrand 7 (а.с.134-141,142-150). 21.02.2014р. позивач оформив з ПАТ Укрсоцбанк договір кредиту на купівлю автотранспортних засобів (а.с.151-165 т1), було укладено договір застави 21.02.2014р., предмет договору автомобіль Geely emgrand 7 НОМЕР_4 (а.с.166-171 т1). 27.10.2014р. було прийнято наряд-замовлення на діагностику ходової частини Geely emgrand 7 НОМЕР_4, вартість 50 грн. (а.с.174), та було видано гарантійний талон (а.с. 175 т1).

Автобус Ікарус АЕ5857СМ зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с.211 т1).

ОСОБА_4 з 28.05.2013р. працював водієм автотранспортних засобів (1 класу, автобус) у ФОП ОСОБА_3, в т.ч. на момент вказаного ДТП (а.с.99-101,231 т1).

26.09.2014р. постановою Інгулецького районного суду ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, накладено стягнення. Відповідно до постанови: 28.08.2014р. о 18:20 годині, ОСОБА_4, керуючи автобусом Ікарус р/н НОМЕР_3 по вул. Світлогорська у м. Кривому Розі, напроти опори 158, не врахував безпечну швидкість, своєчасно не прийняв гальмування, допустив наїзд на попереду стоячий автомобіль GEELY р/н НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.97-98 т1).

28.08.2014р. о 18:20 годині по вул. Світлогірська в м. Кривому Розі автомобіль Geely emgrand 7 НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження: задня частина автомобіля (а.с.13 т1).

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки зазначені вище обставини встановлені у Постанові Інгулецького районного суду, додатковому доказуванню вони не підлягають, і суд вважає встановленим, що шкоду було завдано внаслідок дій працівника відповідача.

Відповідно рахунку-фактурі від 27.11.2014р. АІС вказано перелік необхідних робіт по відновленню автомобіля позивача, та вартість матеріалів, - на загальну суму 34141,34 грн (а.с.54 т1).

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ Європейський страховий союз (а.с.102, 208 -210 т1). Позивач до ПАТ Європейський страховий союз не звертався (а.с.212 т1).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована у ПАТ СК Український страховий стандарт на період з 21.02.2014р. до 20.02.2015р. (а.с.5,15,186 т1) у відповідності до Договору добровільного страхування транспортного засобу, що є предметом застави, у п. 24.8 вказано, що в п.13 договору може бути позначена умова «на спеціалізованій СТО» (а.с.6-12, 177-185 т1). Відповідно до листа ПАТ СК Український страховий стандарт, страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування за випадком, що мав місце 28.08.2014р. з позивачем та вказаним автомобілем, у розмірі 21390,03 грн (а.с.17,188 т1). 09.01.2015р. ПАТ СК Український страховий стандарт було перераховано 22249,36 грн для відшкодування ТЗ джиллі НОМЕР_4 зг акту№4040 від 05.01.2015р. до дог №0111-0404-0 від 18.02.2014р. стр ОСОБА_2 без ПДВ (а.с.83 т1).

Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №д14/09/14 від 08.09.2014р. вартість матеріальної шкоди, нанесеного власнику автомобіля Geely emgrand 7 НОМЕР_4 складає 26830,44 грн (а.с.55-82 т1).

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1187,1188 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Суд вважає встановленим, що через незаконні дії працівника відповідача позивач зазнав витрати у зв,язку з пошкодженням його автомобіля.

Суд враховує, що третьою особою ПАТ СК УСС було виплачено позивачу 22249,36грн., в той час, як повна вартість ремонтних робіт, станом на листопад 2014р. складала 34141,34 грн.

Судом встановлено, що страхового відшкодування, що було виплачено позивачу не вистачило на всі відновлювальні роботи для ремонту автомобіля.

Відповідно до звіту судової автотоварознавчої експертизи 021/МУ-16 від 18.08.2016р. оціночна вартість додаткових витрат на дату огляду 07.07.2016р., які були б необхідні для поновлення попереднього стану автомобіля Geely emgrand 7 НОМЕР_4 складає 31570,87 грн (в т.ч. НДС 5261,81грн) (а.с.63-99 т1). За проведену експертизу позивачем було сплачено: 200 грн за огляд транспортного засобу Geely emgrand 7 НОМЕР_4 експертом, та за оцінку 500 грн (а.с.100,101 т1).

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов,язків.

Таким чином підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 31570,87 грн.

Щодо твердження відповідача, що оскільки позивач не звернувся до страховика ПрАТ ЄСС, де був застрахований автомобіль відповідача, то в позові до відповідача слід відмовити.

Суд враховує позицію Верховного суду України викладену у постанові від 20.01.2016р. у справі 6-2808цс15, де вказано, що право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Таким чином - це право позивача вимагати відшкодування завданої шкоди з відповідача.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, таке відшкодування згідно до ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 року №4, з подальшими змінами " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 року №4, з подальшими змінами " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до Узагальнення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ "судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010- 2011 роках" Потерпілому відшкодовується моральна шкода. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог ст. 23 ЦК України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 % ліміту, визначеного Законом. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яку має бути відшкодовано страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП. Тобто вирок відносно відповідача зазначає на факт і його провину та свідчить про наявність моральної шкоди завданої позивачу. Якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, пов'язану з душевними стражданнями, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна або з приниженням честі й гідності, а також ділової репутації фізичної особи, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

Судом встановлено, що позивачу завдано і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, нервовій напрузі та переживаннях, незручностях, які він зазнав внаслідок пошкодження автомобілю. Крім того, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки відповідач відмовився відшкодувати збитки, завдані ДТП.

Згідно практики Європейського суду з прав людини в справах: Гольм проти Швеції від 25 жовтня 1993 року., Мельниченко проти України від 19 жовтня 2004 року, "Костичев проти України", "Ніколова проти Болгарії" (1999 р.), ""Комінґерсолл С. А." проти Португалії", де судом було встановлено, що вчинення злочину щодо потерпілого вже є підтвердженням завдання останньому моральної шкоди.

При визначенні розміру завданої позивачу відповідачем моральної шкоди, суд відповідно до ст. 1193 ЦК України, враховує, що грубої необережності та умислу в діях потерпілого не було, що автомобіль позивача пошкоджено внаслідок ДТП, суд враховує, що відповідач працює приватним підприємцем, що порушення допустив його водій, шкоду самостійно не компенсував, написав заяву до страхової компанії.

Позивачем оцінено моральну шкоду завдану йому незаконними діями відповідача у сумі 25000 грн., але суд вважає дану суму завищеною, належним чином не обгрунтованою. Суд вважає, що відповідає обставинам справи, сума матеріальної шкоди в розмірі 3000 грн., яка буде достатньою, та буде відповідати принципу сатисфакції, принципу розумності та справедливості.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а саме 31570,87 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 3000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягають стягненню, понесені ним витрати по сплаті судового збору та на проведення експертного дослідження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2-10, 15, 16, 22-23, 1067, 1172, 1187,1188, 1193,1194 ЦК України, постановою пленуму ВСУ від 31.03.1995р. №4, міжнародною конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, узагальненням судової практики та постановою пленума №4 ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, ст.ст. 22,23 ЗУ про обов,язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст. 10, 11, 27, 60, 88, 154 ч.6, 168-169,179, 192, 197, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_2 до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт", Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», про стягнення відшкодування завданої шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 31570,87 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 3000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 328,53 грн., та 700 грн. витрати за проведену судову авто товарознавчу експертизу.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата виготовлення повного тексту рішення 28.11.2016р.

Суддя: В.В. Мазуренко