Справа № 361/3427/15-ц Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/985/16 Доповідач у 2 інстанції Лівінський С. В.
Категорія 46 24.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

24 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С. В.

суддів: Данілова О.М.,

Мережко М.В.

за участю секретаря судового засідання Бобка О.В.,

представника позивача Пшеничної Л.І., відповідача ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши матеріали справи за позовом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗемЮрКонсалтинг», третя особа ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні частиною земель загального користування та приведення її у попередній стан за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Броварського міськрайоного суду Київської області від 08 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Просила зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні частиною земельної ділянки загального користування по АДРЕСА_1 та проїзду шляхом знесення бетонних металевих конструкцій за власні кошти, а також зобов'язати ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту частину земель загального користування, відновити межі і стан земель загального користування по АДРЕСА_1 та проїзду до попереднього стану.

Крім того, просила зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗемЮрКонсалтинг» провести роботи по інвентаризації спірної земельної ділянки.

Свої вимоги мотивувала тим, що 25 листопада 2009 року на підставі рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області 15 сесії 5 скликання №304 від 03 квітня 2008 року ОСОБА_4було видано Державний акт, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №97, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1500 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

На протязі 2009 - 2015 років до позивача неодноразово зверталися мешканці смт. Велика Димерка щодо впорядкування проїзду по вулиці Лесі Українки, який перегородила відповідач ОСОБА_4шляхом встановлення бетонних - металевих конструкцій.

У зв'язку з цим позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозиціями відкрити проїзд між її земельною ділянкою і земельною ділянкою ОСОБА_6 та прибрати бетонно-металеві конструкції із земель загального користування, а також виносилися попередження ОСОБА_4 щодо перекриття нею цього проїзду та будівництва нею паркана за червоною лінією.

10 листопада 2014 року комісією з земельних питаннях відповідачу було вказано на необхідність переставити огорожу належної їй земельної ділянці на розі вулиць Броварська та Л. Українки у відповідності зі схемою розміщення земельних ділянок смт. Велика Димерка за 1974 рік, залишити проїзд до земельного масиву між вулицями Броварської та Горького з боку вулиці Л. Українки, відступивши від існуючого паркану ОСОБА_6 на 4 метри, бетонно-металеві конструкції необхідно демонтувати в тижневий термін до 17 листопада 2014 року та було попереджено, що в разі невиконання попередження селищною радою буде порушено адміністративне провадження стосовно самовільного зайняття земель загального користування ОСОБА_4, матеріали якого будуть передані до суду.

Рішенням №572 ХХХ-VI від 26 листопада 2014 року, позивачем було скасовано своє рішення №304 від 03. 04. 2008 і рекомендовано відповідачу провести інвентаризацію належної їй земельної ділянки та подати на затвердження сесії селищної ради.

02 квітня 2015 року ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» листом №120 повідомило відповідача, що спірна земельна ділянка розміщена в земельно-кадастровій базі некоректно і накладається на землі загального користування вул. Л. Українки.

Рішенням Броварського міськрайоного суду Київської області від 08 грудня 2015 року суду позов задоволено. Розподілено судові витрати.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу в якій, посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Свої заперечення на апеляційну скаргу подали позивач та третя особа, в яких вони вважали рішення суду законним, обґрунтованим, винесеним з повним з'ясуванням всіх обставин справи, просили в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи таке.

25 листопада 2009 року на підставі рішення Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області 15 сесії 5 скликання №304 від 03 квітня 2008 року (далі рішення від 03. 04. 2008) ОСОБА_4було видано державний акт, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №97, кадастровий номер НОМЕР_1 площею 0,1500 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

На протязі 2009 - 2015 років до позивача неодноразово зверталися мешканці смт. Велика Димерка щодо впорядкування проїзду по вулиці Лесі Українки, який перегородила відповідач ОСОБА_4шляхом встановлення бетонних - металевих конструкцій.

У зв'язку з цим позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозиціями відкрити проїзд між її земельною ділянкою і земельною ділянкою ОСОБА_6 та прибрати бетонно-металеві конструкції із земель загального користування, а також виносилися попередження ОСОБА_4 щодо перекриття нею цього проїзду та будівництва нею паркана за червоною лінією.

10 листопада 2014 року комісією з земельних питаннях відповідачу було вказано на необхідність переставити огорожу належної їй земельної ділянці на розі вулиць Броварська та Л. Українки у відповідності зі схемою розміщення земельних ділянок смт. Велика Димерка за 1974 рік, залишити проїзд до земельного масиву між вулицями Броварської та Горького з боку вулиці Л. Українки, відступивши від існуючого паркану ОСОБА_6 на 4 метри, бетонно-металеві конструкції необхідно демонтувати в тижневий термін до 17 листопада 2014 року та було попереджено, що в разі невиконання попередження селищною радою буде порушено адміністративне провадження стосовно самовільного зайняття земель загального користування ОСОБА_4, матеріали якого будуть передані до суду.

Рішенням №572 ХХХ-VI від 26 листопада 2014 року, позивачем було скасовано своє рішення №304 від 03. 04. 2008 і рекомендовано відповідачу провести інвентаризацію належної їй земельної ділянки та подати на затвердження сесії селищної ради.

02 квітня 2015 року ТОВ «ЗемЮрКонсалтинг» листом №120 повідомило відповідача, що спірна земельна ділянка розміщена в земельно-кадастровій базі некоректно і накладається на землі загального користування вул. Л. Українки.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою загального користування.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки він ґрунтується на нормах чинного законодавства України та відповідає фактичним обставинам справи.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 30 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління об'єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв'язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 30 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Благоустрій населених пунктів передбачає розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об'єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об'єктів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про дорожній рух» закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об'єднань).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції сільських, селищних рад, їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху належить: забезпечення виконання вимог законодавства та рішень центральних органів виконавчої влади з питань дорожнього руху і його безпеки; розробка, затвердження та виконання місцевих програм безпеки дорожнього руху; сприяння діяльності по утриманню у безпечному для дорожнього руху стані автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та їх облаштуванню об'єктами сервісу; здійснення заходів щодо профілактики дитячого дорожньо-транспортного травматизму.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про автомобільні дороги України» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про автомобільні дороги України» управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Отже, організація дорожнього руху, його обмеження у межах територіальної громади віднесені до компетенції місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 Земельного кодексу України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо).

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1, ч. 2, п. «б» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними, приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки, повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Розглядаючи спір, колегія суддів дійшла висновку, що всупереч твердженням апеляційної скарги, місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, зокрема й ті, на які посилається апелянт, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює та обґрунтовано задовольнив позов.

Окрім наведеного, на думку колегії суддів, доводи апелянта щодо невизнання позову спростовуються таким.

Відповідно до ст. 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Їх використання згідно ст. 39 Земельного кодексу України здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Генеральний план це вид містобудівної документації, що регулює містобудівну діяльність в містах і інших поселеннях, визначає умови безпеки мешкання населення, забезпечення необхідних санітарно-гігієнічних і екологічних вимог, раціональне визначення меж землекористувань, зон житлової, суспільної, промислової забудови, територій, що особливо охороняються, зон різної містобудівної цінності, розміщення місць прикладення праці, розвиток інженерно-транспортної інфраструктури, впорядкування територій, збереження історико-культурної спадщини і антропогенних ландшафтів.

Генеральний план є основним юридичним документом і затверджується в порядку, встановленому законами або іншими нормативними правовими актами.

Відповідно вищезазначеного Генерального плану, який було оглянуто у судовому засіданні, уздовж земельної ділянки, яка належить відповідачу ОСОБА_4, по АДРЕСА_1 проходять землі загального користування (проїзд).

Згідно з рішенням Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області №516 ХХVІІІ-VІ від 27 червня 2014 року, затверджено Генеральний план селища Велика Димерка, розробленого ДП «Український державний науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва». Щодо генерального плану, розробленого у 1997 році інститутом «УКРНДІПЦСБ» то він втратив чинність.

З наведеного генерального плану вбачається, що між земельною ділянкою відповідача ОСОБА_4 та суміжним власником земельної ділянки третьою особою ОСОБА_6 знаходяться землі загального користування (проїзд).

Довідкою селищної ради підтверджується, що ширина проїзду між земельними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_4 згідно з генеральним планом та рекомендаціям земельної комісії повинна бути 4 м.

Згідно ж викопіювання із земельно-кадастрової бази між земельними ділянками ОСОБА_6 та ОСОБА_4, як зазначено в довідці Великодимерсьокої селищної ради Броварського району Київської області №868 від 25 листопада 2015 року фактично знаходиться проїзд шириною 2,68 м. на початку та 3,45 в кінці проїзду. При обмірі земельної ділянки відповідача її згідно з державним актом на право приватної власності на землю становить 0,1500 га, а фактично її площа разом із самовільно зайнятою земельною ділянкою становить 0,1556 га.

Відповідно до Державних актів виданих на ім'я ОСОБА_8 25 березня 2010 року, уздовж земельних ділянок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, знаходяться землі загального користування (проїзд).

Даний факт підтверджується також державними актами, виданими сусідам відповідача - громадянам ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у 2002 і 2005 роках, відповідно.

Оскільки наведені державні акти на право власності на землю були видані в різні періоди часу, всупереч доводам апеляційної скарги, висновок суду першої інстанції проте, що на час затвердження Генерального плану у 2014 році спірний проїзд між земельними ділянками відповідача та третьої особи ОСОБА_6 існував, являється правильним.

Крім того, колегія суддів вважає, що відповідач ОСОБА_4 в силу зовнішніх, об'єктивних, явних і видимих, характерних для проїзду ознак знала або, проявивши розумну обачність, могла знати про те, що спірна ділянка вибули з володіння держави з порушенням вимог закону, що ставить її добросовісність під час набуття земельної ділянки у власність під обґрунтований сумнів.

Таким чином, результат розгляду судом позову Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, на думку колегії суддів, по суті не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного втручання держави в право особи на мирне володіння майном, закладеним у статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути підставою для скасування або зміни правильного по суті та справедливого судового рішення.

Тому, керуючись ч. 3 ст. 209, ст. ст. 218, 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Броварського міськрайоного суду Київської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя С.В. Лівінський

Судді: О.М. Данілов,

М.В. Мережко