АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Заришняк Г.М.

при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанови Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

встановила:

у червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою про визнання постанов від 30 червня 2016 року за №№ 66, 67, 68, 69 про результат перевірки виконавчого провадження Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві такими, що прийнятті з порушенням вимог ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5, та скасування вказаних постанов.

Ухвалою судді від 29 червня 2016 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу судді скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заявник посилається на порушення судом норм процесуального права та вказує, що постанови про результат перевірки виконавчого провадження є рішенням посадової особи органу ДВС, прийнятим під час виконання рішення (виконавчого листа) Святошинського районного суду м. Києва, тому підлягають оскарженню до суду, який видав виконавчий документ, у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

№ апеляційного провадження: № 22-ц/796/10882/2016
Головуючий у суді першої інстанції:Уляновська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
Відмовляючи у відкритті провадження, суддя першої інстанції виходив з того, що заявник фактично оскаржує дії та бездіяльність заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - Начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, як службової особи, який є суб'єктом владних повноважень, а тому даний спір повинен

- 2 -

розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів вважає, що вказаний висновок судді не ґрунтується на нормах процесуального права.

Частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Інший порядок судового оскарження, у тому числі коло учасників цього оскарження, визначено розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

За правилами ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України у справі № 6-3077цс15.

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на постанови Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві з приводу виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 лютого 2014р., ухваленого у порядку цивільного судочинства, а відтак даний спір повинен розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Суддею при постановлені ухвали про відмову у відкритті провадження порушені норми процесуального права, тому колегія суддів скасовує ухвалу судді та повертає справу до суду першої інстанції на новий розгляд питання про прийняття скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року скасувати, справу за скаргою ОСОБА_1 на постанови Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві повернути до Святошинського районного суду м. Києва на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: