Справа № 640/325/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - Сенаторова В.М.,

при секретарі: Явнюк К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті своєї матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ внаслідок внутрішньомозкового крововиливу у праву лобно-скроневу частку головного мозку при гіпертонічній хворобі. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що він є сином померлої ОСОБА_2, а встановлення факту смерті останньої необхіднойому для призначення пенсії за втратою годувальника, оскільки органи РАГСу відмовляють заявнику у видачі свідоцтва про смерть, посилаючись на те, що смерть зареєстрована на непідконтрольній Україні території.

Заявник в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій проти заявлених ОСОБА_1 вимог не заперечував, а справу просив розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Вивчивши матерали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 перебували у родинних відносинах, а саме - остання була його матір'ю, відповідно до свідоцтва про народження від 03.02.1996 року серії НОМЕР_1. /а.с.4/

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів розташованих на лінії зіткнення та перемістився з тимчасово окупованої території району проведення антитерористичної операції та проживає в м. Харкові.

Факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 04.12.20165 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лугутинського районного управління юстиції. /а.с. 5/

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно п.13.постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»- заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову ХМУЮ із заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_2, однак йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545. /а.с. 2/.

Згідно Постанови пленуму ВСУ №5 заявник зобов'язаний обгрунтувати свою заяву посиланнямина докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ.

Керуючись ст.ст. 257-259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Київський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Леніна Лугутинського району Луганської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Луганськ.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя -