Справа № 476/669/16-ц
Провадження № 2/476/189/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2016 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді Чернякової Н.В.

при секретарі Козаченко Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом

В С Т А Н О В И В :

31.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги мотивує тим, що 10.03.2016 року померла його тітка ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 14,1974 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Великосербулівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, яку спадкодавиця заповіла йому та яку він прийняв, так як, на час відкриття спадщини проживав разом зі спадкодавицею. Інших спадкоємців, крім нього та його брата ОСОБА_3, який був зареєстрований на час відкриття спадщини з померлою, немає. Коли він звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що на момент посвідчення вказаного заповіту секретарем виконавчого комітету Великосербулівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області ОСОБА_4 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, тоді як, сільські ради вчиняють нотаріальні дії лише відносно осіб, які зареєстровані та проживають на їх території.

Посилаючись на викладене просив визнати за ним право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 10.03.2016 року.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав вказаних в позовній заяві, просила задовольнити його повністю.

Відповідач позов визнав, проти його задоволення не заперечував.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Великосербулівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, в судове засідання не з'явився, просив слухати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вислухавши сторони, представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Згідно ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 cт.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 10.03.2016 року померла ОСОБА_4 (а.с. 6), після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 14,1974 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Великосербулівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, яка належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК №959917 (а. с. 9-12).

29.09.2015 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склала заповіт, згідно якого належну їй на підставі вищевказаного державного акту земельну ділянку заповіла позивачу (а.с.7). Вказаний заповіт посвідчений секретарем Великосербулівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, на якого розпорядженням сільського голови №2-р від 05.01.2015 року покладено обов'язки на вчинення нотаріальних дій, та відомості про нього (реєстраційний номер 138 від 29.09.2016 року) внесено до Спадкового реєстру 17.02.2016 року (а. с. 68)

Як вбачається з наданої до суду копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 на день смерті була зареєстрована за вказаною адресою разом з позивачем та відповідачем (а. с. 13-19).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач прийняв спадщину після смерті спадкодавиці шляхом спільного проживання з нею.

Крім того, з копії наданої до суду спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 слідує, що інші спадкоємці у встановлений законом шестимісячний термін з дня відкриття спадщини, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а. с. 59-66).

Проте, як вбачається з роз'яснення виданого Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 30.09.2016 року за вих. №998/02-14, позивач звернувся до вказаної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, проте, там йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що на момент посвідчення вказаного заповіту Великосербулівською сільською радою Єланецького району Миколаївської області ОСОБА_4 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, тоді як, сільські ради вчиняють нотаріальні дії лише відносно осіб, які зареєстровані та проживають на їх території (а. с. 8).

Як слідує із змісту роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. п. 5, 10, 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред'явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

З положень ст. ст. 1247, 1248, 1251 ЦК України випливає, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання, підписується особисто заповідачем та посвідчується уповноваженою на це особою відповідного органу місцевого самоврядування, у випадку відсутності у населеному пункті нотаріуса.

Оскільки, вказаний заповіт не визнаний недійсним в судовому порядку та ніким не оспорюється, а відповідач в повній мірі визнав позовні вимоги, суд вважає, що за позивачем може бути визнано право власності на земельну ділянку його тітки ОСОБА_4 в порядку спадкування за заповітом.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 14,1974 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Великосербулівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 10.03.2016 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Чернякова