Справа № 755/9857/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді БАРТАЩУК Л.П.

при секретарях Зимницькій М.Е., Івашко О.Л.

за участю:

представника позивача - Гоголь О.Я.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «АХА Страхування» до ОСОБА_2 про стягнення виплаченої суми страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПрАТ «АХА Страхування» звернувся до відповідача ОСОБА_2 з позовом про стягнення виплаченої суми страхового відшкодування в сумі 35 630, 60 грн.

Позовні вимоги мотивовані наступним.

Як встановлено постановою Подільського районного суду м. Києва від 20.05.2014 року,- 04.04.2014 року ОСОБА_2, приблизно о 12 год. 40 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Електриків, 12 в м. Києві, не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції руху, допустив зіткнення з автомобілем марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. «а» 2.3 п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 24 КУпАП.

22.10.2013 року між сторонами був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від № НОМЕР_5, за яким позивач (страховик) застрахував цивільну відповідальність відповідача (страхувальника) перед третіми особами при НОМЕР_4 транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілої, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 35 630,60 грн. згідно страхового акту № 1.102.14.02120/VESKO24046 від 20.08.2014 року.

11.07.2014 року власник автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 потерпіла у ДТП ОСОБА_3 звернулась до ПрАТ «АХА Страхування» з заявою про виплату їй страхового відшкодування у вказаній сумі.

Позивачем (страховиком) було виплачено суму страхового відшкодування ОСОБА_3, що підтверджується платіжним доручення № 126 465 від 22.08.2014 року.

Особою, відповідальною за завдані потерпілому у ДТП збитки, є відповідач відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Відповідно до п.п. Г), Ґ) п. 38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена з установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідач спричинив дорожньо-транспортну пригоду внаслідок допущення невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху, а також не повідомив страховика про страховий випадок у встановлений законом строк.

22.02.2016 року відповідачу було направлено лист № НОМЕР_3 з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, проте, сума, зазначена у письмовій вимозі, відповідачем не була сплачена, що і стало підставою для звернення до суду згідно положень ст. 993 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з вищенаведених підстав, просила суд задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що на момент дорожньо-транспортної пригоди його транспортний засіб марки «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 перебував у технічно справному стані, жодних підтверджуючих доказів про несправність транспортного засобу не містять ні матеріали адміністративної справи, ні матеріали справи за даним позовом. На підтвердження технічної справності автомобіля просив оглянути також оригінал сервісної книжки. Водночас, зазначив, що звернувся з письмовим повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду у 3-денний строк, що підтверджується заявою з реєстраційною відміткою позивача.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 20.05.2014 року встановлено, що 04.04.2014 року приблизно о 12 год. 40 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Електриків, 12 в м. Києві, не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п. «а» 2.3 п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Даною постановою Подільського районного суду м. Києва від 20.05.2014 року винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_2.(а.с. 6, 7).

Так, з матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, які надійшли на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 19.09.2016 року з Подільського районного суду м. Києва, зокрема, з даних протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 04.04.2014 року убачається, що відповідно до п. п. 17-4, 17-5 гальмівна система, а також рульове управління транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебували у справному стані; з п. 17-6 протоколу убачається, що шини автомобіля «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 перебували в нормі; з п. 17-7 протоколу убачається, що стан системи освітлення, сигналізації, склоочисників і дзеркал заднього огляду транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 не перевірялись.

Згідно висновку про результати розгляду повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, зареєстрованого в Журналі єдиного обліку Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві, - на підставі зібраних матеріалів відносно водія ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення ним вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачено ст. 124 КУпАП.

Згідно з Актами огляду транспортного засобу (дефектною відомістю) від 08.04.2014 року та від 15.07.2014 року, складених представником ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» не вбачається жодних несправностей транспортного засобу Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 17, 18).

Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Постанова суду із зазначенням відомостей про те, що ОСОБА_2 не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу не може бути взята до уваги при розгляді даної справи, оскільки будь-яких належних і допустимих доказів цього матеріали справи не містять.

Постанова суду приймається в частині питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Як убачається з матеріалів справи, в результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено транспортний засіб «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль НОМЕР_1 зареєстрований на ОСОБА_4.

22.10.2013 року між ОСОБА_4 та ПрАТ Страхова компанія «АХА Страхування» був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від № НОМЕР_5, за яким застрахована цивільна відповідальність відповідача перед третіми особами, при НОМЕР_4 транспортного засобу «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 (ОСОБА_4 п'є дружиною відповідача).

Відповідно до п.п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

На виконання вимог Закону і договору страхування, відповідач у 3-денний строк з дня ДТП, а саме 07.04.2014 року подав заяву про настання події, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ, що спростовує доводи представника позивача про порушення порядку і строків подання цієї заяви.

Оскільки наявність підстав у страховика для звернення до суду з регресним позовом, передбачена п. 38.1.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не знайшла свого підствердження в ході судового розгляду даної справи, а доводи, наведені позивачем, не підтверджуються належними і допустимими доказами, правових підстав для задоволення позову суд не убачає.

За таких обставин суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «АХА Страхування».

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 990, 993 ЦК України, ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «АХА Страхування» до ОСОБА_2 про стягнення виплаченої суми страхового відшкодування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: