Провадження № 2/369/411/16
10.02.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Кондратенко М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення коштів у порядку регресу,
У грудні 2015 року позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у порядку регресу, посилаючись на те, що 29 вересня 2013 року між ОСОБА_3 «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_4 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АС/8307891, відповідно до умов якого, в період з 29 вересня 2013 року по 28 вересня 2014 року забезпечувалася цивільно-правова відповідальність водія, який керував автомобілем «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1.
17 жовтня 2013 року на а/д Київ-Чопв с. Мила відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, та «Mazda», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5.
Вину ОСОБА_1 встановлено постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2013 року, та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
В результаті протиправних дій ОСОБА_1 автомобіль НОМЕР_4 отримав механічні пошкодження, чим було заподіяно майнових збитків ОСОБА_5.
Після виплати страхового відшкодування до ОСОБА_3 «Українська охоронно-страхова компанія» на підставі положень п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перейшло право регресної вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.
Оскільки винуватець ДТП ОСОБА_5 не повідомив страхову компанію про дорожньо-транспортну пригоду на протязі трьох робочих днів, тому після виплати страхового відшкодування до страховика виникло право регресної вимоги до нього, як до особи, відповідальної за завдані збитки.
Страхова компанія направляла на адресу ОСОБА_1 претензію з вимогою сплатити суму страхового відшкодування, проте станом на дату подання позову до суду в досудовому порядку спір врегульовано не було.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_3 «Українська охоронно-страхова компанія» просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 «Українська охоронно-страхова компанія» кошти в порядку регресу в розмірі 4 376 грн. 36 коп., а також понесені судові витрати.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 «Українська охоронно-страхова компанія» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача.
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.
Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17 жовтня 2013 року об 11 годині 35 хвилин на 25 км а/д Київ-Чоп в с. Мила водій ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4. В результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 10.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 жовтня 2013 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн..
Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду, яка видана відділом ДАІ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 17 жовтня 2013 року зазначено, що 17 жовтня 2013 року об 11 год. 35 хв. на 25 км а/д Київ-Чоп в с. Мила внаслідок ДТП автомобіль НОМЕР_5, кузов 690742, отримав механічні пошкодження: розбитий передній бампер, деформовано передній номерний знак.
Згідно рішення Господарського суду м. Києва від 20 січня 2015 року позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення грошових коштів стягнуто з ОСОБА_3 «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 «Страхова компанія «Альфа Страхування» грошові кошти у розмірі 4 376 грн. 36 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827 грн. 00 хв..
Вказаною постановою Господарського суду м. Києва встановлено, що 31 липня 2013 року між ОСОБА_3 «Страхова компанія «Альфа Страхування» (страховик) та ПАТ «БТА Банк» (страхувальник/вигодонабувач) було укладено договір добровільного страхування ризиків, повязаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0487378.228, відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, повязані з володінням, користуванням або розпорядженням транспортним засобом марки «Mazda-6», державний номер НОМЕР_3.
29 вересня 2013 року між ОСОБА_3 «Українська охоронно-страхова компанія» та ОСОБА_4 був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № АС/8307891, відповідно до умов якого в період з 29 вересня 2013 року по 28 вересня 2014 року забезпечувалась цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ 3309, номерний знак НОМЕР_1.
Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8307891 відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ 3309, д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована із встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну життю і здоров'ю 100 000 грн., заподіяну майну 50 000 грн., франшизи 1000 грн..
Відповідно до рахунку № 101-13-10-330 від 30 жовтня 2013 року, виставленого ТОВ «Прайм-Авто», та акту здачі-приймання робіт до рахунку № 101-13-10-330, підписаного ТОВ «Прайм-Авто» та ПАТ «БТА Банк» фактична вартість відновлювального ремонту «Mazda», д.н.з. НОМЕР_3 становить 5 951 грн. 36 коп..
Рішенням Господарського суду м. Києва від 20 січня 2015 року встановлено, що наведені в рахунку-фактурі № 101-13-10-330 від 30 жовтня 2013 року роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із тим пошкодженнями, що зазначені у довідці про дорожньо-транспортну пригоду, яка видана ВДАІ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області. Згідно зі страховими актами № 3927.206.13.01.01 від 05 листопада 2013 року та № 3927.206.13.01.02 від 23 січня 2014 року та розрахунками суми страхового відшкодування, складеними ЗАТ «СК Альфа-Страхування», розмір страхового відшкодування складає 5 376 грн. 36 коп..

В рахунок виплати страхового відшкодування згідно платіжного доручення № 2515 від 25 квітня 215 року на рахунок АТ СК «Альфа Страхування» за призначенням платежу: страхове відшкодування за Актом 14300 регресна вимога № 3927/2013 за полісом АС/8307891 від 29 вересня 2013 року, було сплачено 4 376 грн. 36 коп..

За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 «Українська охоронно-страхова компанія» виконав покладений на нього Законом обовязок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону предявлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути предявлена протягом трьох років, з дня виконання зобовязання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

Оскільки в судовому порядку було встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження застрахованого транспортного засобу, а також чинним законодавством України передбачене право страховика звернутися до винної особи про стягнення шкоди в порядку регресу, суд дійшов висновку, що вимога позивача ОСОБА_3 «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, заявлені вимоги позивача про відшкодування з відповідача ОСОБА_1 в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 4 376 грн. 36 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст. ст. 993, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 209, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» 4 376 грн. 36 коп. в рахунок відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, та 1 218 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.