Категорія 27 Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі: головуючого: Сала Т.Б., суддів: Луценко В.В., Нікушина В.П., секретар Торбасюк О.І., за участі: ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

В травні 2015 року Кредитна спілка «ВНКТ» та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_3 на користь КС «ВНКТ» 50% суми заборгованості по кредиту, що складає 15 000 грн., інші 50%, що складає 15 000 грн. на користь ОСОБА_2А.(а.с. 5).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2015 року позовну заяву КС «ВНКТ» залишено без розгляду (а.с. 157).

ОСОБА_2 уточнив свої позовні вимоги подавши позовну заяву в якій просив стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість по кредиту в розмірі 218 701 грн. 89 коп., а також стягнути із відповідача всі судові витрати позивача в розмірі 5 828 грн. 89 коп. (а.с. 145-148).

Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.11.2008 року між відповідачем та Кредитною спілкою «Всеукраїнське народне кредитне товариство» було укладено кредитний договір №0432-130-08, згідно якого позичальник отримав кредит в розмірі 31 700 грн. під 60% річних на ремонт будинку. КС «ВНКТ» свої зобовязання виконала. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, у звязку з чим у нього виникла заборгованість.

Згідно договорів відступлення прав вимоги за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 отримав спочатку частину, а потім всі права вимоги що належали КС «ВНКТ» за кредитним договором (а.с. 9-10, 149-150).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.10. 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість по тілу кредиту в сумі 19 301 грн. 52 коп., основну суму процентів 10 211 грн. 26 коп., додаткову суму процентів 65 635 грн. 26 коп., штраф 10 211 грн. 26 коп. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.10. 2015 року та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що при ухваленні рішення судом першої інстанції не було враховано, що кредитна спілка не мала права відступлення права вимоги за кредитним договором.

Крім того, на вказане судове рішення апеляційну скаргу подав і ОСОБА_2 В скарзі апелянт просить підтвердити дійсність початку перебігу позовного строку 28.02.2015 року справі про стягнення заборгованості за кредитним договором; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 181 197 грн. 41 коп.; стягнути судовий збір в сумі 4 343,78 та витрати на проїзд 2 102 грн. 17 коп.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом невірно встановлено початок перебігу процесуального строку по справі; також суд в розрахунках користувався даними графіка погашення боргу, що не відображають дійсної фінансової картини заборгованості, а тому невірно визначив стягувану суму заборгованості. Інші мотиви апеляційної скарги аналогічні позовній заяві.

Колегія суддів дослідивши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 - відхиленню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 листопада 2008 року між КС «ВНКТ» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 0432-130-08, відповідно до якого позичальник отримав кредит в розмірі 31 700 грн. під 60% річних на ремонт будинку.(а.с. 14-16).

Кредит ОСОБА_3 отримав (а.с. 17).

13.01.2015 року між КС «ВНКТ» та ОСОБА_2 укладено договір відступлення частини прав вимоги за кредитним договором № 0432-130-08 від 29.11.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав право на частину прав вимоги за кредитим договором (а.с. 9-10).

Пізніше 25.09.2015 року між КС «ВНКТ» та ОСОБА_2 укладено договір відступлення прав вимоги за кредитним договором №0432-130-08 від 29.11.2008 року. Відповідно до цього договору ОСОБА_2 набуває всі права вимоги, що належать КС «ВНКТ» за кредитним договором (а.с. 149-150).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до кредитного договору позичальник забовязаний виконати всі умови договору перед кредитором. Оскільки кредитна спілка відступила, а ОСОБА_2 прийняв всі права вимоги по вищевказаному кредитному договору, то відповідач повинен сплатити заборгованість на користь позивача.

Із вказаним висновком суду не можна погодитися, з наступних підстав.

За змістом частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Заміна кредитора не допускається у зобовязаннях, нерозривно повязаних з особою кредитора (стаття 515 ЦК України).

За статтею 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх обєднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок обєднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 21 Закону України «Про кредитні спілки» визначено види господарської діяльності кредитної спілки, а пунктом 11 частини першої цієї статті врегульовано, що провадження кредитною спілкою іншої діяльності, крім передбаченої цим Законом, не допускається.

Отже, кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року у справі №6-59цс15 кредитна спілка як кредитодавець з огляду на особливості правового статусу, визначеного законом, не має права відступати право вимоги за кредитним договором, оскільки такі повноваження законом не передбачені.

Отже, правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором немає, оскільки відступлення права вимоги не спричиняє правових наслідків. А від так не підлягають задоволенню і інші вимоги позову.

Згідно ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового, зокрема, є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2015 року скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 330 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий : /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: