УХВАЛА

іменем україни

12 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції щодо прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулось до суду з вказаною скаргою, посилаючись на те, що на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області видано виконавчий лист 2-252/11 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі 248 590 грн 76 коп. Постановою державного виконавця від 28 січня 2015 року вказаний виконавчий документ повернуто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Банк зазначав, що державний виконавець не в повному обсязі вчинив дії щодо пошуку майна та коштів боржника.

З урахуванням зазначеного, банк просив визнати рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції Міклащук О.Ю. про винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у провадженні № 45048334 від 28 січня 2015 року неправомірними; скасувати вказану постанову; зобов'язати державного виконавця Міклащук О.Ю. поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-252-2011 від 26 січня 2012 року, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2016 року, у задоволенні скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що державним виконавцем в межах повноважень визначених Законом України «Про виконавче провадження», було вжито всі заходи щодо виконання рішення суду, проте виконати його не вдалось.

З таким висновком судів погодитись не можна.

Судом установлено, що на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у відділі ДВС Золотоніського МУЮ було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа у справі № 2-252/11 від 26 січня 2012 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість у сумі 248 590 грн 76 коп.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Золотоніського міськрайонного управління юстиції Міклащук О.Ю. від 28 січня 2015 року повернуто виконавчий документ стягувачу в порядку ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку із відсутністю майна у боржника, на яке можна звернути стягнення.

Також судами встановлено, що державним виконавцем направлялися запити до Пенсійного фонду України, Державної податкової служби України про отримання інформації щодо доходів боржника. З відповідей, наданих на запити державного виконавця, вбачається, що інформацію стосовно боржника не знайдено.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про речові права ОСОБА_4 на нерухоме майно в реєстрі відсутні.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У ч. 2 ст. 387 ЦПК України зазначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11 вказаного Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 7 ст. 12 вказаного Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до чч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом: одержувати безоплатну від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах; звертатися до суду з поданням про розшук боржника − фізичної особи чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника − фізичної особи; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; здійснювати інші повноваження, передбачені Законом.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (далі − Інструкція), організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Згідно з вимогами ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен оголосити розшук боржника, якщо боржник за місцем реєстрації не проживає, звернутись з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника.

Відповідно до п. 8 ст. 52 державний виконавець проводить перевірку майнового стану Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Суди попередніх інстанцій у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 315, 383, 387 ЦПК України зазначених вимог закону не врахували, доводів ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо недотримання державним виконавцем норм чинного законодавства не перевірили.

Так, матеріали справи не містять доказів звернення до вказаних державних установ і акт державного виконавця про відсутність за місцем проживання боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, відсутні докази звернення з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду чи докази дій, направлених на розшук боржника.

Таким чином, суди попередніх інстанцій належним чином не з'ясували, чи державним виконавцем вжито всіх заходів щодо примусового виконання рішення суду та дійшли передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, залишивши ухвалене рішення суду невиконаним.

Оскільки судами порушені норми матеріального та процесуального права, ухвали суду першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик