У Х В А Л А

15.09.2016 р. Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Струтинська Н.Ю.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідачів ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи на стороні позивача, які не заявляються самостійних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, треті особи на стороні позивача, які не заявляються самостійних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів.

Через канцелярію суду позивачка ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позову, в якій посилаючись на положення ст. 388 ЦК України вказує на те, що при укладенні договору купівлі-продажу квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Челюскінців, 4/7, 30 грудня 2010 року між позивачем та ОСОБА_4, ОСОБА_8 перебуваючи на обліку у ПНДВ УМП з 2006 року із діагнозом: посттравматичний стресовий період, не усвідомлюючи значення своїх дій та не маючи можливості керувати такими діями, позивачка вчинила волевиявлення, яке не було вільним та не відповідало її внутрішній волі, в звязку з чим квартира за адресою: м. Ужгород, вул. Челюскінців, 4/7 підлягає відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, витребуванню від добросовісного набувача ОСОБА_5, із чужого незаконного володіння, з визнанням за позивачем права власності на дану квартиру. На підставі наведеного, п. 4 прохальної частини позовної заяви від 13 жовтня 2015 року, просить викласти у наступній редакції: витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_9, квартиру за адресою: АДРЕСА_1, повернувши її ОСОБА_1 та визнавши за нею право власності на дану квартиру.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши подану заяву про уточнення позову та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з матеріалами справи, судовий розгляд справи по суті не розпочинався.

Відповідно до вимог позовної заяви позивачка просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 30.12.2010 р. укладений між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 30.12.2010 р. укладений між відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Як вбачається з поданої заяви про уточнення позову, позивачем збільшений розмір своїх позовних вимог, оскільки заявлені додаткові вимоги до відповідача, а саме: витребування з чужого володіння спірної квартири та визнання права власності на дану квартиру.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., зі змінами від 01.09.2015 р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0.4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0.4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно абзацу 2 ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, оскільки позивачкою заявлено нові самостійні вимоги немайнового характеру (витребування з чужого володіння спірної квартири) та майнового характеру (визнання права власності на спірну квартиру), то їй необхідно доплатити судовий збір та додати до позовної заяви оригінал документу, що підтверджує його сплату за дані вимоги в розмір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

А відтак, вищевказана заява про уточнення позову не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху.

Оскільки вказана заява підлягає залишенню без руху, суд вважає за необхідне звернути увагу позивачки на наступне.

Відповідно до положень ст. 31 ЦПК України, сторони мають рівні процесуальні права і обовязки. Крім прав та обовязків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач предявити зустрічний позов.

Приписами ст. 119 ЦПК України визначені вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Суд констатує, що такий документ як заява про уточнення позову не передбачений чинним ЦПК України. Поряд з цим, зі змісту вказаного документу вбачається, що позивачкою у ньому заявляються нові вимоги немайнового та майнового характеру.

Позов у цивільному процесі це письмово оформлена та адресована суду письмова вимога, яка складається з вимоги процесуального характеру (відкрити провадження по справі) і вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право).

Предмет позову це матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості отримати певне матеріальне благо. Підстава позову обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які обєктивуються у поданих доказах.

Збільшення (зменшення) розміру позовних вимог це зміна позивачем ціни первісно заявлених вимог. Розмір позовних вимог визначається у відповідності до ст. 80 ЦПК. Зміна розміру позовних вимог може бути викликана уточненням розрахунку ціни позову, частковим виконання спірного зобов'язання відповідачем, тактичними міркуваннями.

Як розяснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» якщо порушення правил ст.ст. 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заява про уточнення позову підлягає залишенню без руху з наданням позивачці строку для усунення вказаних вище недоліків з розясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін вищевказана заява буде визнана неподаною та повернута позивачці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 119, 207, 208-210 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про уточнення позову залишити без руху, надавши позивачці з дня отримання нею даної ухвали пятиденний строк для усунення недоліків.

Розяснити позивачці, що у разі невиконання ухвали суду у встановлений судом строк подана заява, у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, буде залишена без розгляду.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Сарай А.І.