Справа № 212/6632/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Ваврушак Н.М., за участі секретаря Курделяс А. О., представників сторін: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства "Євраз ОСОБА_5 Балка"про стягнення моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування позову додав, що працював на різних посадах ВАТ «Суха Балка» понад 9 років у шкідливих умовах, на сьогодні ПАТ «Євраз ОСОБА_5». Висновком МСЕК від 05.07.2016 року позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 30%, за двома професійним захворюваннями. Протипоказана робота важка праця, переохолодження, вимушена поза. Причиною професійного захворювання є робота в умовах важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату зумовленою обмеженістю робочого простору. Вважає, що несприятливими умовами праці відповідач завдав моральну шкоду яку він оцінює у 275600 грн.

Моральні страждання виражені у постійному болю та обмеження руху, загальну слабкість, постійний біль, відчуття провини перед дружиною та сімєю, відчуття непотреби суспільству, є тягарем для родини. Такий стан здоров'я не дає можливості спокійно спати ночами, займатись фізичною роботою. Всі ці обставини змушують позивача докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на ті самі підстави.

У судовому засіданні представник відповідачаОСОБА_6 акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_5» - ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала, та просила суд у задоволені відмовити, оскільки вважає, що вимоги не мають законодавчого підґрунтя відсутній факт моральної шкоди.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

У судовому засіданні встановлено позивач працював в умовах впливу шкідливих факторів 11 років 3 місяців, що видно з акту розслідування хронічного захворювання на виробництві та трудової крижки позивача.

Висновком МСЕК від 05.07.2016 року позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 30 % за професійними захворюванням - радикулопатія 20% та хронічного обструктивного захворювання легенів 10% , строк переогляду до 01.06.2017 року.

По факту професійного захворювання було проведене розслідування, про що був складений акт розслідування хронічного професійного захворювання № 5 12.05.2016 року. Причиною професійного захворювання є робота на протязі довгого часу в умовах важкої праці та перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу - 11 років 3 місяців, вібрації 12 років що відмічено у п.12, 17 акту.

Згідно з п. 19 вказаного акту профзахворювання виникло з вини керівництва ВАТ «Суха Балка» які не забезпечили безпечні умови праці і порушили ст. 153 Кодексу Законів про працю України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Внаслідок професійного захворювання, позивачу заподіяні моральні й фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації його фізичних і професійних можливостей, погіршилися відносини з оточуючими людьми, змінився його звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, тобто позивачу заподіяна моральна шкода.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що, саме з вини відповідача, що порушували норми з безпеки праці та не забезпечили безпечні умови роботи, позивач частково втратив працездатність, і як наслідок втрати здоров'я, була спричинена моральна шкода.

Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України вбачається, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних грав призвело до моральних страждань, утрати нормальних життєвих зв'язків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким чином, позивач отримав професійне захворювання під час виконання трудових обов'язків, то заподіяна йому моральна шкода випливає з трудових правовідносин, і має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці, і тому позивачем вірно визначений належний відповідач.

Суд встановив, що обставини, заподіяння позивачу моральної шкоди, викладені в позовній заяві, так і в судовому засіданні, повністю підтверджуються наданими письмовими доказами, з чого слід зробити висновок про те, що неправомірними діями відповідача, позивачу дійсно заподіяно моральну шкоду, яка повинна компенсуватися в грошовому вигляді.

Підприємства, на якому працював позивач, порушували діюче законодавство, зокрема, ст. 153 КЗпП України, не створив нешкідливі і безпечні умови праці, протягом тривалого часу не приймали мір до усунення і зменшення шкідливих виробничих факторів.

У зв'язку з виявленими у позивача професійних захворювань змінилися, його образ і якість життя, що завдає йому моральних страждань.

Стаття 23 Цивільного Кодексу України, вказує на те, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях через фізичний біль.

Суд не приймає доводи відповідача щодо відсутності факту заподіяння позивачу моральної шкоди, так як висновком МСЕК встановлено стійку втрату працездатності.

Рішення Конституційного ОСОБА_5 від 27січня 2004 року громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Відповідно до п. 4.1 цього ж рішення, ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіюють йому моральні й фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і переносить значно більшу моральну шкоду, чим працівник, що не втрачає професійної працездатності.

У відповідності зі ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці, базується, зокрема, на принципах пріоритету життя й здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві й професійних захворюваннях.

З документів медичних установ, встановлено, що позивачу протипоказаний важка фізична праця вимушеної робочої пози, несприятливого мікроклімату, підвищеного рівня загальної вібрації. Він повинен періодично проходити курс оздоровлення та лікування.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позовній заяві, про заподіяння моральної шкоди, знаходять доказове підтвердження, а також з огляду на те, що настали важкі наслідки для позивача, а саме отримання професійного захворювання та втрати працездатності 3% , говорять про те, що відбулися зміни в стані його здоров'я, викликані профзахворюванням та позивачу завдано моральні страждання.

ОСОБА_5 заподіяної моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 275600. Суд вважає, що розмір моральної шкоди слід встановити з урахуванням ступеня втрати професійної працездатності встановленої позивачу та пропорційно часу відпрацьованого на підприємстві, тривалості моральних страждань, що відповідає розміру 22000 грн. Вказана сума стягується з відповідача на корить позивача в рахунок відшкодування моральних страждань.

Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Конституції України, ст. 4, 9 Закони України «Про охорону праці», ст. 237-1 ч.1 КЗпП України, ст. 26,42, 79, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Євраз ОСОБА_5" на користь ОСОБА_4 моральне відшкодування 22000,00 гривень без утримання податків та обовязкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Євраз ОСОБА_5" на користь держави судовий збір 551,20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_3.

Суддя: Н. М. Ваврушак