233 № 233/2569/16-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
15 вересня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Махота О.В.,
позивача ОСОБА_1,
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
27 травня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому, з врахуванням поданих уточнень вказала, що їй на праві власності належить житловий будинок №103 по вул. Першотравневій м. Костянтинівка Донецької області. Окрім позивачки за вказаною адресою також зареєстрований її рідний брат ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 З жовтня 2014 року по теперішній час відповідач у вказаному будинку не проживає у зв*язку із виїздом на заробітки до Росії, його особисті речі у помешканні відсутні та невідоме фактичне місце перебування. Позивач, являючись власником нерухомого майна, обмежена у своїх правах власника, так як відповідач фактично не проживаючи у будинку, добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, внаслідок чого позивач несе додаткові витрати по утриманню житла, не може розпорядитися своєю власністю та зазнає складнощів при оформленні субсидії, тому просила визнати відповідача особою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 34, 35-36). За таких обставин зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_3 пояснив в судовому засіданні, що є чоловіком позивачки та постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Свідок особисто знайомий з відповідачем ОСОБА_2, йому відомо, що той виїхав приблизно два роки тому до Росії на заробітки та там залишився, у належному позивачці будинку відповідач не проживає та два роки не з*являється, його особистих речей в будинку немає. При цьому, з позивачкою у справі відповідач не спілкується, не несе витрат по утриманню та благоустрою будинку нарівні з іншими мешканцями, чим створює позивачці додаткові витрати.
Свідок ОСОБА_4 пояснила в судовому засіданні, що з позивачкою у справі вони є сусідами, бувають у гостях одна в одної. Свідку відомо, що відповідач ОСОБА_2 приблизно два роки проживає у Росії. Відвідуючи позивачку, відповідача чи його особистих речей у будинку у цей період часу вона не бачила.
Заслухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши докази по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно витягу з домової книги (а.с. 11-12) за адресою: м. Костянтинівка Донецької області, вул. Першотравнева, № 103, зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - з 26 червня 2013 року.
Відповідно до акту перевірки паспортного режиму від 03 серпня 2016 року №75, складеного представниками КП "Служба єдиного замовника" (а.с. 27), при обстеженні житлового приміщення за адресою: м. Костянтинівка Донецької області, вул. Першотравнева №103, встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у домоволодінні з осені 2014 року, спільне господарство з ОСОБА_1 (сестрою) не веде, речей чи предметів особистого користування у будинку не виявлено, що своїми підписами підтвердили свідки сусіди ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5
У добровільному порядку відповідач ОСОБА_2 місце реєстрації не змінює, на вимоги позивача ОСОБА_1 про зняття з реєстраційного обліку не реагує, у зв*язку з чим позивачка несе додаткові витрати по утриманню житла, зазнає складнощів при оформленні субсидії та позбавлена можливості за наявності потреби розпорядитися своєю власністю за власним розсудом.
Відповідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В силу ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що порушене право власності позивачки ОСОБА_1 потребує захисту, необхідно усунути перешкоди у здійсненні нею цього права, визнавши відповідача ОСОБА_2 особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: м. Костянтинівка Донецької області, вул. Першотравнева, 103.
Керуючись ст.ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 16, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 74, 76, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинком №103 по вул. Першотравневій у м. Костянтинівка Донецької області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 15 вересня 2016 року. Рішення в повному обсязі виготовлено 16 вересня 2016 року.

Суддя