Провадження № 2/521/1626/16
У Х В А Л А

21 вересня 2016 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Гуревський В.К.

при секретарі Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву про призначення посмертної судової психіатричної експертизи у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про витребування майна,

в с т а н о в и в :

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, про витребування майна.

Представник позивачів ОСОБА_8 надав до суду заяву про призначення посмертної судової психіатричної експертизи, оскільки ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року рішення 1-ї та 2-ї інстанцій було скасовано, справу за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3 до ОСОБА_5, за участю третіх осіб ОСОБА_6, ОСОБА_7 про зобов'язання вчинити певні дії було передано на новий розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси. В ухвалі від 25 листопада 2015 року суд третьої інстанції зокрема зазначає: «На порушення вимог ч. 4. ст. 10 ЦПК України суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з'ясуванню справи, не з'ясував питання, чи обрано позивачами належний спосіб захисту порушеного права, чи всі позивачі набули право, за захистом, якого звертаються, та не встановив, виходячи з обставин справи, чи відновить обраний позивачами спосіб захисту їхні права, враховуючи, що відчуження спірної квартири відбулося за життя ОСОБА_10, спірна квартира як на момент її відчуження, так і на час смерті ОСОБА_11 не була зареєстрована за останнім на праві власності». Слід також навести витримку з рішення апеляційного суду Одеської області: «За життя колишній єдиний власник спірної квартири ОСОБА_11 зазначені правочини не оскаржував, та 06 березня 2008 року помер. З огляду на викладене, після смерті ОСОБА_11 спірна квартира не входила в спадкову масу, оскільки за життя була відчужена та належала відповідачу ОСОБА_5 Як було зазначено вище, єдиний власник спірної квартири ОСОБА_11 за життя не ставив питання про витребування спірної квартири із володіння ОСОБА_5В.». З метою встановлення причин, чому саме ОСОБА_11 не звертався за захистом своїх прав до суду. Чому взагалі за своє життя, а точніше з вересня 2006 року до своєї смерті, ОСОБА_11 не здійснив жодних дій для повернення спірної квартири, яка була відчужена за його життя. Чи з волі ОСОБА_11 була відчужена спірна квартира.

Всі вищезазначені питання, так чи інакше ставали при розгляді цієї справи, з метою повного і всебічного розгляду справи необхідно встановити, психічний стан ОСОБА_11 в період відчуження спірної нерухомості і до часу його смерті, та поставити експертам такі питання: 1) Чи хворів ОСОБА_11 під час свого життя в період з 08 вересня 2006 року по 06 березня 2008 року будь-якими психічними захворюваннями або тимчасовими хвороб ними розладами психічної діяльності? 2) Чи усвідомлював ОСОБА_11 в силу своїх наявних хвороб та свого психічного стану (психічних розладів), значення своїх дій та (або) міг ними керувати?

Представник відповідача ОСОБА_12 заперечував проти призначення експертизи, посилаючись на те, що позивачами заявлена позовна вимога про зобов'язання ОСОБА_5 повернути титульним власникам (якими вони вважають себе) об'єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Посилаються при цьому на позбавлення володіння майном поза своєї власної (позивачів) волі. Також посилаються на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2013 року, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 18 вересня 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Предмет та підстави позову, в тому числі після направлення справи на новий розгляд касаційним судом, позивачами не уточнювалися. З огляду на обраний позивачами спосіб захисту питання про психічний стан ОСОБА_11 не входить до предмету доказування по справі і не має правового значення для правильного вирішення спору. ОСОБА_11 особисто жодних договорів щодо відчуження квартири не підписував. За життя на праві власності квартира за ним зареєстрована не була. Під час яких саме юридично значущих дій ОСОБА_11, на думку позивачів, мав розуміти чи не розуміти значення своїх дій, із заяви встановити неможливо. Будь-яких документів, що містять волевиявлення ОСОБА_11, котре можна було б ставити під сумнів через його психічний стан, у справі немає. Водночас, матеріали справи містять достатньо письмових доказів спільних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_11, спрямованих на продаж квартири, зокрема протоколи допитів по кримінальній справі, постанову про закриття кримінальної справи. Той факт, що в подальшому між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 виникли якісь непорозуміння з приводу поділу отриманих грошей не може бути підставою для позбавлення права власності добросовісного набувача. Така обставина надає позивачам юридичні можливості заявляти грошові вимоги про стягнення безпідставно отримуваного саме до ОСОБА_6 як до свого представника, але не віндикаційні вимоги до ОСОБА_5

Розглянувши заяву, надані матеріали, суддя вважає заяву не обґрунтованою та такою, у якій необхідно відмовити, оскільки з огляду на обраний позивачами спосіб захисту свого порушеного питання про психічний стан ОСОБА_11 не входить до предмету доказування по справі і не має правового значення для правильного вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 143, 144, п. 2 ч. 1 ст. 145, 146 ЦПК України, СУДДЯ

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_8 про призначення посмертної судової психіатричної експертизи - відмовити.

Ухвала суду окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В.К.Гуревський

22.09.2016