Справа № 409/7362/12
Провадження № 2/209/16/16
18 січня 2016 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Решетник Т.О.,
при секретарі Погрібній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпродзержинського нотаріального округу ОСОБА_4, про стягнення заборгованості, -
Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталися, а також не скористалися правом надання заперечень проти позову.
Представники третіх осіб - Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, Приватний нотаріус Дніпродзержинського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, письмово просили суд провести розгляд справи за їх відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з чим суд, з урахуванням згоди представника позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 9.1 Кредитного договору № 014/08-11/89/3-06 від 10.06.2008 р., за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом, передбачених положенням цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.
З матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2011 року між ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_5 укладено додаткову угоду №014/08-11/89/3-06/2 до Кредитного договору №014/08-11/89/3-06 від 10.06.2008 р. в рамках Генеральної кредитної угоди № 014/08-11/89-06 від 13 березня 2006 року, відповідно п.2 якої встановлено, тимчасово на період з 27.01.2011 р. по 27.04.2011 р. (Кредитні канікули) Сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу по сплаті суми Кредиту у розмірі 126,0 доларів США та починаючи з 27.05.2011 року змінити строк сплати решти щомісячного платежу у сумі 228,26 доларів США відповідно до Графіка погашення кредитної заборгованості, що є Додатком до цієї Додаткової угоди та її невідємною частиною (а.с.23-26 т.1).
В забезпечення виконання Генеральної кредитної угоди № 014/08-11/89-06 від 13.03.2006 р. (а також усіх додаткових угод до неї, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Генеральної кредитної угоди) між Позивачем та ОСОБА_5 укладено Договір іпотеки № 014/08-02/187-06 від 13.03.2006 року, а також Договір про внесення змін та доповнень від 10.06.2008 р. до Договору іпотеки № 014/08-02/187-06 від 13.03.2006 року, які посвідчені приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_7, зареєстровані в реєстрі за № 657, № 2182, відповідно до якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно - приміщення магазину непродовольчих товарів (вбудоване приміщення № 18), що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Медична, будинок №5 (п'ять), який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва право власності на нерухоме майно, виданого Фондом комунальної власності м.Дніпродзержинська 22.11.02 р., зареєстрованого в Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації майна з р.№390, зареєстрованого в електроном реєстрі прав власності на нерухоме майно за р.№ 14097314, та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, який видано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 10.03.2006 р. за р.№10057744. Згідно з витягом з реєстру прав Власності на нерухоме майно Предмет іпотеки складається з магазину непродовольчих товарів загальною площею 60,00 кв.м. (а.с10-13 т.1).
Згідно п. 3.1.4 Договору іпотеки № 014/08-02/187-06 від 13.06.2006 року, іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем зобовязань за цим договором або за Кредитною угодою звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.5 цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу.
Право вибору способу задоволення вимог Іпотекодержателя, встановлених п.5.5 цього Договору, та вибір способу задоволення таких вимог належить Іпотекодержателю (п.5.6 Договору іпотеки).
Згідно протоколу зустрічі від 30.03.2011 року, що відбулась між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2, Банку стало відомо, що 03 березня 2011 року позичальник ОСОБА_5 помер, що підтверджується протоколом зустрічі від 30.03.2011 року, свідоцтвом про смерть серія І-КИ № 390201 від 21.03.2011 року (а.с.32, 33 т.1).
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до вимог частини 2 статті 1281 Цивільного кодексу України 15 липня 2011 року ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» було направлено Претензію на суму 148730,01 грн. до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори з проханням прийняти Претензію в спадкову справу та довести до відома спадкоємців ОСОБА_5; прийняти заходи щодо збереження спадкового майна в розмірах суми даної Претензії, шляхом проведення його опису, з передачею спадкоємцям зазначеної Претензії до виконання та про дату проведення опису; після закінчення строку подачі заяв про прийняття спадщини ОСОБА_5, повідомити Кредитора про наступне: чи прийняли спадщину спадкоємці померлого, відомості стосовно спадкоємців та успадковане ними майно (а.с.34-39 т.1).
Крім того, судом встановлено, що 24.04.2012 року ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» було направлено Запит по надісланій Претензії по померлому ОСОБА_5 до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори з проханням повідомити, чи прийнято Претензію в спадкову справу та чи доведена вона до відома спадкоємців ОСОБА_5; які прийняті заходи щодо збереження спадкового майна в розмірах суми даної Претензії, чи передане спадкоємцям на відповідальне зберігання; повідомити Кредитора про прийняття зазначеної Претензії до виконання та про дату проведення опису спадкового майна; повідомити Кредитора про наступне: чи прийняли спадщину спадкоємці померлого, відомості стосовно спадкоємців та успадковане ними майно (а.с.40,41 т.1).
Згідно листа Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори від 09.11.2011 року, який направлений на адресу ПАТ «ОСОБА_1 Аваль», після оплати квитанції за послуги ДП «Інформаційний центр» МЮУ, нотаріальна контора, в разі необхідності, включить кредиторські вимоги ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» у спадкову масу (а.с.43).
За матеріалами спадкової справи № 40/2011 після померлого ОСОБА_5 спадкоємцями померлого є - за заповітом його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, а також син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, який на момент смерті батька був неповнолітнім і прийняв обовязкову частку у спадщині.
Зазначені обставини підтверджується: заповітом від 08 лютого 2011 року на користь відповідача ОСОБА_2 (зареєстровано в реєстрі за № 266, приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_8М.); витягом № 26081746 від 08 лютого 2011 року про реєстрацію заповіту в спадковому реєстрі; заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини (зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 153 від 30 серпня 2011 року); заявою ОСОБА_3 про прийняття спадщини (зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 97 від 23 червня 2011 року) (а.с.110, 124, 125, 126, т.1).
Спадкоємці за видачею Свідоцтва про право на спадщину не зверталися, станом на дату надання відповіді Свідоцтва не видані, що підтверджується листом приватного нотаріуса Дніпродзержинського МНО ОСОБА_4 від 13.11.2012 р. № 405/02-14 (а.с.71 т.1).
Витребуваними від нотаріуса копіями документів спадкової справи підтверджено, що відповідачі спадщину прийняли, а позивач пред'явив свої вимоги до спадкоємців у встановленому законом порядку.
Відповідно до вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу.
За змістом ст. 526, 527, 530, 532, 533 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами, у строк, у встановленому місці та відповідній валюті.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк , встановлений договором або законом відповідно до вимог ч.1 ст. 611, ч.1 ст. 612 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою.
Зобовязання позичальника за вищевказаними кредитними договорами не є нерозривно повязаними з особою позичальника та можуть бути виконані як самим позичальником, так і будь-якою третьою особою.
Згідно із ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору, а також з інших підстав, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені у статтях 12, 33 Закону України "Про іпотеку".
Відповідно до цих норм такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобовязання.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщину входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не і припинилися внаслідок його смерті.
За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобовязанням.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу(частина перша, четверта статті 1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України.
Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
З урахуванням положення ст. 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до п. 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
У разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо боржник та іпотекодавець одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця переходять не лише права та обовязки іпотекодавця, а й обовязки за основним зобовязанням у межах вартості спадкового майна (п.36 вищевказаної Постанови ВССУ від 30.03.2012 р. № 5).
Тобто, у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Таким чином, суд вважає доведеними вимоги позивача про стягнення заборгованості.
При цьому суд дотримується правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-18цс13, про те, що у випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обовязки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобовязанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в рівних частинах з кожного має бути стягнуто на користь позивача судові витрати у справі, які складаються з судового збору у розмірі 3654,00 грн. та витрат на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 4500,00 грн.
Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 223-226, 232 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Перша Дніпродзержинська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Дніпродзержинського нотаріального округу ОСОБА_4, про стягнення заборгованості - задовольнити.
Визнати претензію до спадкоємців, такою, що подано в встановлені законом строки.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.
Суддя Т.О. Решетник