АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Гаращенка Д.Р.

Невідомої Т.О.

секретар Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВ-Холдинг" на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВ-Холдинг" про визнання незаконним рішення та визнання недійсними договорів, укладених на його виконання,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 липня 2016 року задоволено частково заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Суд ухвалив заборонити припинити проведення земляних, підготовчих та будівельних робіт на земельних ділянках з кадастровими номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_1, які розташовані між АДРЕСА_1, Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛВ-Холдинг" до завершення розгляду цивільної справи та набрання рішенням суду законної сили.

Не погодившись з таким вирішенням питання, ТОВ "ЛВ-Холдинг" через свого представника Прокопенко Т.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову (а.к.п.25-30).

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду: представника ТОВ "ЛВ-Холдинг", ПрокопенкоТ.Ю., та представника КМР, ОСОБА_5, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Перелік видів забезпечення позову, встановлений ч.1 ст.152 ЦПК України не є вичерпним, оскільки відповідно до положень ч.2 даної статті у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

19 липня 2016 року представник позивача звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до КМР, ТОВ "ЛВ-Холдинг" про визнання незаконним рішення та визнання недійсними договорів, укладених на його виконання, відповідно до якої просила суд зобов'язати ТОВ "ЛВ-Холдинг" та будь-яких інших осіб припинити проведення земляних, підготовчих та будівельних робіт на земельних ділянках з кадастровими номерами НОМЕР_2 та НОМЕР_1, які розташовані між АДРЕСА_1.

Задовольняючи заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони припинити проведення земляних, підготовчих та будівельних робіт на земельних ділянках НОМЕР_2 та НОМЕР_1, які розташовані між АДРЕСА_1, відповідачу ТОВ "ЛВ-Холдинг" суд першої інстанції фактично не вирішив питання про забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем - зобов'язання припинити проведення робіт на вищезазначених земельних ділянках.

Відповідно до встановленого в цивільному судочинстві принципу диспозитивності, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК України).

Враховуючи викладене, оскільки районним судом не вирішено питання про вжиття заходів забезпечення позову в межах заявлених позивачем вимог, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направлення питання про вжиття заходів забезпечення позову на новий розгляд до суду першого інстанції.

В ході нового розгляду заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову районному суду слід звернути увагу на таке.

Відповідно до положень ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом спору у даній справі за позовом ОСОБА_2, щодо якої поставлено питання про вжиття заходів забезпечення позову, є вимоги про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними договорів без застосування наслідків недійсності цих правочинів (а.с.11).

Тому суду першої інстанції слід перевірити відповідність обраного позивачем виду забезпечення позову принципу співмірності відносно пред'явлених ОСОБА_2 позовних вимог, які носять немайновий характер.

При вирішенні питання суду також слід урахувати, що заходи забезпечення позову не можуть бути засобом вирішення спору по суті.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВ-Холдинг" задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20 липня 2016 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Д.Р. Гаращенко

Т.О. Невідома