Ухвала

іменем україни

14 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., ГулькаБ.І., Черненко В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання кредитного договору недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 11 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 26 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 7 березня 2013 року він уклав з публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк») кредитний договір. 4 березня 2013 року в приміщенні дирекції банку його ознайомили з умовами кредитування та ним був підписаний лист ознайомлення. Свій екземпляр цього листа він отримав, проте в ньому рахувався додаток № 1 про орієнтовну сукупну вартість кредиту, який він не підписував і не отримував, що є порушенням пп. 1.2, 2.1, 2.4, 2.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту та п. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначав, що завірену копію кредитного договору він отримав після чисельних звернень до банку з проханням його надати. Після ознайомлення з умовами цього договору з'ясувалось, що відповідач ввів його в оману, оскільки подав неправдиву інформацію в офіційному документі про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, чим порушив його права, як споживача. Також відповідачем при укладенні договору були порушені вимоги п. 3 ст. 13, пп. 1, 3 ст. 203 ЦК України, тому в силу ст. ст. 229, 230 ЦК України цей договір повинен бути визнаний недійсним.

Ураховуючи наведене, позивачка просила визнати кредитний договір від 7 березня 2013 року недійсним.

Рішенням Білозерського районного суду Харківської області від 11 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26 квітня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходили із того, що підстав для визнання кредитного договору недійсним згідно ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» немає, так як цей правочин підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області

від 11 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області

від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І.Гулько

В.А. Черненко