Справа № 500/2130/16-ц
Провадження № 2-зз/500/14/16
УХВАЛА

21 вересня 2016 року місто Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Грубіян Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування арешту з майна та коштів боржника, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2007 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено, вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн., але не менше 30 % від прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2007 року до 15.02.2023 року.

До Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від ОСОБА_1 надійшла заява про скасування арешту з майна та коштів боржника, накладеного державним виконавцем ВДВС державним виконавцем ВДВС Ізмаїльського МРУЮ, ОСОБА_4 в порядку виконання рішення суду, мотивуючи відсутністю заборгованості по сплаті аліментів.

В судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав в повному обсязі, пояснив, що на даний час заборгованості по аліментам не має.

Представник відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області у судове засідання не з'явився.

Із заяви вбачається, що 03.02.2016 року державним виконавцем ВДВС державним виконавцем ВДВС Ізмаїльського МРУЮ, ОСОБА_4 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №49639017, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно.

18.02.2016 року державним виконавцем ВДВС Ізмаїльського МРУЮ, ОСОБА_4 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №49639017, якою було накладено арешт на автомобіль НОМЕР_1, 1999 року випуску.

18.02.2016 року державним виконавцем ВДВС Ізмаїльського МРУЮ, ОСОБА_4 винесено постанову про розшук майна боржника та оголошено в розшук автомобіль НОМЕР_1, 1999 року випуску.

02.03.2016 року державним виконавцем ВДВС Ізмаїльського МРУЮ, ОСОБА_4 винесено постанову про арешт коштів боржника №49639017, та накладено арешт на рахунки в ПАТ АБ «Південний».

Вищевказаних постанов державного виконавці до матеріалів справи не додано.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 22.04.2016 року, станом на 01 квітня 2016 року заборгованість по аліментам становила 16500грн., яка погашена в травні і станом на 31.05.2016 року заборгованість по сплаті аліментів складає 0,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»(далі Закону) у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів понад три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону, заходами примусового виконання рішень, зокрема є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають в інших осіб, або належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до п.5 ч.3. ст.11 Закону, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Фактично перед судом ставиться питання про зняття арешту з майна, який був накладений державним виконавцем в порядку забезпечення виконання судового рішення, постановленого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 08.11.2007 року.

ЦПК України окремо не передбачено порядок зняття арешту з майна, накладеного не судовим рішенням, а постановою державного виконавця в ході виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону, особа, яка вважає, що майно належить їй, а не боржникові, може звернутися з позовом про зняття арешту з вказаного майна.

Заява про зняття арешту з майна подається до відділу ДВС, який відкривав виконавче провадження та накладав арешт на майно. Вразі відмови в задоволені заяви про зняття арешту, такі дії можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому в розділі 7 ЦПК України, тобто шляхом подачі скарги на дії, бездіяльність, чи на рішення державного виконавця.

Так, відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їх права чи свободи.

Однак ОСОБА_1 не надав доказів, про накладення арешту, та будь-яких доказів, що підтверджують його звернення з заявою про скасування арешту з майна та коштів боржника до державного виконавця ВДВС Ізмаїльського МРУЮ, а також відмови останнім тощо.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги викладені в заяві ОСОБА_1 про скасування арешту з майна та коштів боржника, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.111, 25, 119-122, 127, ч.7 ст.130, 156, 159 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про скасування арешту з майна та коштів боржника, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі 5 (пяти) днів з моменту отримання копії ухвали, лише в частині недотримання правил підсудності.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5