Провадження № 2/522/6193/16
„9 вересня 2016 року
Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Погрібного С.О.
за секретаря судового засідання Грищук В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача на його користь: грошові кошти у розмірі 5847,61 гривень в рахунок відшкодування завданої йому матеріальної шкоди; грошові кошти у розмірі 1786,67 гривень за оцінку вартості матеріального збитку завданого автомобілю позивача та судові витрати у розмірі 826,82 гривень, посилаючись на таке. «17» березня 2016 року об 17 годині 40 хвилин відбулася дорожньо-транспортна пригода, відповідно до якої ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Рено», д/н НОМЕР_1, у м. Одесі по вул. Польський узвіз, не врахував дорожні умови, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем, марки «Шкода», д/н НОМЕР_2, який належить позивачу. В результаті зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,0 гривень. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 заподіяно шкоду у розмірі 13 172,0 гривень, що підтверджується відповідними платіжними документами, страховою компанією відшкодовано частину понесених збитків у розмірі 7 324,39 гривні.
Відповідач в судове засідання не зявився неодноразово, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд у звязку з його неявкою та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не зявились, у порядку заочного розгляду справи.
Представник позивача надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.
«17» березня 2016 року приблизно о 17 годині 40 хвилин відбулася дорожньо-транспортна пригода, відповідно до обставин якої ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Рено», д/н НОМЕР_1, у м. Одесі по вул. Польський узвіз, не врахував дорожні умови, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем, марки «Шкода», д/н НОМЕР_2, який належить позивачу.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10 травня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340,0 гривень.
За період з 23 травня 2016 року до 30 травня 2016 року позивач здійснив ремонт власного автомобіля, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої визнано відповідача. Вартість вказаних ремонтних робіт склала 13 172,0 гривень, що підтверджується відповідним платіжним документом терміналу самообслуговування АБ «Укргазбанк» № 1419408 від 30 травня 2016 року.
Зазначені витрати суд визнає обґрунтованими, оскільки втрати, яких зазнав позивач, безпосередньо викликані протиправними діями ОСОБА_2; представлені докази про розмір завданих збитків відповідачем заперечені належним чином не були. Суд при визначенні розміру належного відшкодування виходить з принципу реального виконання зобовязання. Суд при цьому керується вимогами ч. 2 ст. 1192 ЦК України, за якою розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно із листом ПАТ «Марфінбанк» № від 09 червня 2016 року розмір страхового відшкодування, що сплачений ОСОБА_1, складає 7 324,39 гривень.
До спірних правовідносин підлягають застосуванню правила про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, передбачені у ст. 1188 ЦК України, за пунктом 1 частини 1 якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.
За загальним правилом частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При цьому, обовязок доведення відсутності вини заподіювача шкоди покладається на останнього в силу презумпції вини, сформульованої правилом частини 2 статті 1166 ЦК України, за якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 завдано майнову шкоду в розмірі 13 172,0 гривень.
Згідно із частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно з ч.1 ст. 1194 ЦК України у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди особа, яка застрахувала свою відповідальність зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача у цій частині й сума відшкодування, що підлягає стягненню з ОСОБА_2, з урахуванням сплаченої суми страховою компанією, дорівнює 5 847,61 гривень (13 172,0 7 324,39).
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,21 гривень
Також підлягає задоволенню вимога позивача щодо відшкодування витрат, повязаних із проведенням автотоварознавчого дослідження по зазначеній справі, що підтверджується квитанцією № КР 52 від 1 червня 2016 року, у розмірі 1 786,67 гривень, оскільки позивач не має спеціальних знань та в силу неправомірних дій саме відповідача був змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів для відшкодування завданих їй збитків внаслідок спричиненого з її вини ДТП.
Керуючись ст. ст. 16, 23, 979, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 6, 12, 32, 22, 29, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, СУД
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_3) на відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, суму в розмірі 5 847 (пять тисяч вісімсот сорок сім) гривень 61 копійка.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_3) суму витрат, повязаних із проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 786 (тисяча сімсот вісімдесят шість) гривень 67 копійок.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_3) на відшкодування судових витрат суму судового збору у розмірі 551,21 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

09.09.2016