Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/100/16-ц
Провадження по справі 2/281/71/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2016 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Денисюк І.І.,

секретаря судового засідання Гельвейчук І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Степанівської сільської ради Лугинського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Степанівської сільської ради Лугинського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги мотивує тим, що 13.06.2013 помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Центральна, 59, с. Степанівка, Лугинського району, Житомирської області. Вказаний житловий будинок із надвірними будівлями, хоча і належав його батьку, але відповідних документів на нього, які б посвідчували право власності оформлено не було.

Мати позивача ОСОБА_3 та брати позивача ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відмовилися від частини у спадщині. Належність ОСОБА_2 вказаного житлового будинку з надвірними будівлями, підтверджується довідкою Степанівської сільської ради Лугинського району Житомирської області. Таким чином, так як є спадкоємцем першої черги за законом, у шестимісячний строк він звернувся до нотаріусу Лугинської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину. Лугинська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2 померлого 13.06.2013, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться по вул. Центральна, 59, с. Степанівка, Лугинського району, Житомирської області.

У судовому засіданні сторони відсутні.

Позивач попередньо просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, наполягаючи на розгляді справи на підставі заявленого ним позову та наданих письмових доказів.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 13.06.2013 помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП № 210482, виданим виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Лугинського району Житомирської області від 13.06.2013.

Спадкодавець ОСОБА_2 заповіту на випадок своєї смерті не залишив.

Згідно свідоцтва про народження № 373417 виданого в червні 1974 року ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним, що померлий ОСОБА_2 був батьком позивача ОСОБА_1

У силу ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, позивач, який є сином спадкодавця ОСОБА_2 та єдиним спадкоємцем першої черги.

У визначений законом строк ОСОБА_1 подав до нотаріусу Лугинської державної нотаріальної контори Житомирської області заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2

Державний нотаріус Лугинської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 відмовив у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у спадкоємця відсутні правовстановлюючі документи на майно.

Згідно інформаційної довідки Степанівської сільської ради Лугинського району Житомирської області № 175 від 29.10.2015 будинок за адресою: вул. Центральна, 59, с. Степанівка, Лугинського району, Житомирської області на праві особистої власності належав померлому ОСОБА_2

Вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 в передбаченому законодавством порядку не зареєстрував право власності на житловий будинок.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено належність спадкодавцю житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Центральна, 59, с. Степанівка, Лугинського району, Житомирської області.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 392, 1216-1218, 1220, 1261, 1298 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 3, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: вул. Центральна, 59, с. Степанівка, Лугинського району, Житомирської області в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_2, померлого 13 червня 2013 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Лугинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.І. Денисюк