Справа № 591/7175/15-ц
Провадження № 2/591/221/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Бурда Б.В.

при секретарі - Терещенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа ОСОБА_3 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_1, під час якого вони за рахунок спільних коштів придбали квартиру АДРЕСА_1 в. м. Суми. Після розірвання шлюбу, він та ОСОБА_1 досягли домовленості щодо переоформлення частки у квартирі, яка належала йому на імя ОСОБА_1, а відповідач взяв на себе зобовязання компенсувати йому вартість проведених у вказаній квартирі ремонтних робіт. 24.04.2015 року він та ОСОБА_3 уклали договір за яким він продав ? частину квартири ОСОБА_3 При цьому, покупець квартри (ОСОБА_1А.). частково провела оплату за вказаним договором, сплативши йому 2700 доларів США. На залишок суму в 7700 доларів США, відповідач видала дві розписки за якими зобовязалася сплатити йому 2300 та 5400 доларів США, але взяті на себе зобовязання відповідач не виконує. Тому, посилаючись на положення ст. 526, 527, 625, 530 ЦК України, просить стягнути з відповідача на свою користь 162778 грн. боргу, а також понесені по справі судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позові підтримав.

Представник відповідача позов заперечив та пояснив, що розписки видані відповідачем випадково опинилися у позивача. Відповідач не має ніяких зобовязань перед позивачем, а тому просить відмовити у задоволенні позову за його необґрунтованістю.

3-я особа в судове засідання не зявилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутністю.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши фактичні обставини справи в межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами наданими сторонами, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 ЦК України, якими зокрема є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За положеннями ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача коштів, позивач посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що він провів відчуження належної йому ? частини квартири АДРЕСА_2 своїй колишній дружині (3-й особі у справі). ОСОБА_3 не мала можливості провести повний розрахунок з ним за договором-купівлі продажу та сплатила йому лише 2700 доларів США. У звязку з чим, решту коштів (7700 доларів США) взяла на себе зобовязання сплатити відповідач (мати його колишньої дружини). У звязку з чим, відповідач в день укладення договору купівлі-продажу квартири видала на його імя дві розписки за якими взяла на себе зобовязання: по першій розписці сплатити йому 2300 доларів США, а по другій 5400 доларів США.

В обґрунтування свої вимог позивач послався на оригінали двох розписок, копії яких долучені до матеріалів справи, та пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт видання розписок саме відповідачем у день укладення договору купівлі-продажу ? частини квартири.

Однак, будь-яких належних доказів на підтвердження підстав виникнення у відповідача зобовязання сплати йому кошти позивач суду не надав.

Як вбачається з розписок від 24.04.2015 року, відповідач зобовязалася сплатити коштів сумі 2300 доларів США та 5400 доларів США із зазначенням, що вказані кошти підлягають сплаті за ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_2. Однак, у вказаних розписках не зазначено кому саме мають бути сплачені вказані кошти.

З пояснень представника позивача у судовому засіданні вбачається, що між позивачем та відповідачем жодні договори не укладалися. Відповідач не була стороною у договорі купівлі-продажу ? частини квартири та позивач не надавав відповідачу послуг з будь-яких ремонтних робіт.

Посилання позивача в обґрунтування своїх вимог на те, що він отримав від покупця лише частковий розрахунок за договором купівлі-продажу, а решту суми зобовязався сплатити відповідач не заслуговують на увагу. Так, як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 24.04.2015 року, він укладений між позивачем та ОСОБА_3 (а.с. 27-28). З вказаного договору вбачається, що сторони договору погодили його ціну в розмірі 109918 грн., які отримані продавцем (позивачем) від покупця (ОСОБА_3В.) в повному обсязі до підписання договору та сторони засвідчили, що розрахунки між ними проведені у повному обсязі. Також сторони договору засвідчили, що у тексті договору зафіксовані усі істотні умови, що стосуються договору-купівлі продажу. Будь-які домовленості, які мали місце до укладення договору і не відображені у його тексті, після підписання договору не матимуть правового значення.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За ст.ст. 57- 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин та беручи до уваги те, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження факту виникнення у відповідача зобовязання сплатити кошти саме йому та підстави виникнення такого зобовязання, суд вважає що відсутні підстави для задоволення заявленого позову з правових підстав визначених позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 81, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду (для осіб, що не були присутні при проголошення рішення, в той же строк з часу вручення копії рішення) апеляційної скарги.

Суддя