Справа № 368/876/16-ц
Провадження № 6/368/17/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Закаблук О.В.

при секретарі- Широкоступ К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину ОСОБА_1, суд, -

В С Т А Н О В И В :

14.06.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло подання відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину ОСОБА_1, в якому державний виконавець просить суд винести ухвалу, якою:

- тимчасово обмежити керівника юридичної особи - боржника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Русава-К» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ідн. НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням.

- розглянути дане подання без участі представника ВДВС Кагарлицького РУЮ;

- копію рішення надіслати до ВДВС Кагарлицького РУЮ.

14.06.2016 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В.

Слухання справи було призначено на 30.06.2016 року.

В судове засідання представник ВДВС Кагарлицького РУЮ в Київській області не з»явився, проте в прохальній частині подання міститься заява ВДВС Кагарлицького РУЮ в Київській області про слухання подання без участі представника.

Інші заінтересовані особи, в тому числі, особа, щодо якої вирішується питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, - ОСОБА_1 в судове засідання не викликалися, так як згідно ч. 2 ст. 377 1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в ч. 1 ст. 377 1 ЦПК України, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та винести ухвалу про відмову в задоволенні подання ДВС, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

Вимоги, викладені в поданні ДВС, обґрунтовуються наступним:

У Кагарлицькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № ЄДРВП 49130698 відносно боржника, - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Русава-К», (до якого входять 46 виконавчих документів на загальну суму боргу 2 млн. 657 100 гри. 33 коп. про стягнення на користь фізичних, юридичних осіб та держави), а саме:

- виконавчий лист №368/2009/15-ц від 21.12.2015 року Кагарлицького районного суду про стягнення з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Русава-К» на користь ОСОБА_3 заробітної плати в розмірі 19849 грн. 66 коп;

- виконавчий лист №368/2164/15-ц від 11.01.2016 року Кагарлицького районного суду про стягнення з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Русава-К» на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 1000 грн. 00 коп.;

- виконавчий лист №368/2164/15-ц від 11.01.2016 року Кагарлицького районного суду про стягнення з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Русава-К» на користь ОСОБА_4 заробітної плати в розмірі 26688 грн. 02 коп.;

- виконавчий лист №368/2163/15-ц від 27.01.2016 року Кагарлицького районного суду про стягнення з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Русава-К» на користь ОСОБА_5 заробітної плати в розмірі 11287 грн. 77 коп.;

- виконавчий лист №368/2046/15-ц від 25.11.2015 року Кагарлицького районного суду про стягнення з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Русава-К» на користь ОСОБА_6 заробітної плати в розмірі 72415 грн. 88 коп.

- наказ №910/31157/15 від 01.03.2016 року Господарського суду міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Русава-К» на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Амако Україна» боргу в розмірі 2092128 грн. 10 коп.

Однак боржником у строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконано.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

25.12.2015р., 27.01.2016р., 05.02.2016р., 17.03.2016р.. 18.03.2016р. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, які надіслано сторонам для виконання та до відома.

Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішень, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій:

- з метою виявлення зареєстрованого за боржником майна та доходів надіслано запити до Державної Реєстраційної служби , Державної інспекції сільського господарства в Київській області, центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Ржищів та Кагарлицького району та до Державної податкової служби України.

11.09.2015р. до відділу надійшла відповідь центру надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Ржищів та Кагарлицького району про те, що за боржником зареєстровано транспортний засіб Chevrolet Express н.з. АІ 1000 АІ.

01.10.2015р. винесено постанови про арешт коштів боржника, які надіслані до установ банків для виконання та сторонам до відома.

21.10.2015р. державним виконавцем винесено постанову про арешт всього майна боржника, яку надіслано до центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Ржищів та Кагарлицького району та Державної Реєстраційної служби для виконання та сторонам до відома.

21.10.2015р. на підставі ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про розшук транспортного засобу боржника, а саме Chevrolet Express н.з. АІ 1000 АІ, яку надіслано до ГУ МВС України у Київській області УДАІ для виконання та сторонам до відома.

21.10.2015 на підставі п.4 ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, яку надіслано сторонам до відома.

29.10.2015р. до відділу надійшов витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

За період перебування на виконанні зведеного виконавчого провадження з рахунків боржника в примусовому порядку списано кошти, які на підставі ст, ст. 43, 44 Закону України « Про виконавче провадження» розподілені державним виконавцем та перераховані стягувачам.

Згідно довідки відділу статистики у Кагарлицькому районі керівником юридичної особи - боржника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Русава-К» є ОСОБА_1,

Додатково повідомляємо, що станом на 14.06.2016р. на виконанні у відділі перебувають 6 (шість) виконавчих документів про стягнення з боржника ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Русава-К» на користь фізичних осіб невиплаченої заробітної плати.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону, боржник зобовязаний:

- утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

- надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах;

- своєчасно з »являтися за викликом державного виконавця;

- письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Враховуючи викладене, в строк визначеного державним виконавцем рішення суду не виконано, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян», підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є ухилення громадянина від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону державний виконавець зобовязаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Згідно ст.. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Відповідно до статті 337-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд вважає, що дане подання необґрунтоване з натупних підстав.

Дійсно, відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян», підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, -до виконання зобов'язань. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ч. І ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника -юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові (громадянці) України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання -до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Перш за все слід зазначити, що в поданні належним чином не вказано, яким саме чином боржник ухиляється від виконання обов»язків, покладених на нього судом.

Так, суд вважає, що в порушення ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», в поданні ДВС державний виконавець не навів обставини, які свідчать:

- вчинення дій ОСОБА_1, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

- дій ОСОБА_1, які спрямовані на не надання у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах;

- не надано фактів умисних неявок ОСОБА_1 за викликом державного виконавця.

Суд вважає, що в даному випадку державним виконавцем в поданні слід довести суб»єктивні обставини, (умисні, протиправні з точки зору Закону України «Про виконавче провадження»), з боку боржника щодо не сплати ним коштів за рішенням суду, так як об»єктивні обставини ( як то відсутність коштів, ліквідного майна) судом в даній категорії не сприймаються як підстави для задоволення подання.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону, боржник зобов'язаний:

- утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

- надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах;

- своєчасно з»являтися за викликом державного виконавця;

- письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян», підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян за кордон є ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, -до виконання зобов'язань. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до ч. І ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В даному випадку слід зазначити, що державним виконавцем не в повному обсязі вчинив дії, спрямовані на здійснення виконавчих дій, - так, державним виконавцем не встановлено серію, номер паспорта ОСОБА_1, ким, та коли був виданий, не встановлено, чи взагалі ОСОБА_1 має паспортний документ, який дає йому змогу виїзду з кордон, що можна було зробити шляхом подачі відповідних запитів до ДМС України в м. Києві та Київській області.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника -юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Знову ж таки, суд, згялаючись на вищевказану норму права, вважає, що в поданні державним виконавцем не доведено факту ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням суду, не надано в повному обсязі вихідних даних щодо ОСОБА_1, які необхідні при вирішенні питання щодо обмеження права виїзду за межі України, що судом наведено вище.

Крум того суд зазначає, що вищевказане подання в порушення листа міністерства юстиції України № 25 32/507 від 06.06.2008 року «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов»язання, в тому числі зі сплати аліментів, покладених на них рішеннями судів» не містить відомостей, які давали б змогу задоволити подання, а саме:

В поданні відсутні:

- відсутнє обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов»язань.

- в прохальній частині подання відсутні: повні анкетні дані, паспортні дані ОСОБА_1, що унеможливить виконання ухвали суду щодо тимчасового обмеження в праві виїзду за кордон органом, на якого покладається виконання ухвали суду, - Прикордонною службою України.

Норми процесуального права, використані судом при вирішенні подання.

Відповідно до статті 337-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Отже, враховуючи вищевикладені недоліки, які допущені ВДВС України в поданні, суд остаточно приходить до висновку щодо відмови в задоволенні подання.

Слід зазначити, що апеляційному оскарженню в даній категорії справ підлягає лише ухвала про надання дозволу на примусове проникнення до житла, що передбачено п. 23 ч. 1 ст. 293 ЦПК України, ухвала ж про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину (громадянці) апеляційному оскарженню не підлягає, до неї застосовуються правила, які передбачені ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись листом Міністерства Юстиції України за № 25 32/507 від 06.06.2008 року, ст..ст. 208 210, 337 - 1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину ОСОБА_1, - відмовити.

Ухвала на підставі ч. 1 ст. 293 ЦПК України апеляційному оскарженню не підлягає.

У відповідності до ч. 2 ст. 293 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

С Cуддя: ОСОБА_7