Справа № 361/6035/15-ц Головуючий у І інстанції Петришин Н. М.
Провадження № 22-ц/780/552/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 04.02.2016
УХВАЛА

Іменем України

04 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Касьяненко Л.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області про відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 07 липня 2014 року, визнано дії голови правління СТ «Прогрес» ОСОБА_3 по відключенню від енергопостачання садової ділянки неправомірним та зобовязано її вчинити дії щодо відновлення електропостачання садової ділянки за адресою: Київська область, Броварський район, садівниче товариство «Мрія» Гоголівської сільської ради, яка належить позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну серії ІІІ-КВ № 031750.

23 грудня 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист на виконання зазначеного рішення суду та 12 січня 2015 року позивач предявив його до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (далі ВДВС).

15 січня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 361/1660/14-ц, виданого 23.12.2014 року Броварським міськрайсудом та надано боржнику семиденний строк для самостійного виконання рішення суду.

01 липня 2015 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС ОСОБА_4 щодо виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2014 року про зобовязання голови правління СТ «Прогрес» ОСОБА_3 вчинити певні дії та зобовязано державного виконавця здійснити примусове виконання вказаного рішення відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

У звязку з бездіяльністю посадових осіб ВДВС позивач зазнає моральних страждань. Так, незважаючи на рішення суду, садова ділянка позивача тривалий час перебуває без електропостачання, тому він не може в повному обсязі користуватися належним майном. Відсутність електричного освітлення викликає дискомфорт та великі незручності в темну пору доби, зимою позивач не може нормально опалювати будинок, який розташований на території садової ділянки, що призводить до його псування, не може використовувати полив та інші електроінструменти на присадибній ділянці, що призводить до знищення вирощеного врожаю. Зазначені факти завдають позивачу значних душевних страждань.

Крім того, на території садової ділянки позивач не може користуватися такими благами як телебачення, інтернет, використовувати побутові прилади, які постійно використовуються в повсякденному житті, що призводить до порушення усталеного порядку життя, що завдає йому як душевні страждання так і спричиняє фізичні незручності. Той факт, що позивач тривалий час не може підключити електропостачання, забезпечити гідні умови для своєї сімї, принижує його честь та гідність як чоловіка, батька та репутацію як голови сімї, наслідком цього є сварки з дружиною та дітьми, в результаті чого виникають стреси та нервові зриви, що негативно впливає на стан здоровя.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_2 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, яке полягає в тому, що суд не зясував наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що неправомірними діями та бездіяльністю державного виконавця в ході здійснення виконавчого провадження ОСОБА_2 завдано моральної шкоди.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 07 липня 2014 року, визнано дії голови правління СТ «Прогрес» ОСОБА_3 по відключенню від енергопостачання садової ділянки неправомірним та зобовязано її вчинити дії щодо відновлення електропостачання садової ділянки за адресою: Київська область, Броварський район, садівниче товариство «Мрія» Гоголівської сільської ради, яка належить позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну серії ІІІ-КВ № 031750.

23 грудня 2014 року Броварським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист на виконання зазначеного рішення суду та 12 січня 2015 року позивач предявив його до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області (далі ВДВС).

15 січня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС ОСОБА_4 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 361/1660/14-ц, виданого 23.12.2014 року Броварським міськрайсудом та надано боржнику семиденний строк для самостійного виконання рішення суду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2015 року задоволено скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області ОСОБА_4 по виконанню рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2014 року про зобовязання голови правління СТ «Прогрес» ОСОБА_3 вчинити дії щодо відновлення електропостачання садової ділянки за адресою: Київська область, Броварський район, садівниче товариство «Мрія» Гоголівської сільської ради, яка належить ОСОБА_2 та зобовязано його здійснити примусове виконання вказаного рішення відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

У зазначеній ухвалі судом встановлено, що державним виконавцем всупереч вимогам ст. ст. 11, 27, 30 Закону України «Про виконавче провадження» не вчинено виконавчих дій для примусового виконання рішення суду у порядку та строки передбачені цим Законом.

Встановлено, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2014 року виконано відділом державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської 04 серпня 2015 року.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною другою статті 1167 ЦК України передбачено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Даний перелік не є вичерпним, оскільки пунктом третім частини другої цієї статті передбачена наявність інших випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року № 6-48цс13, оскільки, заявляючи позовні вимоги, позивач посилався на завдання моральної шкоди, яка полягала в перенесених душевних і моральних стражданнях, нервових стресах та погіршенні самопочуття, то до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме: стаття 56 Конституції України, статі 23, 1167, 1173 ЦК України та стаття 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» від 24 березня 1998 року № 202/98-ВР.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

За змістом п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при розгляді позовів фізичних і юридичних осіб про відшкодування шкоди (збитків), заподіяної діями (бездіяльністю) державного виконавця, суди повинні виходити з положень ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» і враховувати, що в таких справах відповідачами можуть бути відповідні відділи державної виконавчої служби, в яких працюють державні виконавці, та відповідні територіальні органи Державного казначейства України.

Отже, враховуючи положення ст. 1173 ЦК України, а також ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» відшкодування шкоди, заподіяної діями державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Таким чином, у розумінні цієї норми права державний виконавець не є окремим суб'єктом, а є представником влади, який здійснює свої повноваження від імені держави в системі органів державної влади - державної виконавчої служби.

Згідно з п. 2 ст. 41, ст. 42 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб.

З урахуванням наведеного, судом вірно встановлено, що моральна шкода завдана позивачу неправомірною бездіяльністю державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської щодо примусового виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 травня 2014 року, яке набрало законної сили 07 липня 2014 року і було виконано лише 04 серпня 2015 року.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд враховував обставини справи, тривалість виконання рішення суду, встановлену неправомірність дій державного виконавця при цьому, ступінь моральних страждань позивача та дійшов вірного висновку, що відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 3000 гривень, що буде справедливим та відповідатиме принципам розумності та виваженості.

Крім того, моральна шкода, завдана внаслідок неправомірної бездіяльності державного виконавця, підлягає відшкодуванню державою, оскільки за шкоду, заподіяну рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади чи їх посадових осіб при здійсненні ними своїх повноважень несе відповідальність держава.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не зясував наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, не заслуговують на увагу, оскільки в судовому засіданні встановлено винні протиправні дії та бездіяльність державного виконавця ВДВС Броварського міськрайонного управління юстиції Київської під час здійснення примусового виконання рішення суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, які відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді