Провадження №22-ц/784/183/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №484/4482/14-ц Головуючий І інстанції Максютенко О.А.
Провадження № 22-ц/784/183/16 Доповідач Темнікова В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Прокопчук Л.М., Колосовського С.Ю.,

при секретарі Тищенко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2015 року за скаргою ОСОБА_1, субєкт оскарження державний виконавець відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов про повернення виконавчих документів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Селищного комунального підприємства (далі СКП) «Затишок», Підгороднянської селищної ради про стягнення вартості безпідставно набутого майна та послуг, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною скаргою, в якій посилався на те, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 грудня 2014 року по цивільній справі № 484/4432/14-ц за позовом ОСОБА_1 до СКП «Затишок», Підгороднянської селищної ради про стягнення вартості безпідставно набутого майна та послуг було стягнуто з СКП «Затишок» на його користь вартість безпідставно набутого майна та послуг на суму 6230 грн. та судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. На підставі зазначеного рішення він отримав виконавчі листи від 27.02.2015 року, які пред'явив до виконання до ВДВС Первомайського МРУЮ. 16 вересня 2015 року державний виконавець ВДВС Первомайського МРУЮ ОСОБА_2 винесла постанови ВП № 48339077 та ВП № 48338975 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі того, що відсутнє ліквідне майно, на яке можна звернути стягнення. Також ОСОБА_1 зазначив, що він раніше в квітні 2015 року подавав на виконання вищевказані виконавчі листи до того ж відділу ДВС, але вони йому були повернуті, оскільки не було вказано код ЄДРПОУ СКП «Затишок». Після отримання довідки - витягу з ЄДРПОУ, він надав її копію разом із заявою про пред'явлення виконавчого листа до виконання, але йому вдруге було повернуто виконавчі листи без виконання. З часу подання заяви про прийняття виконавчих листів до виконання пройшло шість місяців та до цього часу державним виконавцем не проведено жодних виконавчих дій для неупередженого, своєчасного та повного проведення виконавчого провадження. Державний виконавець Чувашова А.Ф. приймаючи рішення про повернення йому виконавчих листів, не прийняла до уваги та не вжила жодних заходів щодо розшуку боржника та його майна. Скаржник зазначив, що в разі ліквідації підприємства, призначається «ліквідатор», або інша особа, яка призначається тимчасово на період ліквідаційної процедури. Державним виконавцем не було встановлено, хто займається ліквідаційною процедурою СКП «Затишок», яка особа відповідає за ліквідацію підприємства. Крім того державним виконавцем в порушення Закону України «Про виконавче провадження» не встановлено наявність будь-якого майна у боржника, на яке можна звернути стягнення. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 вважає, що постанови державного виконавця відділу ДВС Первомайського МРУЮ ОСОБА_2 про повернення виконавчих документів стягувачу від 16 вересня 2015 року винесені з порушенням встановленого нормами чинного законодавства порядку здійснення виконавчого провадження, в зв'язку з чим вони є незаконними, а тому просив суд визнати дії державного виконавця ВДВС Первомайського МРУЮ ОСОБА_2, які виразилися у повернені виконавчих листів від 27.05.2015 року про стягнення з СКП «Затишок» на користь ОСОБА_1 вартості безпідставно набутого майна та послуг на суму 6230 гри., витрат по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. неправомірними і зобов'язати державного виконавця прийняти виконавчий лист до виконання і виконати рішення суду. Скасувати постанови державного виконавця Чувашової А.Ф. ВП № 48339077 та ВП № 48338975.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, надавши пояснення, аналогічні змісту апеляційної скарги.

Інші учасники процесу до судового засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи дані вимоги закону в повній мірі виконані не були.

Судом першої інстанції було встановлено, що 16 грудня 2014 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області винесено рішення по цивільній справі №484/4482/14-ц, яким стягнуто з СКП «Затишок» на користь ОСОБА_1 вартість безпідставно набутого майна та послуг на суму 6230 грн. та судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп. Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області позивачу ОСОБА_1 видано виконавчі листи від 27.02.2015 року, які він предявив до виконання до відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції. 16 вересня 2015 року державний виконавець ВДВС Первомайського МРУЮ ОСОБА_2 винесла постанови ВП № 48339077 та ВП № 48338975 про повернення виконавчих документів про стягнення заборгованості в сумі 6230 грн. та судового збору в сумі 246 грн. 60 коп. стягувачу на підставі того, що відсутнє ліквідне майно, на яке можна звернути стягнення. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.11.2015 року відділ державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зобовязано надати до суду копії виконавчих проваджень № 48339077 та № 48338975, однак, копії виконавчих проваджень суду надані не були.

Також, судом було встановлено, що державний виконавець направив ОСОБА_1 копії постанов про повернення виконавчих документів та останній їх отримав 03.10.2015 року, про що в справі є розписка. До суду ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця звернувся згідно штемпелю з поштового конверта та довідки поштового звязку «Укртелеком» 13.10.2015 року, тобто в строк.

Крім того, приймаючи рішення по справі, суд виходив з того, що відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому, враховуючи наведене, а також зміст скарги на рішення державного виконавця та заявлених вимог, суд дійшов висновку, що скаржником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості його скарги та наявності порушеного права під час проведення виконавчих дій державним виконавцем ВДВС Первомайського МРУЮ. Також скаржником не було доведено наявності прямо та безумовно передбачених законом підстав, які б звільнили державного виконавця від обов'язку вчинити дії щодо повернення виконавчих документів. Тобто доказів порушення державним виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження» заявником надано не було та судом таких обставин не встановлено. Тому суд дійшов висновку, що підстав для задоволення скарги не має.

Проте, як убачається з матеріалів справи, до такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права. Зокрема, судом не було враховано те, що згідно п.13 та п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 35 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обовязків; статті 7477 ЦПК про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо. Згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обовязків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, як заінтересовані особи. При цьому справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси. Аналогічні положення містяться також і в пунктах 3,4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів, посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження".

Як убачається з аналізу тексту скарги ОСОБА_1, він фактично не згоден з бездіяльністю судового виконавця по виконанню судового рішення, оскільки останній не вчинив дій щодо розшуку боржника, встановлення, опису ліквідного майна, на яке можна звернути стягнення. Не згоден він також з діями державного виконавця щодо повернення виконавчих листів без виконання у звязку з відсутністю ліквідного майна, на яке можливо звернути стягнення. Зазначене свідчить про те, що під час розгляду скарги ОСОБА_1 та винесення судового рішення по справі може бути вирішено питання про права чи інтереси СКП «Затишок». Не зважаючи на це суд не залучив до участі у справі СКП «Затишок», яке є стороною виконавчого провадження, а саме боржником.

Крім того, як убачається з матеріалів справи судом не було вирішено питання про відкриття провадження у справі. Не зважаючи на те, що суд ухвалою від 06.11.2015 року зобовязав відділ державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області надати до суду копії виконавчих проваджень № 48339077 та № 48338975, вони так і не надійшли до суду, що свідчить про те, що судом в ході розгляду справи матеріали даних виконавчих проваджень досліджені не були, тобто суд ухилився від встановлення фактичних обставин справи.

Зазначене свідчить про те, що судом під час розгляду скарги ОСОБА_1 було порушено порядок, встановлений для вирішення спірного питання.

Проаналізувавши вказані вище обставини, апеляційний суд вважає необхідним скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити на новий розгляд з зазначених вище підстав.

При скасуванні ухвали з зазначених підстав, аналіз інших доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 є недоцільним до прийняття остаточного рішення по справі, так як вони можуть стати предметом розгляду суду першої інстанції при повторному розгляді справи.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 314, 315, 386 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 грудня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду по суті.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів після її проголошення в касаційному порядку.

Головуючий

Судді