Справа № 477/2751/15-ц
Провадження № 2/477/186/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

17 березня 2016 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі - Федоровській Л.А.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПРИВАТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2015 року до суду надійшла позовна заява за підписом представника ПАТ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 22 089грн. 29 коп.

В позовній заяві зазначав, що між сторонами був укладений договір, за яким відповідач отримала кредит в сумі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідачка не виконує його умови та не сплачує кредитні платежі, через що станом на 31 жовтня 2015 року за нею рахується загальна заборгованість по кредиту в сумі 22 089грн. 29 коп., просить стягнути її з відповідачки на свою користь та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надіслав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 36), причини неявки суду не повідомила.

Суд, вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив, що 06 травня 2008 року між позивачем та відповідачкою був укладений в письмовій формі кредитний договір (далі Договір), в якому сторони узгодили всі його умови.

На підтвердження укладення Договору між сторонами були складені та підписані заява позичальниці про надання банківських послуг в ПриватБанку отримання кредитної карти із встановленням кредитного ліміту розмірі 800 грн.

Відповідно до п. 3.2 та п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт надав згоду на зміну Банком самостійно розміру кредитного ліміту та згідно довідки Банка з 04.04.2011 року відповідачці встановлено кредитний ліміт в розмірі 3800 грн., що в подальшому змінювався. Остання зміна лімітного кредиту мала місце 30.05.2013 року та встановлена у розмірі 3410 грн.

Згідно вказаної заяви, позичальник ознайомлена із Умовами та Правилами надання банківських послуг. Також цією заявою позичальник виразила згоду про те, що вищевказана заява разом із «Памяткою клієнта», Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 16-22).

Відповідно до Договору публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі Банк), зобовязалося надати позичальнику, тобто відповідачці, кредит шляхом відкриття кредитної лінії, зі сплатою за користування кредитними коштами 22,80% на місяць та сплатою комісії в сумі 1%.

Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачка, скориставшись кредитними коштами, з жовтня 2008 року допускала порушення термінів погашення заборгованості, у звязку з чим Банком нарахована пеня, що згідно довідки про умови кредитування складає 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць (а.с.13).

Згідно наказу від 19.09.2013 року про внесення змін до тарифів по карткам «Універсальна» та «Універсальна GOLD» Банком за кожен факт прострочення нараховуються штрафні санкції у виді пені, розмір яких становить за прострочення на протязі одного місяця 50 грн., другого місяця і більше 100 грн.

Згідно Заяви про надання кредиту, строк внесення щомісячного платежу становить не менше 7 % від заборгованості.

Згідно п. 3.13 Договору у разі, якщо по закінченні строку дії договору, клієнт не заявив про відмову від продовження строку вкладу, він автоматично є продовженим та той самий строк.

Пунктом 6.5 Умов та Правил клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до пункту розділу 8 Умов надання споживчого кредиту, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту.

Згідно п.п.8.6 Умов, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, що передбачені Договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання, а позичальниця навпаки, порушила умови Договору в частині вчасного повернення кредиту, процентів в звязку з чим станом на 31 жовтня 2015 року за нею рахується заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого Банком, загальна сума боргу відповідачки становить 22089,29 грн., з яких заборгованість по сплаті кредиту складає 3707,04 грн., заборгованість по процентам 14354,19 грн. Окрім цього Банком нараховано пеню в сумі 2800 грн., штраф за порушення умов Договору в сумі 500 грн. фіксована частина, та 1028,06 грн. 5% від суми позову (а.с. 10-12).

Однак суд вважає, що нарахування процентної складової штрафу в розмірі 5% від суми позову, не відповідає положенням ч.2 ст. 549 ЦК України, згідно яких штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

За такого, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог банка та стягнення суми заборгованості по кредиту в розмірі 21061,23 грн., з яких: 3407,04 грн. заборгованість за кредитом, 14354,19 грн. заборгованість по процентам, пеня 2800 грн., а також штраф в розмірі 500 грн. фіксована частина.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 1169, 28 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість, що за кредитним договором від 06 травня 2008 року в загальній сумі 21061 (двадцять одна тисяча шістдесят одна) грн. 23 коп., з яких: 3407,04 грн. заборгованість за кредитом, 14354,19 грн. заборгованість по процентам, пеня 2800 грн., а також штраф в розмірі 500 грн. фіксована частина.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» судові витрати по справі в сумі 1169 грн. 28 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. Строк, протягом якого розглядалася заява про скасування заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя Л.М. Семенова