Справа № 542/1325/16-ц
Провадження № 6/542/57/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року смт. Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гавриленко Т.Г.,

при секретарі Янко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в смт. Нові Санжари подання державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В :

21 вересня 2016 року державний виконавець Новосанжарського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

У своєму поданні вказує, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження за виконавчим листом № 548/158/14-ц, виданим Хорольським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.02.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Державним виконавцем у відповідності до положень статей 17, 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» 11.08.2014 року, 26.08.2014 року, 25.09.2014 року та 10.04.2015 року відкрито виконавче провадження. У ході виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 рішення суду в повному обсязі виконує. Станом на 01.09.2016 року заборгованість зі сплати аліментів становить 16108,66 грн.

Державний виконавець Новосанжарського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області просив застосувати до боржника ОСОБА_1 заходи забезпечення виконання рішення суду, а саме обмежити його у праві виїзду за межі України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положення ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Згідно з п. 4 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, право вільно пересуватися може у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, обовязково погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобовязань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобовязань.

Окрім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

В обґрунтування свого подання державний виконавець посилається на те, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 слід встановити, оскільки таке передбачене ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначеною нормою передбачено, що державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Але на противагу вказаним нормам, державним виконавцем не надано жодного доказу, який підтверджує надіслання ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій містяться вимоги про добровільне виконання зобовязань, докази одержання ним усіх документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження, як це передбачено вимогами ч. 5 ст. 25, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», як і відсутні відомості про вжиття державним виконавцем всіх передбачених вказаним Законом заходів примусового виконання виконавчого листа.

Окремо слід відмітити, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що боржник має намір та може ухилитися від виконання рішення суду шляхом виїзду за межі України.

Таким чином, суд приходить до остаточного висновку, що в задоволенні подання державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 293, 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Новосанжарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_4