Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2346/16-ц
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронова Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Автокредит Плюс про визнання договору фінансового лізингу недійсним (нікчемним), застосування наслідків недійсності правочину, стягнення збитків та моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Автокредит Плюс про визнання договору фінансового лізингу недійсним (нікчемним), застосування наслідків недійсності правочину, стягнення збитків та моральної шкоди.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Позовна заява підписана представником позивача ОСОБА_2 Ім'я представника позивача, її місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку відсутні у позовній заяві.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач повинен у позовній заяві зазначити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Позивачем у позовній заяві не зазначена ціна позову.

Посилаючись на Закон України Про захист прав споживачів у позовній заяві, позивач сплатив судовий збір не у повному обсязі.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 2 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів від 12.05.1991 (в редакції від 01 січня 2016 року) споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 (в редакції від 26 вересня 2015 року) судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 5 Закону України Про судовий збір встановлені пільги щодо сплати судового збору. Відповідно до цієї статті не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях.

Закон України Про захист прав споживачів є загальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Закон України Про судовий збір є спеціальним законом, що визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом, перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

За таких обставин, до правовідносин, що виникають з приводу захисту прав споживачів в частині сплати судового збору підлягає застосуванню спеціальний нормативно-правовий акт Закон України Про судовий збір.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п. п. 2) п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 551 грн. 20 коп.

У відповідності до п. п 1) п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551 грн. 20 коп.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 грн.).

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 роз'яснено, що якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами. .

Відповідно до п. п. 5) п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн).

Позивачем у позовній заяві поряд із вимогами про визнання договору фінансового лізингу недійсним (нікчемним), застосування наслідків недійсності правочину та стягнення збитків, міститься вимога про стягнення моральної шкоди.

Позивачем не сплачено судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог.

Позивачу належить визначити конкретно зміст позовних вимог в частині визнання договору фінансового лізингу недійсним (нікчемним).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, якій не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог ч. 2, ч. 5 ст. 119 ЦПК України, позовну заяву належить залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись частинами 1 та 2 статті 121 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Автокредит Плюс про визнання договору фінансового лізингу недійсним (нікчемним), застосування наслідків недійсності правочину, стягнення збитків та моральної шкоди, - залишити без руху, надавши позивачу п'ятиденний строк для усунення недоліків, який рахується з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Роз'яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3

06.10.2016