Провадження № 2/520/1737/16
Київський районний суд міста Одеси у складі:
судді Чаплицького В.В.
за участю секретаря Буланової А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
Позивач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного вирішення справи не заперечує.
Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, шляхом направлення повісток про виклик до суду за зареєстрованою адресою місця проживання.
Дослідивши матеріали справи та зясувавши усі наявні обставини судом встановлено наступне.
Розпискою від 11 жовтня 2013 року, складеною ОСОБА_2, підтверджується, що, остання зобовязалася виплатити ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, строком до 11 жовтня 2014 року (а.с. 5).
З пояснень викладених в позовній заяві та вимог про повернення грошових коштів (а.с. 7-8), надісланих позивачем відповідачу вбачається, що між сторонами відбулись грошові зобовязання виниклі з договору позики, за якими 11 жовтня 2013 року позивач позичила відповідачу грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, строком до 11 жовтня 2014 року у підтвердження яких відповідач склав відповідну розписку.
Згідно ч.1, ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Станом на день ухвалення рішення суду, докази виконання відповідачем взятих на себе зобовязань перед позивачем відсутні.
У звязку з тим, що у строк обумовлений сторонами ОСОБА_2 не повернула грошові кошти вона вважається такою, що прострочила зобовязання.
Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.
Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів підлягають задоволенню.
Положеннями частини 1 статті 88 ЦПК України затверджується, що, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 533, 612 ЦК України, ст.ст. 74, 88, 213, 214, 215, 223, 233, 226 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судові витрати в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до ст.ст. 223, 233 ЦПК України.

Суддя Чаплицький В. В.