Справа № 343/796/16-ц
Провадження № 22-ц/779/1633/2016
Головуючий у 1 інстанції Пулик В. В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Малєєва А.Ю., Ясеновенко Л.В.,

секретаря: Мельник О.В.,

з участю: відповідача - ОСОБА_2, відповідача -

ОСОБА_3 та його представника -

ОСОБА_4 представника Держгеокадастру в

Долинському районі - Надільської Р.В.;

представника Солуківської сільської ради -

Григорської Г.М.; представника ОСОБА_7 -

ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Солуківської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - відділ Держгеокадастру у Долинському районі та ОСОБА_7, про скасування рішень сесії Солуківської сільської ради та визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду від 22 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 з вищезазначеним позовом, мотивуючи його тим, що під час розгляду судової справи за позовом ОСОБА_2 до нього про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, йому стало відомо, що вона отримала свідоцтво про право власності на земельні ділянки по АДРЕСА_1. Посилаючись на те, що на даних земельних ділянках знаходиться лінія електрозв'язку і належний йому та іншим власникам комутуючий пристрій ТП-654, і видавши відповідачу свідоцтво про право власності на земельні ділянки, його позбавлено можливості належним чином користуватись та розпоряджатись даним пристроєм, просив скасувати рішення Солуківської сільської ради від 30.01.2015 року, 22.04.2015 року та 15.07.2015 року, а також визнати недійсними свідоцтва про право власності на земельні ділянки від 27.08.2015 року.

Рішенням Долинського районного суду від 22 червня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Постановлено відмовити в задоволенні вимог про скасування рішення Солуківської сільської ради №448-29/2015 року від 30.01.2015 року в частині надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Цим же рішенням постановлено визнати недійсними рішення сесії Солуківської сільської ради №506-30/2015 від 22.04.2015 року, №521-31/2015 від 15.07.2015 року та свідоцтва про право власності на земельні ділянки серія НОМЕР_1 та НОМЕР_2 від 27.08.2015 року. Крім того, постановлено стягнути з Солуківської сільської ради на користь ОСОБА_3 551,20 грн сплаченого судового збору та 3300 грн за надання правової допомоги.

Не погоджуючись із даним рішенням суду в частині визнання недійсними рішень Солуківської сільської ради та свідоцтв про право власності на земельні ділянки, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує на те, що позивач не вказав за захистом якого саме порушеного права на його земельну ділянку він звернувся до суду. Натомість вважає, що будь-яких порушень при прийнятті рішень Солуківською сільською радою не було допущено. ОСОБА_2 зазначає, що позивачу було відомо про розміри спірних ділянок, які були виділені їй рішенням Долинського районного суду від 21.10.2014 року у справі про поділ майна і які за схемою були обмежені відповідними координатами. При цьому, зазначає відповідач, саме на підставі вищевказаного рішення суду Солуківською сільською радою й було прийнято рішення №488-29/2015 від 30.01.2015 року. Не погоджується ОСОБА_2 і з висновком суду про визнання недійсним рішення від 22.04.2015 року, оскільки недотримання процедури письмового повідомлення суміжного землекористувача, коли межі його земельних ділянок не порушені, не може бути підставою для визнання недійсним рішення ради та правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Крім того, ОСОБА_2 вказує, що розміщення електроопори та комутуючого пристрою на спірній земельній ділянці не впливають на дійсність правовстановлюючих документів на належні їй земельні ділянки. Також відповідач звертає увагу суду на те, що рішенням суду від 06.04.2016 року позивача було зобов'язано не чинити їй перешкод у користуванні належними їй земельними ділянками. Посилаючись на вищенаведене, просить рішення суду в частині визнання недійсними рішень Солуківської сільської ради від 22.04.2015 року та від 15.07.2015 року, а також свідоцтв про право власності на земельні ділянки скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 апеляційну скаргу з вищенаведених мотивів підтримала.

Представник Солуківської сільської ради доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 визнала обґрунтованими.

ОСОБА_3, його представник, представник ОСОБА_7 і представник Держгеокадастру в Долинському районі доводи апеляційної скарги заперечили. Рішення суду вважають законним та обґрунтованим, а тому просять залишити його без змін.

ОСОБА_3, зокрема пояснив, що він не має претензій щодо площі земельних ділянок, переданих у власність ОСОБА_2 Зазначив, що спірним питанням в даному випадку є те, що на ділянці, приватизованій відповідачкою, встановлено електроопору і комутуючий пристрій, до яких вона власників цих предметів не допускає.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та представників, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1)чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, 3) які правовідносини випливають із встановлених обставин, 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення в даній справі не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції вважав, що оскаржені позивачем рішення сільської ради та видані ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на земельні ділянки є недійсними внаслідок порушень, допущених при встановленні меж земельних ділянок в натурі та їх закріпленні межовими знаками, при складанні актів прийняття-передачі межових знаків. Однак, на думку колегії суддів, з цими висновками погодитись не можна, оскільки їх зроблено без з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Долинського районного суду від 21 жовтня 2014 року, яке перебуває в законній силі, між бувшим подружжям - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проведено реальний поділ будинковолодіння АДРЕСА_1 та визначено порядок користування присадибною земельною ділянкою. Саме щодо виділених ОСОБА_2 судом земельних ділянок з визначенням відповідних координат Солуківською сільською радою і приймались відповідні рішення, спрямовані на реалізацію нею права на приватизацію землі. Колегія суддів вважає, що ці рішення, які оскаржені позивачем, були прийняті в межах визначеної законодавством компетенції названої сільської ради, без порушень прав третіх осіб, зокрема, ОСОБА_3 Адже, позивач в засіданні апеляційного суду підтвердив, що ніяких претензій щодо площі ділянок, які виділені ОСОБА_2 у нього немає. Єдине, що його турбує, це те, що на приватизованій відповідачкою ділянці залишилась електроопора і комутуючий пристрій, належні на праві спільної власності йому, ОСОБА_7 та ще одній особі. По цій причині й виник даний спір.

З наведеного випливає, що непогодження ОСОБА_3 меж земельних ділянок, переданих у приватну власність ОСОБА_2, встановлення межових знаків ділянок відповідачки у його відсутності, недотримання визначеної нормативними актами процедури при виготовленні технічної документації на приватизовані земельні ділянки прав та законних інтересів ОСОБА_3, який являється користувачем інших присуджених йому ділянок, не порушує.

Твердження ОСОБА_3 про порушення його права, як співвласника, на користування електроопорою та комутуючим пристроєм, не можуть бути прийняті до уваги. Адже, рішенням Долинського районного суду від 06.04.2016 року ОСОБА_3 зобов'язано забрати ці об'єкти з земельної ділянки, наданій у користування, а потім - у приватну власність ОСОБА_2 Однак, якби вони й залишались на законній підставі на ділянці відповідачки, ОСОБА_3 у порядку, визначеному законом, вправі був би ставити питання про встановлення сервітуту для проходження до комутуючого пристрою у випадку необхідності.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскарженій частині не являється законним і обґрунтованим. Тому у зазначеній частині воно не може бути залишене в силі.

Керуючись ст. ст. 307; 309; 313; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Долинського районного суду від 22 червня 2016 року в частині щодо визнання недійсними: рішення сесії Солуківської сільської ради Долинського району № 506-30/2015 від 22.04.2015 року та рішення Солуківської сільської ради Долинського району № 521-31/2015 від 15.07.2015 року; про визнання недійсними Свідоцтв про право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2, виданих 27.08.2015 року на ім`я ОСОБА_2, - скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: А.Ю. Малєєв

Л.В. Ясеновенко