Справа № 360/2891/15-ц Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/2248/16 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 49 14.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді Олійника В.І.,

суддів: Волохова Л.А., Мельника Я.С.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2015 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі від 13 січня 2004 року і від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Позивачка зазначала, що сімейне життя з відповідачем не склалося, напротязі сумісного проживання відносини між ними поступово погіршувались, що призвело до виникнення сварок, і від січня 2014 року вони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства.

Враховуючи вищенаведене, просила розірвати шлюб з відповідачем, а оскільки відповідач незважаючи на всі її звернення та прохання не надавав жодної фінансової допомоги від серпня 2014 року, то просила стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи від 01 серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття, ісудові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 15 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, зареєстрований 13 січня 2004 року Клавдієве-Тарасівською селищною радою Бородянського району Київської області (актовий запис №02), розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 727 (сімсот двадцять сім) гривень щомісячно, починаючи від 24 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо сплати судового збору.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про зміну рішення і визначення розміру аліментів на утримання сина в розмірі 485 грн. на місяць до досягнення дитиною повноліття.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони від 13 січня 2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Як пояснила позивачка в судовому засіданні і жодних заперечень щодо цього відповідач суду не надав, сімейне життя у сторін не склалося і від січня 2014 року вони проживають окремо та не підтримують сімейно-шлюбних відносин.

Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п.10 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

За таких обставин суд першої інстанції вірно вважав, що сім'я сторін фактично розпалася і шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки, а тому даний шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, крім того частково визнав позов і його посадовий оклад згідно довідки становить 1840 грн. то суд, частково задовольняючи позовні вимоги, вірно вважав за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 727 грн., щомісячно, починаючи від 24 грудня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 15 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Волохов Л.А.

Мельник Я.С.