Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа - Четверта Одеська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадщину за касаційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду із указаним позовом, у якому просив визнати за ним як спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ј частку житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, який складається в цілому з кам'яного житлового будинку під літерою «А», житловою площею 46,1 кв. мта надвірних споруд: «Д» - сарай, «З» - погріб, «И» - погріб, «Ж» - літня кухня, «О» - сарай, «Ш» - гараж, «Щ» - вбиральня, «Е» - сарай, «Щ1» - вбиральня, 1-7 - огорожа, І - цистерна, що розташовані на земельній ділянці площею 2 554 кв. м, яка знаходиться у користуванні.

Зазначав, що він та відповідачі є спадкоємцями ОСОБА_10, після смерті якої відкрилася спадщина на ј частку вказаного будинку. Він у встановлений законом строк звернувся до державного нотаріуса Четвертої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала право власності на ј частку спірного будинку.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2013 року позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано за ОСОБА_6 право власності на ј частку житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, який складається в цілому з кам'яного житлового будинку під літерою «А», житловою площею 46,1 кв. мта надвірних споруд: «Д» - сарай, «З» - погріб, «И» - погріб, «Ж» - літня кухня, «О» - сарай, «Ш» - гараж, «Щ» - вбиральня, «Е» - сарай, «Щ1» - вбиральня, 1-7 - огорожа, І - цистерна, що розташовані на земельній ділянці площею 2 554 кв. м, яка знаходиться у користуванні, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2013 року викладено абзац другий резолютивної частини рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2013 року в редакції: «Визнано за ОСОБА_6 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, яке складається із ј частки житлового будинку під літ. «А» і «Б» загальною площею 99,8 кв. м і житловою площею 60,7 кв. м, та надвірних споруд «Г» - літня кухня, «Д» - сарай, «Е» - сарай, «З» - погріб з шийкою, «И» - погріб з шийкою, «И1» - веранда, «Л» - сарай, «О» - сарай, «П» - сарай, «Ш» - гараж, «Щ» - вбиральня, «Щ1» - вбиральня, «Щ2» - вбиральня-душова, «Є» - сарай, «Ю» - сарай, «Я» - навіс, 1-7 - огорожа, І - цистерна, який розташований на земельній ділянці площею 2 554 кв. м, що знаходиться у фактичному користуванні».

У додатковому рішенні суд дійшов висновку про те, що прибудови літ. «а2», «а3», веранда літ. «И1», сараї літ. «Є» та «Ю», що належать ОСОБА_6, житловий будинок літ. «Б», прибудова «б», «г», літня кухня літ. «Г», сараї літ. «Л», «П», що належать ОСОБА_9, не є самочинними, а тому мають враховуватися у складі будинку, право власності на частку в якому визнано за позивачем. Крім того, зазначено, що навіс літ. «Я», вбиральні літ. «Щ», «Щ1», «Щ2» є тимчасовими спорудами та також не є самочинними.

06 жовтня 2014 року представник ОСОБА_9 - ОСОБА_11 оскаржив рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2013 року в апеляційному порядку.

У листопаді 2014 року представник ОСОБА_9 - ОСОБА_11 подав до апеляційного суду апеляційну скаргу на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2013 року. Апеляційні скарги розглядалися у межах одного апеляційного провадження.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08 вересня 2015 року прийнято відмову ОСОБА_9 від апеляційних скарг на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2013 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права власності в порядку спадкування, апеляційне провадження у справі закрито.

У касаційній скарзіОСОБА_9, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 4 ст. 300 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право протягом усього розгляду справи відмовитися від неї повністю або частково. Питання про прийняття відмови від апеляційної скарги і закриття у зв'язку з цим апеляційного провадження вирішується апеляційним судом, що розглядає справу, в судовому засіданні. Повторне оскарження цього рішення, ухвали з тих самих підстав не допускається.

Статтею 13 ЦПК України гарантовано забезпечення апеляційного і касаційного оскарження судових рішень особам, які беруть участь у справі, а також особи, які не беруть участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права та обов'язки.

Із матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_9 - ОСОБА_11 оскаржив рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2013 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2013 року в апеляційному порядку за окремими апеляційними скаргами. Апеляційні скарги розглядалися у межах одного апеляційного провадження одним складом колегії суддів.

10 серпня 2015 року до апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_9 - ОСОБА_11 про відкликання апеляційної скарги (а. с. 266) без конкретизації апеляційної скарги, щодо якої подано заяву.

Листом від 26 серпня 2015 року суддя-доповідач в апеляційному суді роз'яснила заявнику зміст ст. 300 ЦПК України та зазначила, що розгляд справи апеляційним судом вже розпочато, а тому на цій стадії апеляційного провадження ОСОБА_9 може лише відмовитися від апеляційної скарги. При цьому суддя зазначає, що заява представника ОСОБА_9 - ОСОБА_11 про відкликання апеляційної скарги стосується саме апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2013 року. Заявника попереджено про необхідність присутності у судовому засіданні для вирішення питання щодо прийняття заяви про відмову від апеляційної скарги (а. с. 277).

У відповідь на лист 03 вересня 2015 року від ОСОБА_9 надійшла заява, у якій зазначено, що вона заявляє про відмову від апеляційної скарги, та що наслідки такої відмови їй зрозумілі (а. с. 280).

За наслідками відтворення технічного засобу судового засідання від 08 вересня 2015 року встановлено, що колегією суддів апеляційного суду не уточнено у представника ОСОБА_9 - ОСОБА_11 межі відмови від апеляційної скарги (чи стосується ця відмова обох апеляційних скарг, чи тільки однієї).

Таким чином, враховуючи те, що у заяві від 10 серпня 2015 року відкликано апеляційну скаргу (вжито в однині), у листі судді-доповідача зазначено про необхідність підтвердження відмови від апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2013 року, а в судовому засіданні відмову від апеляційної скарги не уточнено, апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_9 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2013 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2013 року закрито судом із порушенням вимог процесу.

Крім того, змістом ст. ст. 321, 222 ЦПК України передбачається наявність одного оригіналу судового рішення (рішення чи ухвали). У порушення наведених норм ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 вересня 2015 року підшито до матеріалів справи у двох екземплярах в оригіналі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 08 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик