У х в а л а

04 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Дербенцевої Т.П., Савченко В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовомОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні подружжя та визнання дійсним договору дарування квартири, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що за час перебування у шлюбі з ОСОБА_5 була придбана квартира АДРЕСА_1 та автомобіль «Шевролет Лачетті», номерний знак НОМЕР_1. Враховуючи, що зазначене майно було придбане подружжям за спільні кошти, з урахуванням поданих уточнень просив суд визнати за ним право власності на Ѕ частини вказаної квартири та автомобіля.

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом про визнання договору дарування квартири недійсним та скасування реєстрації права власності на неї, який ухвалою від 22 вересня 2015 року було об'єднано в одне провадження із позовом про поділ майна спільного майна подружжя.

У листопаді 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 та просили суд припинити право ОСОБА_4 на частку у спільному майні подружжя та визнати дійсним договір дарування спірної квартири, посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 належить тільки ОСОБА_5, яка самостійно сплачувала за її купівлю пайові внески, відповідач усе життя дбав тільки про себе та зловживав спиртними напоями

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано недійсним договір дарування квартири за адресою: АДРЕСА_1, укладений 06 серпня 2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_6 за записом №10700065 від 06 серпня 2015 року.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, припинивши право власності ОСОБА_5 на таку частину.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи, про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним договору дарування, скасування державної реєстрації права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні подружжя та визнання дійсним договору дарування квартири, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Попович О.В., Дербенцева Т.П., Савченко В.О.