Справа № 286/914/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2016 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

з участю представника позивача -

представника

органу опіки та піклування Стельмах Н.П.,

прокурора Ніконович Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом органу опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

Орган опіки та піклування Овруцької районної державної адміністрації звернувся до суду із позовною заявою і просить позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також стягнути з них аліменти на дітей, мотивуючи тим, що відповідачі ухиляються від виховання та утримання своїх неповнолітніх дітей. Вони не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток. Діти з 01.09.2011 навчалися в Ушомирській школі-інтернаті по заяві матері в зв'язку з скрутним матеріальним становищем. ОСОБА_3 навчається там і на даний час, а ОСОБА_2 зараз навчається в Овруцькому ліцеї. Дуже часто працівники служби у справах дітей райдержадміністрації самостійно забирали ОСОБА_3 на канікули, оскільки мати на прохання адміністрації не реагувала. Батьки неодноразово запрошувалися на засідання комісії з питань захисту прав дитини, де розглядалися питання про створення умов проживання для неповнолітніх дітей та роль батьків у вихованні дітей. Надавався термін для поліпшення житлово-побутових умов проживання та лікування батьків від алкогольної залежності. Однак, вони знехтували наданими порадами та рекомендаціями. Позбавлення їх батьківських прав буде відповідати інтересам дітей.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування і прокурор підтримали позовні вимоги.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися. ОСОБА_5 надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі (а.с.47). Позовні вимоги визнав. Щодо задоволення позову не заперечує. Одночасно, просить позбавити батьківських прав і ОСОБА_4, так як вона зловживає алкогольними напоями та веде аморальний спосіб життя. ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явилася, не повідомивши по причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, була повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. В судовому засіданні 15.07.2016 позовні вимоги не визнавала.

Вислухавши пояснення та думки представника органу опіки та піклування, прокурора, відповідачів, думку дитини, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

З копії свідоцтв про народження дитини серії НОМЕР_1 від 24.06.1999 (а.с.9) та серії НОМЕР_2 від 06.10.2004 (а.с.18) вбачається, що відповідачі є батьками дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 з 01.09.2014 навчається в професійно-технічному училищі №35 м. Овруча. Термін закінчення навчання 30.06.2017. Проживає разом зі своїм вітчимом - ОСОБА_6 в будинку останнього в с. Кирдани Овруцького району. Мати з ними не проживає з того часу, як він був в 6-му класі школи, тобто близько шести років. ОСОБА_3 з 01.09.2011 по даний час навчається в Ушомирській школі-інтернаті. Мати дитину на канікули своєчасно не забирає. В закладі її не відвідує, навчанням не цікавиться. На канікули, останні роки, її вже забирає брат - ОСОБА_2, відповідно в будинок їх вітчима.

Вказані обставини підтверджуються копіями: довідки професійно-технічного училища №35 м. Овруча №193 від 09.10.2014 (а.с.7), довідки Ушомирської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів №36 від 24.03.2016 (а.с. 25), акту обстеження сім'ї, яка перебуває в складних життєвих обставинах від 23.12. 2005 (а.с.19) та поясненнями сина відповідачів - ОСОБА_2, який вважає, що батьків необхідно позбавити батьківських прав, оскільки вони взагалі з ними не живуть та не допомагають ні в чому. Зазначив, що мати іноді може зайти в будинок до вітчима, з яким він проживає, та відповідно і сестра під час канікул, однак, ніколи нічого не приносить і їх життям не цікавиться. Навпаки, може щось взяти собі. Проживає вона зараз в м. Овручі по вул. Київській в співмешканця. Він з нею спілкувався незадовго до судового засідання, про яке їй відомо. З батьком вони взагалі не спілкуються.

Копії довідок виконавчого комітету Першотравневої селищної ради №№ 2249 та 2250 від 01.10.2012 свідчать, що ОСОБА_5 з 2011 року перебуває в місцях позбавлення волі. ОСОБА_4 з дітьми зареєстровані в АДРЕСА_1, але фактично в смт. Першотравневе не проживають з 2005 року (а.с.10).

Листи Кирданівської сільської ради від 17.03.2016 №77 та Овруцького районного відділу КВІ УДПС України в Житомирській області №1989 від 16.08.2016 підтверджують негативну характеристику відповідача - ОСОБА_4.

Орган опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав №02-25/597 від 06.04.2016, з якого вбачається, що діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з 01.09.2011 навчалися в Ушомирській школі-інтернаті по заяві матері в зв'язку з скрутним матеріальним становищем. ОСОБА_3 навчається там і на даний час, а ОСОБА_2 зараз навчається в Овруцькому ліцеї. Дуже часто працівники служби у справах дітей райдержадміністрації самостійно забирали ОСОБА_3 на канікули, оскільки мати на прохання адміністрації не реагувала. Батьки неодноразово запрошувалися на засідання комісії з питань захисту прав дитини, де розглядалися питання про створення умов проживання для неповнолітніх дітей та роль батьків у вихованні дітей. Надавався термін для поліпшення житлово-побутових умов проживання та лікування батьків від алкогольної залежності. Однак, вони знехтували наданими порадами та рекомендаціями. Дітьми взагалі не цікавляться. Проживають окремо від них. Відповідно орган опіки та піклування Овруцької райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх неповнолітніх дітей. (а.с.4-5).

Факт ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов'язків підтвердив в судовому засіданні 15.07.2016 і сам відповідач - ОСОБА_5, пояснення якого узгоджуються з поясненнями сина - ОСОБА_2 та матеріалами справи.

В п. 16 Постанови від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Аналізуючи всі обставини справи, надані докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, норми діючого законодавства, що їх регулюють, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 самоухилилися від виховання своїх дітей, свідомо нехтують своїми обов'язками, та враховуючи, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, які доводять факт ухилення їх від своїх обов'язків щодо виховання дітей та їх утримання, відповідно до ст. 164 СК України їх слід позбавити батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також стягнути аліменти на їх утримання.

Орган опіки та піклування від сплати судового збору звільнений на підставі п.14 ст.3 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. з кожного в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 196, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 батьківських прав щодо їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 аліменти на дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини їх заробітку (доходу) з кожного, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку на кожну з двох дітей, з 06.04.2016 і до 03.06.2017, тобто до досягнення ОСОБА_2 повноліття, а з 03.06.2017 до ІНФОРМАЦІЯ_2 тобто до досягнення ОСОБА_3 повноліття, в розмірі 1/8 частини їх заробітку (доходу) з кожного, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. з кожного в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Л. Гришковець