Провадження № 2/520/5720/16
УХВАЛА

30.11.2016 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Луняченко В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі- продажу дійсним та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі- продажу дійсним та визнання права власності, в якому просить визнати договір купівлі- продажу квартири №39 в будинку №3 по пр.-ту ак. Глушка у м.Одесі, загальною площею 47,6 кв.м, яка складається з двох кімнат житловою площею 29,2 кв.м, а також коридора, стінної шафи, ванної, туалету, кухні, укладений 30 вересня 1999 року на Одеській спеціалізованій товарній біржі за №99.09.-1591 між ОСОБА_4, діючою в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_6 дійсним та визнати за ним право власності на квартиру №39 в будинку №3 по пр.-ту ак. Глушка у м.Одесі загальною площею 47,6 кв.м, яка складається з двох кімнат житловою площею 29,2 кв.м, а також коридора, стінної шафи, ванної, туалету, кухні.

Зазначений позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням ст. ст. 119,120 ЦПК України тобто позивачем, як вбачається з матеріалів справи, суду не надано оригіналу квитанції про сплату судового збору, у звязку з чим позивачу слід надати суду оригінал квитанції про його оплату, або документально підтвердити пільги на звільнення від його сплати.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до абз. 2 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-УІ «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 121, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі- продажу дійсним та визнання права власності - залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність усунути недоліки в п`ятиденний строк з моменту отримання дійсної ухвали суду.

Роз'яснити ОСОБА_1, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включенні до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Луняченко В. О.