Справа № 404/3688/16-ц
Номер провадження 2-о/404/182/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Кіровоградський міський відділ державної реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Донецьк, Донецької Народної Республіки, для подальшої державної реєстрації смерті ОСОБА_3 в Кіровоградському міському відділ державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградські області та отримання свідоцтва про смерть.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є родичем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 138/2 від 23.01.2016 року, причиною смерті ОСОБА_3 є хронічна судинно-мозкова недостатність ІІІ ст. Оскільки місцем проживання та настання смерті померлої ОСОБА_3 є м. Донецьк, тому родичі померлої не мають права для звернення до органів РАЦС на території України для реєстрації смерті. Встановлення факту смерті необхідно для оформлення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 в Кіровоградському міському відділі державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та отримати документ свідоцтво про смерть.

Заявник в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник Кіровоградського міського відділу державної реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області в судове засідання не з'явився.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Судом встановлено, що згідно ксерокопії паспорту громадянина України ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року у с. Бараново Нікольського району Орловської області (а.с.5).

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 матір'ю ОСОБА_4, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року в м. Донецьк, записана ОСОБА_3 (а.с.12).

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 від 07.12.1991 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, якою після укладення шлюбу було взято прізвище ОСОБА_4Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 батьками ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 року в м. Донецьк, записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_9 року ОСОБА_3 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4, виданого Кіровським відділом записів актів цивільного стану м. Донецька Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки 30 січня 2016 року (а.с. 7).

Згідно до лікарського свідоцтва про смерть № 138/2 виданого Кіровським відділення Республіканського бюро судово-медичної експертизи, затвердженої Міністерством здоров'я Донецької народної республіки, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року від хронічної мозкової недостатності ІІІ ст., церебрального атеросклерозу з гіпертензією.

Після смерті бабусі заявник в травні 2016 року звернувся до міського відділу по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції у Кіровоградській області з метою отримання свідоцтва про смерть, однак йому було відмовлено через те, що державна реєстрація смерті відповідно до діючого законодавства проводиться на підставі медичного свідоцтва про смерть, за формою затвердженою наказом МОЗ України, а документи видані державними органами на окупованій території є недійсними і не створює правових наслідків.

Як встановлено, заявник має намір встановити факт смерті бабусі, оскільки це має юридичне значення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Згідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження, або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховної Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 11, 57- 60, 209, 212-214, 234, 235, 256-259, 257-1 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Кіровоградський міський відділ державної реєстрації смертей Головного управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка селища Бараново Нікольського району Орловської області, громадянка України, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року у м. Донецьк, Донецької області на тимчасово окупованій території України.

Допустити рішення до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда