Справа №481/1891/15-ц 29.06.2016 29.06.2016 29.06.2016
Провадження №22-ц/784/1493/16
Справа 481/1891/15-ц
Провадження № 22-ц/784/1493/16 Головуючий першої інстанції: Уманська О.В.
Категорія: 50 Доповідач апеляційного суду: Буренкова К.О.
У Х В А Л А

Іменем України

29 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання: Тищенком Л.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Новобузького районного суду від 26 квітня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 02 березня 2011 року Новобузький районним судом винесено судовий наказ, яким було стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 лютого 2011 року і до його повноліття.

Позивач зазначав, що з 01 вересня 2012 року син ОСОБА_4 за власним бажанням перейшов проживати до нього і знаходиться на його утриманні.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_3 просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментам на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, яка виникла за період з 01 вересня 2012 року по 17 травня 2013 року у розмірі 3038 грн. 25 коп.

Рішенням Новобузького районного суду від 26 квітня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Постановлено звільнити позивача від сплати заборгованості за аліментами, що виникла за період з 01 вересня 2012 року по 16 травня 2013 року у розмірі 3038 грн. 25 коп.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_3 в позові, посилаючись на помилковість висновків суду щодо наявності підстав для звільнення останнього від сплати заборгованості за аліментами.

Перевіривши матеріалами справи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити із таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України, яка відповідно до застережень, визначених ч. 5 ст. 194 СК України, регулює спірні правовідносини, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Із матеріалів справи вбачається, що згідно судового наказу Новобузького районного суду від 02 березня 2011 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, були стягнуті аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 08 лютого 2011 року і до повноліття дитини (а.с. 9).

Рішенням Новобузького районного суду від 05 червня 2013 року ОСОБА_3 звільнено від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, які були присуджені судовим наказом цього ж суду від 02 березня 2011 року. Рішення набрало законної сили з 17 червня 2013 року (а.с. 10 -11). Тобто, позивач звільнений від сплати аліментів з дня набранням цим рішенням законної сили, оскільки період звільнення від сплати аліментів в рішенні суду не зазначено.

Цим же рішенням суду першої інстанції постановлено стягувати щомісячно із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 17 травня 2013 року.

Із розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новобузького районного управління юстиції, видно, що заборгованість позивача по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2012 року по 17 травня 2013 року складає 3038 грн. 25 коп. (а.с. 7)

Мотивуючи свої вимоги за даним позовом, ОСОБА_3 посилався на те, що син ОСОБА_4 постійно проживає з ним та знаходиться на його утриманні з 01 вересня 2012 року. Факт постійного проживання неповнолітнього ОСОБА_5 з 01 вересня 2012 року з батьком ОСОБА_3 встановлено вказаним рішенням Новобузького районного суду від 05 червня 2013 року.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції на підставі ч. 3 ст. 197 СК України прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 за період з 01 вересня 2012 року по 17 травня 2013 року в розмірі 3038 грн. 25 коп.

Визначаючи кінцеву дату звільнення позивача від сплати аліментів, суд першої інстанції правильно виходив із змісту позовних вимог, що відповідає положенням ч.1 ст. 11 ЦПК України.

Апеляційна скарга не містить доводів, які спростовували б висновки суду.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скарги ОСОБА_2 відхилити, а рішення Новобузького районного суду від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: К.О. Буренкова

Судді: Т.З. Бондаренко

Т.В. Крамаренко