Справа №463/4412/15-ц
Провадження №2/463/382/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_3

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд -

встановив:

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 145 грн., моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у відповідності до укладеного між ним та відповідачем договору про надання послуги доступу до мережі Інтернет за технологією ADSL від 29.06.2014 року №21979960, відповідач зобовязаний надавати йому замовлені послуги цілодобово відповідно до вимог Закону України «Про телекомунікації» та інших нормативно-правових актів. Однак, зранку 28.05.2015 року його діти поскаржилися на відсутність Інтернету, а ввечері цього ж дня він особисто зясував, що зєднання з мережею Інтернет відсутнє. По телефону гарячої лінії оператор його повідомив, що дійсно зєднання з мережею Інтернет було відключене у звязку із неоплатою квитанції.

Вважає таке відключення відповідачем було здійснено неправомірно, оскільки усі послуги Укртелекому він оплачує опосередковано через банківську систему ПАТ Приватбанк. Однак ні туди, ні в будь-який інший спосіб, в порушення положень п.6.10 договору жодних попереджень із зазначенням кінцевого строку для оплати не надходило. Оскільки в результаті його наполегливих дзвінків, зєднання з Інтернетом було відновлено лише ввечері 29.05.2015 року, і внаслідок неправомірних дій відповідача його було на два дні відключено від Інтернету, а відтак вважає що відповідач повинен понести відповідальність передбачену п.6.13.2 договору у розмірі абонентної плати за весь період відключення.

Крім цього, вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у створенні складностей в організації його життя, оскільки через відєднання від мережі Інтернет протягом двох днів він з рідними не мав можливості поспілкуватися з родичами дружини, що проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, з якими вони звикли спілкуватися щовечора по скайпу. Крім цього він із сімєю були позбавлені можливості скористатися телевізором, переглянути щоденні новини, що створювало атмосферу «відірваності» від світу. Заподіяну моральну шкоду він оцінює в розмірі 5000 грн., а тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з аналогічних підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні відносно позову заперечила, вважає позовні вимоги безпідставними з огляду на таке. Вказала, що відповідно до укладених між сторонами договорів від 29.06.2014 року про надання телекомунікаційних послуг та надання послуги доступу до мережі Інтернет за технологією ADSL на платній основі, позивач зобовязався систематично, щомісячно не пізніше 20-го числа поточного місяця, оплатити отримані послуги на підставі рахунків Укртелекому, виставлених до 10- го числа поточного місяця, що настає за звітним. Протягом дії договору позивач належним чином виконував взяті на себе зобовязання, в той же час скарг з приводу неякісності наданих ними послуг від нього не надходило. Однак станом на 28.05.2015 року виникла заборгованість у позивача по оплаті послуг, оскільки позивачем не було оплачено рахунок за надані послуги у квітні 2015 року, який мав бути оплачено до 20.05.2005 року, у звязку із чим ними було скорочено перелік послуг, а саме заблоковано доступ до мережі Інтернет. При цьому звернула увагу, що припинення надання послуг не відбулося, оскільки інші послуги Укртелекомом у відповідності до умов договорів надавалися, у звязку із чим підстав для відшкодування шкоди на підставі п.6.13.2 договору не виникало. Крім цього зазначила, що Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг визначено, що до прав операторів належить скорочення переліку послуг, тимчасове припинення або припинення їх надання. При цьому умовами договору передбачено в яких випадках застосовуються ті чи інші обмеження. Вказала, що позивача було повідомлено про необхідність сплати боргу та про можливе призупинення послуг по телефону і смс повідомленням на його мобільний телефон, а також у кожному рахунку споживач попереджається про можливість призупинення послуг через утворення заборгованості. Крім цього, вважає, що своїми діями моральної шкоди позивачу не могли заподіяти, оскільки діяли в межах положень договорів та чинного законодавства, така є необґрунтованою, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши позивача в якості свідка, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд в задоволенні позову відмовляє з таких підстав.

Як вбачається із договору про надання телекомунікаційних послуг №21979960 від 29.06.2014 року (а.с.31-34) та договору про надання послуги доступу до мережі Інтернет за технологією ADSL №21979960 від 29.06.2014 року (а.с.3-8), укладених між ПАТ «Укртелеком» та ОСОБА_4, позивач користується послугами телекомунікаційного звязку та доступу до мережі Інтернет шляхом підключення до порту вузла Інтернет Укртелекому по абонентській лінії за допомогою обладнання ADSL, динамічної або постійної ІР-адреси, додаткових послуг, перелік яких затверджений додатками до договорів.

Позивач звернувся до суду із позовом з підстав того, що зранку 28.05.2015 року по вечір 29.05.2015 року йому безпідставно було припинено надання послуги доступу до мережі Інтернет, у звязку із чим вважає, що відповідач повинен понести відповідальність у вигляді матеріальної шкоди з підстав п.6.13.2 договору про надання послуги доступу до мережі Інтернет за технологією ADSL №21979960 від 29.06.2014, а також моральну шкоду.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однак, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з умов договору про надання послуги доступу до мережі Інтернет за технологією ADSL №21979960 від 29.06.2014 року (а.с.3-8), відповідач взяв на себе зобовязання надавати замовлені абонентом послуги цілодобово відповідно до вимог закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 11.04.2012 №295, та інших нормативно-правових актів, а позивач проводити оплату за надані послуги щомісяця до 20 числа поточного місяця на підставі рахунків Укртелекому, виставлених до 10 числа поточного місяця, що настає за звітним.

Дійсно п.6.13.2 вказаного договору сторонами передбачено, що Укртелеком несе перед абонентом за ненадання або неналежне надання послуг таку майнову відповідальність: за безпідставне відключення кінцевого обладнання у розмірі абонентної плати за весь період відключення.

При цьому ст.1 Закону України «Про телекомунікації» визначено, що кінцевим обладнанням являється обладнання, призначене для з'єднання з пунктом закінчення телекомунікаційної мережі з метою забезпечення доступу до телекомунікаційних послуг.

Тобто таким являється технічний пристрій, чи сукупність таких пристроїв, які забезпечують технічну можливість доступу споживача до телекомунікаційної мережі з метою надання доступу до телекомунікаційних послуг.

Однак, як зазначив у судовому засіданні позивач, що в період з 28.05.2015 року по 29.05.2015 року він був позбавлений доступу до мережі Інтернет через припинення надання таких послуг зі сторони надавача послуг ПАТ «Укртелеком», а не внаслідок відключення кінцевого обладнання за місцем надання послуг абоненту.

При цьому, представник відповідача ствердив, що позивачу внаслідок не оплати за попередній місяць було частково скорочено перелік послуг, що надавалися на підставі укладених договорів від 29.06.2014 року, а саме заблоковано доступ позивача до мережі Інтернет, окрім сайту Укртелекому.

Відтак суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог позивачем про відшкодування матеріальної шкоди внаслідок припинення надання послуг доступу до мережі Інтернет з підстав п.6.13.2 договору, як про це зазначає у позові позивач, незважаючи на порушення відповідачем положень п.6.10 договору і скорочення надання послуг раніше ніж через 10 днів після попередження, оскільки у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України позивачем не доведено перед судом жодними доказами, що внаслідок неправомірних дій відповідача 28.05.2015 року відбулося відключення кінцевого обладнання за місцем знаходження абонента. А тому в цій частині позовні вимоги слід відхилити за безпідставністю.

Також суд вважає безпідставною вимогу позивача про стягнення моральної шкоди з наступних підстав.

Дійсно ст. 23 ЦК України визначає загальні положення про можливість відшкодування моральної шкоди при наявності вини відповідача, а ст. 1167 ЦК України передбачає можливість відшкодування шкоди в позадоговірних (деліктних) правовідносинах.

Однак, в даному випадку позивачем заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок неналежного виконання зобовязань за договірними правовідносинами.

Положеннями ст. 611 ЦК України врегульовано, що в разі порушення договірного зобовязання, настають правові наслідки, в тому числі відшкодування моральної шкоди, встановлені договором або законом.

Однак, як положеннями укладеного між сторонами договору не передбачено відшкодування моральної шкоди відповідачем в разі порушення його умов.

За таких обставин, оскільки сторонами не передбачено можливості відшкодування моральної шкоди відповідачем у випадку порушення порядку та обєму надання послуг, і з вказаними умовами договору позивач погодилася на момент його підписання, а відтак вважати обґрунтованими посилання позивача щодо задоволення вимог по відшкодуванню моральної шкоди немає підстав. А тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 145 грн., моральної шкоди в розмірі 5000 грн. відмовити за безпідставністю вимог.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Львівської області в порядку та строки визначені ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Гирич С. В.