Справа №359/1611/16-ц
Провадження №2/359/960/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розір-вання шлюбу,

встановив:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 18 липня 2009 року сторони уклали шлюб. Позивач не бажає жити однією сімєю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб.

ОСОБА_1 не зявилась в судове засідання. Вона в позовній заяві (а.с.1) вказала, що просить розглянути цивільну справу в її відсутності.

Відповідач також не зявився в судове засідання, він неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи. Ці обставини підтверджуються рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.17-18, 20).

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дій-шов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 18 липня 2009 року сторони уклали шлюб, зареєстрований ВРАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис №251. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОК №083308 від 18 липня 2009 року (а.с.4).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлю-бу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтує-ться на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асам-блеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збе-реження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування ОСОБА_1 до шлюбу з відповідачем не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розір-вати.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держа-ви пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Встановлено, що на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору. Предявлений нею позов задоволе-ний.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 в дохід держави належить стягнути судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розір-вання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 18 липня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивіль-ного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис №251, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_3