ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/5263/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"20" вересня 2016 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ГОЛОДЕНКО К.В.

сторін:

представника позивачів ОСОБА_2

представника відповідача - 2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ДЕПАРТАМЕНТУ ( ЦЕНТР) НАДАННЯ АДМІНІСТРАТИВНИХ ПОСЛУГ ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ( КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду 25.05. 2016 року до ОСОБА_6., залучивши в якості співвідповідача Департамент ( центр) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради ( КМДА) про виселення. В ході судового засідання представник позивачів ОСОБА_2 , який діє за договором про надання правової допомоги від 23.05. 2016 року ( а.с. 48-49) змінили предмет позову та просили усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснивши суду , що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 в рівних долях .В 2010 році, за їх обопільною згодою, у вказаній квартирі було зареєстровано місце проживання родича (племінника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на час його навчання у Національному університеті фізичного виховання і спорту. В 2014 році ОСОБА_6 покинув навчання у вказаному навчальному закладі, на даний час, за їх інформацією, офіційно ніде не навчається і в квартирі АДРЕСА_1 не проживає вже два роки.В зв'язку з цим, вони неодноразово вимагали від ОСОБА_6 знятись з реєстрації місця проживання в їх квартирі АДРЕСА_1.Однак, Відповідач відмовляється в добровільному порядку знімати реєстрацію свого проживання в їх квартирі, вказуючи на те, що це не його проблеми.

Представник співвідповідача Департаменту ( центр) надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради ( КМДА) ОСОБА_3, який діє за довіреністю № 071-753 від 21.04. 2016 року покладався на вирішення суду .

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не прибув. повідомлений про розгляд справи через засоби масової інформації газету "Хрещатик " № 93( 4863 від 02.09. 2016 року, що у відповідності до вимог ст. 74-76 ЦПК України є належним повідомленням, а тому суд за згодою позивачів вважає за можливе провести розгляд справи у відповідності до вимог ст. 224-225 ЦПК України за наявністю доказів.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, представника співвідповідача -2 , вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що Квартира АДРЕСА_1 належить позивачам на праві приватної власності ( а.с.6).

На даний час в квартирі зареєстровані : позивачі, відповідач ОСОБА_6 ( а.с. 7)

Ст. 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.

Диспозиція ст. З Сімейного Кодексу України визначає , що сім'ю складають особи які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки .

Відповідач не с членом моєї родини, сторони не пов'язані спільним побутом, в них немає взаємних прав та обов'язків.

Стаття 317 Цивільного Кодексу України визначає що власникові належать права володіння . користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 391 Цивільного Кодексу України визначає .що власник майна має право вимагати усунення перешкод v здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частини 2 статті 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без повалених причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім'ї. Тому в даному випадку власник повинен звертатися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні правом власності, а не про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Проте, суд захищаючи права власності громадян, усуває перешкоди у користуванні цією власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч.2 ст.64, ч.4 ст.156 Житлового кодексу УРСР. з врахуванням категорійного апарату викладеного у п.6 рішення Конституційного суду України від 03.06.1999р. по справі №1-8/99, Відповідач не належить до членів сім'ї Позивачів.

Таким чином, за наявності заперечень власників квартири у ОСОБА_8 (Відповідача) відсутні правові підстави для проживання в АДРЕСА_1 і це свідчить про порушення ним прав власників квартири - Позивачів передбачених ч.І ст.317 Цивільного кодексу України.

При цьому, відповідно до абз.2 п.13 «Правових позицій щодо розгляду судами окремих категорій судових справ (Житлове право)» викладених в листі Верховного суду України від 26.05.2001р., сама по собі наявність прописки не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою.

Слід також зауважити, що відповідно до ч.І ст.60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачами надано суду належні докази свого права власності на квартиру АДРЕСА_1, заявлені ними, як власниками нерухомого майна, позовні вимоги повністю відповідають положенням ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі наведеного, ст. 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 3 - 11, 15, 57, 174, 213 -215, 224 - 226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ДЕПАРТАМЕНТУ ( ЦЕНТР) НАДАННЯ АДМІНІСТРАТИВНИХ ПОСЛУГ ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ( КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням , задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 власністю - квартирою АДРЕСА_1, шляхом визнання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_4 , судовий збір у сумі 551 ( п"ятсот п"ятдесят одну) гривню 20 копійок та витрати пов"язані з публікацією в газеті "Хрещатик" № 93 ( 4863) від 02.09. 2016 року у сумі 1 038 ( одна тисяча тридцять вісім) гривень 24 копійки, а разом 1 589 ( одна тисяча п"ятсот вісімдесят дев"ять) гривень 44 копійки.

Заочне рішення може бути переглянуто Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 22 вересня 2016 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК