У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення,

в с т а н о в и в:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 28 вересня 2007 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 86 280 доларів США на строк до 28 вересня 2027 року. З метою забезпечення виконання вказаного кредитного зобов'язання між ним та ОСОБА_3 21 жовтня 2007 року було укладено договір іпотеки, згідно з яким останній передав банку в іпотеку належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2009 року в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Ураховуючи викладене, та уточнивши позовні вимоги, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд виселити відповідачів з квартири, яка є предметом іпотеки.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 9 липня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Виселено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано. У задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального права, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначеного судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши вимоги ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР та ст. ст. 39, 40 Закону «Про іпотеку» дійшов до правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців із зазначеної квартири без надання їм іншого постійного житла, оскільки в іпотеку передано квартиру, яка була придбана не за рахунок отриманих кредитних коштів.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6 - 39 цс 15 від 18 березня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник