РІШЕННЯ

Іменем України

13.10.2016 року Франківський районний суд м.Львова в складі :головуючого

судді Гулієвої М.І.

При секретарі Жовнір Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу ,-

в с т а н о в и в

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення боргу, посилаючись на те, що вона 01.03.2013 року позичила два мільйони гривень ОСОБА_2, який зобов"язувався повернути борг до 01.09.2013 року. .Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення коштів, однак відповідач не реагує на її звернення. Просить стягнути суму боргу у розмірі 2000000 грн.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник відповідача позов визнав, пояснивши,що відповідач дійсно позичив кошти у ОСОБА_1,але по даний час їх не повернув , не заперечив щодо задоволення позову.

Відповідно до ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

У судовому засіданні встановлено,що 01.03.2013 р. позивачка позичила відповідачу гроші в сумі 2000000 грн., зазначену суму відповідач зобов"язувався повернути до 01 вересня 2013 року,що стверджується розпискою від 01.03.2013 р.

Однак, у визначені строки відповідач кошти не повернув.

Як вбачається із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, а саме стягнення боргу за договором позики від 01.03.2013 року у розмірі 2000000 грн. оскільки, судом встановлено, що відповідач в добровільному порядку не виконує умови укладеного договору.

Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України , з відповідача слід стягнути в користь держави судовий збір у розмірі-6890,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2000 000 (два мільйони) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 6890 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10днів з дня його проголошення.

Суддя М.І.Гулієва