Справа № 464/9993/15-ц
пр.№ 2-о/464/3/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт неправильності запису прізвища «Марусін» (ОСОБА_2) в актовому записі про смерть, складеного за №5596 від 5 жовтня 1993 року щодо померлого ОСОБА_3, де вірним вважати прізвище «Марусин» та внести зміни у вказаний актовий запис, де у графі відомості про померлу особу змінити прізвище з «Марусін» на «Марусин»; встановити факт неправильності актового запису про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4, складеного за № 4267 від 18 листопада 1978 року щодо прізвища нареченого до реєстрації шлюбу «Марусін» та чоловіка після реєстрації шлюбу «Марусин», та встановити факт неправильності актового запису щодо прізвища дружини «Марусіна», де правильним вважати прізвища нареченого «Марусин», чоловіка «Марусин», дружини «Марусина» та внести зміни до вказаного актового запису, де в графі прізвище нареченого змінити з «Марусін» на «Марусин», в графі прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка змінити з «Марусін» на «Марусин», прізвище після реєстрації шлюбу дружини змінити з «Марусіна» на «Марусина».

В обґрунтування заяви покликаються на те, що її чоловік ОСОБА_5 народився в м. Луга Ленінградської області Російської федерації. У актових записах про одруження між нею та ОСОБА_5 та про смерть ОСОБА_5 внаслідок неправильного перекладу прізвища російською «Марусин», прізвище на українську переклали як «Марусін», хоча вірним має бути «Марусин». Такого висновку щодо неправильності перекладу прізвища «Марусін-Марусин» дійшов Сихівський районний суд м. Львова у рішенні від 19.05.2010 року за позовом ОСОБА_6 (доньки позивача) про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі вказаного рішення, у актовий запис про народження ОСОБА_6 внесені зміни, а саме прізвища батьків вказано як «Марусин» та «Марусина». У свідоцтво про одруження та свідоцтво про смерть такі зміни не були внесені, що порушує її права.

В судове засідання заявник не з'явилась, від її представника ОСОБА_7 надійшло клопотання про можливість розгляду заяви у її відсутності та відсутності заявника, заяву підтримують, просять таку задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції не зявився. 02.02.2016 року на адресу суду надійшла заява керівника вказаного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_8, у якій просить розглядати вказану справу у відсутності представника, а тому на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Із свідоцтва про шлюб серії І-СГ №267337, виданого повторно 11 листопада 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №4267, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_4, після державної реєстрації прізвище чоловіка «Марусін», дружини «Марусіна» (а.с.6).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії ІІІ-СГ № 275090, виданим 05 жовтня 1993 року М/В ЗАГС м.Львова, актовий запис №5596, ОСОБА_3 помер 3 жовтня 1993 року (а.с.5).

Судом встановлено, що внаслідок неправильного перекладу з російської мови прізвища «Марусин» на українську «Марусін», у вказаних правовстановлюючих документах допущено помилки.

Так, експертним висновком №056/875-3 від 14 грудня 2013 року Українського бюро лінгвістичних експертиз встановлено, що записи прізвища Марусін/ОСОБА_3 (свідоцтво про шлюб, запис ОСОБА_3; свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_3), Марусин_Марусина (паспорт громадянина України, запис ОСОБА_1) та рос. ОСОБА_1/ОСОБА_1 (свідоцтво про укладення шлюбу, запис російською мовою ОСОБА_9, свідоцтво про народження, запис російською мовою ОСОБА_9) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними (а.с.9).

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 19.05.2010 року, заяву ОСОБА_6 задоволено та встановлено факт неправильності запису прізвища ОСОБА_6 та внесено зміни в актовий запис про її народження, де вважати вірним прізвище «Марусина», по-батькові «Євгенівна», прізвища її батьків «Марусин» та «Марусина» (а.с.8).

На підставі вказаного рішення, внесено зміни в актовий запис доньки заявника ОСОБА_6 про народження, а саме вказано прізвища батьків як «Марусин» та «Марусина» (а.с.7 копія свідоцтва про народження).

З копії правовстановлюючих документів заявника, а саме копії паспорту серії КВ №231857 та пенсійного посвідчення серіїААЕ №2889323, вбачається, що такі були видані ОСОБА_1, де її прізвище зазначено вірно (а.с.27-29).

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що зібраними по справі доказами стверджується факт неправильності запису прізвища «Марусін» та «Марусіна» у актовому записі про смерть, складеного за №5596 від 5 жовтня 1993 року щодо померлого ОСОБА_3 та актовому записі про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4, складеного за № 4267 від 18 листопада 1978 року, а тому в цій частині заяву слід задовольнити.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Відповідно до ст. 22 вказаного Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 вищевказаного Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, зокрема особи, щодо якої складено актовий запис.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 Закону правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері державної реєстрації актів цивільного стану.

На виконання вищевказаної норми були прийняті Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 N 96/5 (далі Правила).

Підпунктом 2.16.7 п. 2.16 Правил зазначено, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

З аналізу вищевказаних норм, суд приходить до переконання, що правовим наслідком встановлення факту неправильності в актових записах є внесення відповідних змін органом реєстрації у такі актові записи та спори щодо внесення таких змін розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а тому вимога щодо внесення змін у актовому записі про смерть, складеного за №5596 від 5 жовтня 1993 року щодо померлого ОСОБА_3 та актовому записі про шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_4, складеного за № 4267 від 18 листопада 1978 року, є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212 215, 256, 259 Цивільного-процесуального кодексу України,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Міський відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити частково.

Встановити факт неправильності запису прізвища «Марусін» в актовому записі про смерть №5596 від 5 жовтня 1993 року про смерть ОСОБА_3, де вірним вважати прізвище померлого - «Марусин».

Встановити факт неправильності запису прізвищ в актовому записі про шлюб №4267, від 18 листопада 1978 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, де вірним вважати прізвище нареченого «Марусин», прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка «Марусин», дружини «Марусина».

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Д.Ю. Теслюк