Справа №200/818/16-ц
Провадження №6/200/200/16
УХВАЛА

15 лютого 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 26.05.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана заява. В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 26.05.2015 року у справі №2064/2015 за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 стягнуто з боржника на користь БАНКУ заборгованість за кредитним договором № SAMDN3183 від 09.01.2013 року у розмірі 28 592 грн. 10 коп., який містив застереження про розгляд спірних правовідносин саме в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Дніпровський банківський Союз". Заявник просить скасувати вищевказане рішення третейського суду, оскільки розгляд вказаної справи не підвідомчий третейському суду відповідно до закону, як справа, що виникає у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

В судове засідання сторони не зявились, відповідно до ч.2 ст.389-4 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає судовому розгляду заяви, тому суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність сторін та відповідно до ст.197 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали заяви про скасування рішення третейського суду суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Згідно з п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди» (ч.1 ст. 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом №2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховний Суд України в постанові від 11.11.2015 року по справі № 6-1716цс15 зазначив, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 3 лютого 2011 року, який набрав чинності 12 березня 2011 року, виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб'єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.

А тому, незалежно від предмета і підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, на час розгляду справи в третейському суді (26 травня 2015 року) Закон України "Про третейські суди" містив заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), а ОСОБА_1Г, є споживачем послуг банку, спір виник щодо стягнення з нього заборгованості за кредитом, тому третейському суду в силу положень пункту 14 частини першої статті 6 цього Закону така справа не підвідомча, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Закону України «Про третейські суди», главою 1 розділу VII-I ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 26.05.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський банківський Союз" від 26.05.2015 року у справі №2064/2015 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення судом.

Особами, які не були присутні в судовому засіданні ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Т.Ю.Єлісєєва