Справа № 502/1774/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання - Кітреску О.М.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до

Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про встановлення факту належності та

визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області 11.08.2016 з позовом до Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно та на обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 28 липня 2012 року помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з права на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» с. Василівка Кілійського району Одеської області розміром 4,42 га в умовних кадастрових гектарах. Позивач прийняв спадщину після смерті батька, оскільки проживав разом з ним. Інші спадкоємці відсутні. Але відповідний сертифікат знаходиться у дуже пошкодженому стані і про його існування позивач взагалі не знав до липня 2016 року, коли випадково знайшов його у коморі серед купи брухту та паперу і частково зміг зясувати написи на ньому. Крім того, прізвище батька в сертифікаті помилково зазначене як «Кам'яненко». Таким чином, як зазначає позивач, правовстановлюючий документ на спадкове майно фактично відсутній, через що він не може його надати нотаріусу для отримання свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного позивач просив суд:

- встановити факт належності ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» с. Василівка Кілійського району Одеської області розміром 4,42 га в умовних кадастрових гектарах серії ОД № 018937, виданого головою Кілійської районної державної адміністрації 20 травня 1996 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 23.05.1996 року за № 828, - ОСОБА_2, померлому 28 липня 12012 року.

- визнати за ним право власності на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» с. Василівка згідно ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай) серії ОД № 018937, виданим головою Кілійської районної адміністрації 20 травня 1996 року та зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів 23.05.1996 року за спадщиною після смерті ОСОБА_2, померлого 28 липня 2012 року.

Після відкриття провадження у справі позивач в судове засідання не зявився; представник позивача ОСОБА_4 подав клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача, Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника сільської ради.

Зважаючи на те, що обидві сторони не прибули в судове засідання, розгляд справи проведено за відсутності сторін без фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засобом, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

З наданого позивачем ОСОБА_3 на право на земельну частку /пай/ серії ОД № 018937. неможливо встановити його зміст в звязку з явними ознаками на нього дії вологи /а.с. 3/.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 317467, виданого 07.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 256, ОСОБА_2 помер 28.07.2012 року в с. Василівка Кілійського району Одеської області /а.с. 4/.

В свідоцтві про народження серії ІІІ-ЖД № 298566, виданому 18.07.1981 року Василівською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 7, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 записано ОСОБА_2 та ОСОБА_5 /а.с. 5/.

Як вбачається з паспорту позивача, його місце проживання зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 30 квітня 1998 року /а.с. 6-7/.

Згідно довідки, виданої виконкомом Василівської сільської ради Кілійського району Одеської області за № 412 від 11.08.2016 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 28.07.2012 року, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, постійно до дня смерті. На день його смерті за вказаною адресою проживав та був зареєстрований син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 8/.

Як зазначено в листі Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 23.08.2016 року № 1419/01-16: після померлого 28 липня 2012 року ОСОБА_2 будь-які заяви від спадкоємців не надходили, спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися /а.с. 28/.

Як вбачається з листа Відділу Держгеокадастру у Кілійському районі одеської області від 21.09.2016 року № 14-1515-0.12-1816/2-16, - в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за порядковим № 828 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 018937 розміром 4,42 га в умовних кадастрових гектарах по КСП «Рассвет» Василівська сільська рада, Кілійського району Одеської області ОСОБА_6. Отримання вказаного сертифікату засвідчено в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) підписом /а. с. 38/.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Як вказано в ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як зазначено в ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При цьому згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як передбачено п.п. 3.21.-3.22. п. 3 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, - спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

З дослідженої в ході судового розгляду довідки судом встановлено, що позивач проживав зі своїм батьком до його смерті та заяви до нотаріальної контори про відмову від спадщини не подавав, що підтверджує факт прийняття ним спадщини відповідно до порядку, визначеного ч. 3 ст. 1268 ЦК України та п.п. 3.21.-3.22. п. 3 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - АТ) і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.96 р. відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу.

Як роз'яснено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ в порядку спадкування» від 16 травня 2013 року (п.3.5), у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Разом з тим, зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ вищезазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З досліджених доказів судом встановлено, що єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, є позивач, як спадкоємець першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України ,який прийняв спадщину в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Судом також встановлено, що в звязку з пошкодженням правовстановлюючого документу на спадкове майно та розбіжностями в написанні прізвища спадкодавця у відповідному правовстановлюючому документі на спадкове майно та актовому записі про смерть, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, в звязку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 1261 ЦК України, ст. ст. ст. 10, 11, 60, 209, 210, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» с. Василівка Кілійського району Одеської області розміром 4,42 га в умовних кадастрових гектарах серії ОД № 018937, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 20 травня 1996 року «Кам'яненко Дмитру Іллічу» та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 23.05.1996 року за порядковим за № 828, - ОСОБА_2, померлому 28 липня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» с. Василівка Кілійського району Одеської області розміром 4,42 га в умовних кадастрових гектарах згідно ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай) серії ОД № 018937, виданого Кілійською районною державною адміністрацією 20 травня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 23.05.1996 року за порядковим № 828, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 28.07.2012 року в с. Василівка Кілійського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_7