Справа №585/66/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 22-ц-/788/1099/16 Суддя-доповідач - Кононенко
22 вересня 2016 року м.Суми
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:
головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,
суддів - Дубровної В. В. , Бойка В. Б.
за участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
в с т а н о в и л а :
Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 21 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2016 року в частині відмови у зобовязанні відповідачів усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_2 і ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні земельною ділянкою та знести паркани, встановлені в межах земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га по вул. Щучки, 40 у м. Ромни Сумської області, кадастровий номер :05:015:0105.

В іншій частині рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2016 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в дольовому порядку на користь ОСОБА_1 компенсацію судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 121 грн. 80 коп., по 60 грн. 90 коп. з кожного та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 133 грн. 98 коп., по 66 грн. 99 коп. з кожного.

03 серпня 2016 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування їй за рахунок ОСОБА_2 і ОСОБА_3 витрат на правову допомогу та щодо відмови у стягненні з неї на користь ОСОБА_5 витрат на правову допомогу, які стягнув суд першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення заяви, колегія суддів вважає, що зазначена заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що при ухваленні рішення апеляційним судом питання відшкодування ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, які належать до судових витрат відповідно до ст. 79 ЦПК України, не вирішено, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Зі змісту ст. 79 ЦПК України слідує, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на правову допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що 12 січня 2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат ОСОБА_6 зобовязався надавати правову допомогу в підготовці позовної заяви та представляти інтереси позивача в суді (а.с. 20). Вартість послуг адвоката складає 3000 грн. (п. 2 договору).

Згідно з квитанцією №2 від 14 січня 2014 року, за надання правової допомоги в підготуванні до суду позовної заяви та представництво інтересів позивача в суді ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_1 3000 грн. (а.с. 21).

Ставити під сумнів проведення позивачем оплати послуг адвоката в рамках цієї цивільної справи у колегії суддів підстав немає.

Як розяснено в п. 47 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013).

Витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року №3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Адвокат ОСОБА_6 приймав участь в судових засіданнях в якості представника позивача: 26 січня 2015 року, тривалістю 2 год. 41 хв.; 26 лютого 2015 року, тривалістю 23 хв.; 18 березня 2015 року, тривалістю 25 хв.; 19 жовтня 2015 року, тривалістю 19 хв.; 22 грудня 2015 року, тривалістю 1 год. 06 хв.; 19 лютого 2016 року, тривалістю 6 хв.; 22 березня 2016 року, тривалістю 1 год.; 10 травня 2016 року, тривалістю 1 год. 33 хв., що підтверджується журналами судового засідання по справі (а.с. 43-44, 84, 99, 117-118, 134-135, 152, 167, 180-181).

Крім того, представником вчинялися і інші дії поза судовим засіданням з надання правової допомоги, а саме готувалася позовна заява, на що було витрачено 2 год. 30 хв. (а.с. 21).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року №4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Так, з матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_6 надавав ОСОБА_1 правову допомогу в період з січня 2015 року по 10 травня 2016 року.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі з 1 січня 1218 грн., з 1 вересня - 1378 грн.; у погодинному розмірі з 1 січня 07 грн. 30 коп., з 1 вересня - 8,29 грн.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі з 1 січня 1378 грн., з 1 травня 1450 грн.; у погодинному розмірі: з 1 січня - 8,29 грн., з 1 травня - 8,69 грн.

З вищенаведених норм закону слідує, що розмір компенсації витрат на правову допомогу при розгляді справи за одну годину роботи за період з 1 січня 2015 року по 1 вересня 2015 року не може перевищувати 487 грн. 20 коп. (1218 грн. х 40%) та бути нижчим 7 грн. 30 коп. За період з 1 вересня 2015 року по 1 травня 2016 року такий розмір компенсації не може перевищувати 551 грн. 20 коп. (1378 грн. х 40%) та бути нижчим 8 грн. 29 коп., а з 1 травня 2016 року не може перевищувати 580 грн. (1450 грн. х 40%) та бути нижчим 8 грн.69 коп.

За таких обставин, враховуючи характер спірних правовідносин, ступінь складності справи, граничний (максимальний) та мінімальний розміри компенсації витрат на правову допомогу у погодинному розмірі, а також, що позов ОСОБА_1 задоволено на 50%, виходячи з принципів розумності, виваженості і справедливості, колегія суддів вважає за необхідне визначити понесені та документально підтверджені витрати на правову допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 1500 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дольовому порядку на користь ОСОБА_1

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 предявила свої вимоги про зобовязання знести паркани і утримувати собаку поза межами земельної ділянки до ОСОБА_5, який у звязку з предявленням до нього позову поніс витрати на правову допомогу. В подальшому ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2015 року відповідач ОСОБА_5 був замінений на належних відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 травня 2016 року

стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 1500 грн. витрат на правову допомогу.

Заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відмову у стягненні з неї на користь ОСОБА_5 витрат на правову допомогу задоволенню не підлягає, оскільки при апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції в цій частині було залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дольовому порядку на користь ОСОБА_1 1500 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу, по 750 грн. з кожного.

Додаткове рішення набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді