Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШевченка В.М.,
суддів:Лакізи Г.П.,Скрипки А.А.
при секретарі:Покладі Д.В.,
за участю:представника позивача - Рожка С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент- Банк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

08 жовтня 2015 року ПАТ «Акцент Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 11031,30 грн. та судових витрат. В обґрунтуванні позову ПАТ»»Акцент -Банк» зазначав що відповідно до укладеного договору № А31JCC9НFF0002 від 29.08.2011 року ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 6800 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушенні вимог ст.ст. 526,527,530 ЦК України за якими зобов»язання повинні виконуватися належним чином, і в установлений строк відповідно до умов договору, відповідач свої зобов»язання належним чином не виконав, у зв»язку з чим має заборгованість в 35758,24 грн., з урахуванням рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10. 2014 року за яким з ОСОБА_6 на користь банку стягнуто 25728,43 грн., позивач просив задовольнити його вимоги про стягнення заборгованості.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Акцент Банк» заборгованість по пені за кредитним договором № А31JCC9НFF0002 від 29.08.2011 року в розмірі 1103 грн. 00 коп., стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Акцент Банк» 121 гргн.80 коп., у повернення сплачених судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішення, ПАТ «Акцент Банк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скачувати вищезазначене рішення та винести нове рішення, яким задовольнити вимоги ПАТ «Акцент Банк» в повному обсязі.

ПАТ «Акцент Банк» вважає рішення необґрунтованим, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Але судом не було застосовано жодної норми матеріального права, на підставі якої суд мав право та можливість зменшити розмір неустойки у даному випадку.

На думку ПАТ «Акцент Банк» суд при винесенні рішення не оговорив про законодавчу можливість зменшення розміру пені, та не зазначив з чого виходив зменшуючи суму заборгованості по пені саме до розміру 1103,00 грн.

Позивач вважає, що суд першої інстанції в частині відмови у стягненні пені у порушення ст.ст. 212-214, 303 ЦПК України не звернув уваги на те, що штраф та пеня настають при різних обставинах порушення зобов'язання зі сторони боржника, а тому є різними видами відповідальності за порушення зобов»язань боржником.

Відповідач відповідно до положень п.9ст.74 ЦПК України повідомлений про час і місце судового розгляду, до суду не з»явився, що відповідно до положень ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги матеріали справи, колегія суддів вважає що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно зі ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до укладеного договору № А31JCC9НFF0002 від 29.08.2011 року ОСОБА_6 отримав строковий кредит у розмірі 6800,00 грн. з 29.08.2011 року по 28.08.2012 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. п.5.1.5.4., договору при порушенні позичальником будь - якого із зобов»язань, передбачених заявою та п.п.3.22,3.2.3 даних Умов; Банк має право нараховувати, а Позичальник зобов»язується сплатити Банку пеню в розмірі 1,25 від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу, нарахування неустойки на випадок порушення зобов»язань, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов»язання повинно бути виконане Позичальником

Згідно з п.5.5 Договору, термін позовної давності по вимогам про встановлення кредиту, відсотків за користування кредитом винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.10.2014 року з відповідача була стягнута заборгованість станом на 14.08.2014 року в розмірі 25728,43 грн., а саме заборгованість за кредитом - 1957,43 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 0,89 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 347,39 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань - 21721,35 грн., штраф ( фіксована сума) - 500 грн. штраф (процентна складова) - 1201,35 грн.

Відповідач умови договору належним чином не виконував, зобов»язання його за договором не припинені, внаслідок чого станом на 25.09.2015 року виникла заборгованість в розмірі 35758,24 грн., яка як зазначено в позові ПАТ «Акцент Банк» складається з: заборгованість за кредитом - 1957,43 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 0,89 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 347,39 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 33452,53 грн.

Штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 501,49 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 5-6).

Як зазначив представник ПАТ «Акцент Банк» в засіданні апеляційного суду, змістом позовних вимог банку було: стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання(2305,71 грн.), за період з 15.08.2014 року по 25.09.2015 року розмір якої визначений при пред»явленні позову в 10029,81 грн., хоч в дійсності розмір неустойки є більшим, та штрафи нараховані відповідно до п.5.3 договору: 500 грн. штраф(фіксована частина) та 501,49 грн., штраф (процентна складова).

Відповідно до ч.3ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.3ст.351 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значено перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення для справи.

За змістом ч.3ст.549 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій(неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій(неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій(неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов»язання.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 цього Кодексу щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов»язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

При цьому положеннями статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Розмір заборгованості та штрафних санкцій(розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосовувати або не застосовувати ч.3ст.551 ЦК України,є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом, відповідно до п.п.1,2 ч.1ст.214 ЦПК України, є обов»язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором.

При цьому питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача неустойки на користь позивача застосував до спірних правовідносин положення ч.3ст.551 ЦК України, зменшивши розмір неустойки до 1103 грн., пославшись на те, що позивач ніяких збитків не отримує.

Однак суд не звернув уваги, що правовою підставою позову банку є покладення на ОСОБА_6 майнової відповідальності у зв»язку з порушенням відповідачем порушення цивільних прав (зобов»язання), що випливає із договору та заподіяння цим збитків позивачу.

Також враховуючи принцип цивільного права щодо свободи договорів і цим право особи визначати зміст договору на свій розсуд, без з»ясування волевиявлення відповідача до позову, суд першої інстанції не мав підстав зменшити розмір неустойки.

Колегія суддів вважає, що проводячи заочний розгляд справи, виходячи з предмету доказування у справі, наявності у справі лише доказів наданих позивачем, за відсутності відповідача не заслухавши його пояснень по суті спору без надання ним доказів, суд першої інстанції, всупереч вимогам статей 212,214 ЦПК України, необґрунтовано зменшив розмір неустойки до 1103 грн., не зазначивши обставин, що в розумінні частини третьої ст.551 ЦК України мають істотне значення для зменшення розміру неустойки, хоча зменшення розміру неустойки за рішенням суд можливе за наявності кількох умов, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ступінь виконання зобов»язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов»язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, тощо, і які підлягають доведенню сторонами спору.

Порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм процесуального права(статті 10,60 ЦПК України) та матеріального права (ч.3ст.551 ЦК України), не впливають на головний висновок суду першої інстанції, що у зв»язку з невиконанням ОСОБА_6 грошового зобов»язання, останній повинен відповідно до умов договору від 29.08.2011 року сплатити банку пеню.

Враховуючи вищенаведене, що у справі, відсутні умови за якими можливе зменшення розміру неустойки за рішенням суду, заочне рішення суду в частині визначення розміру заборгованості ОСОБА_6 по пені за кредитним договором №A31JCC9HFF0002 від 29.08.2011 року, необхідно змінити, збільшивши стягнення з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного Товариства «Акцент Банк» заборгованості по пені з 1103 грн. до 10029 грн.81 грн.

У зв»язку із збільшенням задоволення майнових вимог позивача, згідно з положеннями ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог, підлягає також зміні рішення суду в частині розподілу судових витрат, необхідно збільшити стягнення судового збору з відповідача на користь позивача з 121 грн. 80 коп. до 1107 грн.28 коп.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідача штрафу(фіксована частина)-500 грн., та штрафу (процентна складова)- 501,49 грн., що передбачені п.5.3 договору, виходячи з наступного.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно з положеннями ч.1ст.549 ЦК України неустойкою(штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Умовами спірного договору, а саме пунктом 5.1 передбачено застосування пені як виду цивільно - правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той же самий час, згідно з пунктом 5.3 кредитного договору сторонами передбачена сплати штрафів як виду цивільно - правової відповідальності за правопорушення - порушення позичальником строків платежу по будь-якому з грошових зобов»язань передбачених договором.

Враховуючи вищевикладене, та правову позицію Верховного Суду України у справі №6-2003 цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно з положеннями ст. 360-7 ЦПК України є обов»язковою для всіх судів України, штраф та пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, суд правильно відмовив в стягненні з відповідача штрафів передбачених п.5.3 договору, тому рішення суду в зазначеній частині необхідно залишити без змін.

Апеляційний суд вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, відповідно до положень ст.88 ЦПК України, вважає необхідним стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк»: 1218 грн. судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції, та 420 грн. витрат пов»язаних з публікацією в пресі оголошення про його виклик в суд.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, п.4 ч.1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк»- задовольнити частково.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 листопада 2015 року в частині визначення розміру заборгованості ОСОБА_6 по пені за кредитним договором №A31JCC9HFF0002 від 29.08.2011 року, та розподілу судових витрат змінити, збільшивши стягнення з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного Товариства «Акцент Банк»: заборгованості по пені з 1103 грн. до 10029 грн.81 грн., судового збору з 121грн.80 коп. до 1107грн.28 коп.

В іншій частині заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк»: 1218 грн. судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції, та 420 грн. витрат пов»язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: