Справа № 456/1897/16 Головуючий у 1 інстанції: Янко Б.Я.
Провадження № 22-ц/783/6807/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючий суддя Шумська Н.Л.

Судді: Левик Я.А., Шандра М.М.

секретар Бадівська О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено. Ухвалено про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідної категорії осіб, починаючи стягнення з 04.07.2016 року і до повноліття. дитини. Вирішено питання судових витрат.

Рішення скаржив відповідач ОСОБА_2, вважає його незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Скаргу мотивує тим, що є інвалідом дитинства, і отримувану пенсію, яку використовує для підтримки здоров»я та систематичного лікування, має на частковому утриманні непрацездатну матір з якою проживає. Звертає увагу суду на те, що позивач безпідставно посилається у позові на те, що дитина перебуває на її утриманні, не вказуючи при цьому з якого періоду дитина знаходиться на її утриманні і які суми вона витрачає на утримання дитини із своєї зарплати. Зазначає, що у вересні та жовтні висилав по 500 грн. на утримання дитини. Суд не врахував, що дитина проживала разом з відповідачем та відвідувала дитячий садок у м. Стрий. В цей період, саме він забезпечував дитину продуктами харчування, одягом, взуттям, оплачував дитячий садок та курси англійської мови. Вважає розмір ? аліментів на утримання дитини є завищеним, у звязку з чим просить рішення суду змінити з ? на 1/5 розміру стягуваних аліментів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить підстави для часткового задоволення апеляційної скарги і зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає , що рішення суду першої інстанції таким вимогам в повній мірі не відповідає.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення ст. 180, 182 СК України, за змістом яких батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 126928, видане Нижньостинавською сільською радою, Стрийського району, Львівської області, актовий запис № 1, копія якого наявна в матеріалах справи.

Від шлюбу у сторін по справі народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 270923, видане Нижньостинавською сільською радою, Стрийського району, Львівської області, актовий запис № 1, копія якого наявна в матеріалах справи.

Згоди щодо способу виконання батьками обовязку утримувати дитину сторонами не досягнуто.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється інвалідом дитинства третьої групи, отримує пенсію, а також має постійне місце роботи, а саме працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_6 Системс УА ГмбХ» та отримує щомісячно заробітну плату. Позивач працює там же і також отримує заробітну плату. Дані обставини сторони визнали.

Згідно даних, що містяться у матеріалах справи, дитина сторін зареєстрована із матірю в с. Н.Стинава Стрийського району по вул. Б.Хмельницького, 21а. Доказів того, що дитина повністю перебуває на утриманні своєї матері, матеріали справи не містять.

Як вбачається із матеріалів справи, протягом 01.06.2016 року по 30.06.2016 року ОСОБА_4, 06.04.2011 року відвідував дошкільний навчальний заклад №12 в м. Стрий, що стверджується довідкою, виданою ДНЗ №12 за №27 від. 27.07.2016 року. Згідно довідки ДНЗ (ясла-садок) №22 від 19.10.2016 року, ОСОБА_4 відвідує ДНЗ №22 «Весняночка», оплату за який здійснював ОСОБА_2 Із долучених до апеляційної скарги квитанції, убачається, що ОСОБА_2 серпні-жовтні 2016 року також здійснював грошовий переказ на імя ОСОБА_3 Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач в міру своєї можливості бере участь в утриманні своєї дитини. Тому мотиви рішення про те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги не ґрунтуються на матеріалах справи.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції визначаючи розмір стягуваних аліментів в ? частині його доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не врахував положення ст. ст. 182 СК України, а саме іншу обставини, які мають істотне значення для визначення розміру аліментів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи обов»язок батьків утримувати своїх неповнолітній дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» і роз»яснення, що містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати /доходів/, а також з врахуванням встановленого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати, колегія суддів вважає за необхідне вирішити про зміну рішення суду .

Крім того, судом не було враховано, що відповідач отримує інший дохід, він є пенсіонером по інвалідності, частка ? від його сукупного доходу становитиме понад 2000 грн. Враховуючи доходи обох батьків і можливість забезпечення утримання дитини обома батьками у рівних частинах, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів перевищує фінансові можливості батьків.

З врахуванням ст. 183 СК України, обґрунтованою буде сума до стягнення з відповідача, що відповідатиме 1/5 частці від усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка визнається відповідачем.

Однак колегія суддів відкидає доводи апеляційної скарги щодо зміни періоду стягнення аліментів, оскільки такі не ґрунтуються на дійсних обставинах справи та вимогах закону. Аліменти присуджуються з часу подання позовної заяви. Обставини, які б засвідчували необґрунтованість позову про стягнення аліментів відсутні. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від заборгованості, яка виникла з липня 2016 року по грудень 2016 року колегія вважає безпідставним та таким, що не узгоджується з положеннями вказаної статті, дані обставини не були предметом судового розгляду при ухвалення рішення про стягнення аліментів. Відповідач, який вважає, що є правові підстави для звільнення від сплати в зазначений період, він не позбавлений звернутись в суд окремо з таким позовом.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.2. ч.1 ст.307, п.3 ч.1.ст.309, ч.2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2016 року в частині визначення судом розміру стягуваних аліментів в розмір ? змінити та визначити такий в розмірі 1/5 від усіх видів доході щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді: