Справа №636/1543/16-ц
Провадження №2/636/1121/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дьоміної О.П.

за участю секретаря судового засідання Коваленко О.А.

відповідача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в особі представника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

12.05.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 79 087,39 грн. та понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати в сумі 1 378 грн. В обґрунтування позову посилався на наступне: ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 22.01.2007 року уклали кредитний договір №HAYWSE00000242, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», у звязку з чим змінено найменування банку, про що зазначено у п.1.1 Статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 06.04.2016 року має заборгованість 166 281,97 грн., яка складається з наступного:

-6 158,21 грн. - заборгованість за кредитом;

-50 318,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-1 080 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом;

- 108 725,68 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Від цієї суми заборгованості позивачем відрахована сума, у розмірі 87 194,58 грн., стягнення якої з відповідача на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" було здійснено рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2013 року, різниця становить 79 087,39 грн. Отже, заборгованість, яка підлягає стягненню становить 79 087,39 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов повністю підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 спочатку в судових засіданнях проти позову заперечував, посилався на те, що його батьки повністю виплатити наявну у нього перед банком заборгованість, але будь-яких доказів на підтвердження своїх посилань суду не надав. Під час розгляду справи 19.09.2016 року вимоги позивача визнав.

Згідно зі ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, передбачено ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача та відповідача, приходить до наступного:

Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Стаття 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Зі ст. 527 цього кодексу слідує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до укладеного договору №HAYWSE00000242 від 22.01.2007 року (а.с.6-7), банк надав відповідачу строковий кредит до 20.01.2009 року у розмірі 8 000 грн. на розвиток домашнього господарства зі сплатою відсотків за користування у розмірі 2,00% на місяць на суму залишку заборгованості по Кредиту і сплатою комісії щомісяця в період сплати в розмірі 1,50% від суми виданого кредиту (п.1.1 Договору).

Згідно п. 1.2 договору погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, який приймається з 22 по 26 число, позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі згідно графіку, визначеному даним пунктом договору. Для виконання цього договору банк відкриває позичальнику рахунок для погашення заборгованості, кредитний рахунок, рахунок по відсотках, рахунок для обліку комісії.

В забезпечення виконання зобовязань по договору позичальник надав банку в заставу майно, перелічене у п. 2.1. договору, в період дії договору майно залишається у користування відповідача.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що при порушення позичальником терміну повернення кредиту, позичальник зобовязується сплачувати банку відсотки за користування кредитом у розмірі 8,60% на місяць від суми залишку непогашеного кредиту. У разі невчасної сплати заборгованості по відсотках і комісії Банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню у розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач у порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. ст. 526, 1054 ЦК України, зобов'язання за вказаним договором порушив, у зв'язку з чим станом на 06.04.2016 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 166 281,97 грн., яка складається з наступного: 6 158,21 грн. - заборгованість за кредитом; 50 318,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 080,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 108 725,68 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.5).

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2013 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» стягнуто заборгованість за кредитним договором №HAYWSE00000242 від 22.01.2007 року у розмірі 87 194,58 грн. (а.с.4).

Зазначене рішення суду першої інстанції предявлялося до примусового виконання, але станом на теперішній час не виконане (а.с.33). Доказів того, що умови кредитної угоди від 22.01.2007 року за № HAYWSE00000242 виконані в повному обсязі, матеріали справи не містять.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

-2-

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Саме такі правові позиції містяться в постановах ВСУ від 31.08.2011 року у справі за №16/587-22/430 та від 01.11.2012 року у справі за №5011-32/5219-2012. Висновок ВСУ щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятий за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 355 цього кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові ВСУ, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках ВСУ, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Крім того, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Оскільки з часу ухвалення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська судового рішення від 09.12.2013 року правовідносини сторін кредитного договору не припинилися, тому вимоги банку в частині стягнення суми заборгованості у розмірі 79 087,39 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання.

Таким чином, належним виконанням зобовязань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобовязання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним відповідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Вищеприведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи, обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. З зазначених підстав з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 79 087,39 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 378,00 грн., оплата якого підтверджується платіжним дорученням (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», 526, 527, 530, 599, 611, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» в особі представника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №HAYWSE00000242 від 22.01.2007 року у розмірі 79 087 (сімдесят девять тисяч вісімдесят сім) грн. 39 коп. та судовий збір у сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) 00 грн. на рахунок 3111 МФО 305299, .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: