Справа №2/760/2697/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Кушнір С.І.

при секретарі - Беро В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну праву за позовом ОСОБА_1 до голови громадського об»єднання «Садівницьке об»єднання «Озірщина» ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 27.10.2015 р. звернулась до суду з позовом до голови громадського об»єднання «Садівницьке об»єднання «Озірщина» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на засіданні конференції членів ГО СО «Озірщина» делегат від Садового товариства «Здоров»я-2» ОСОБА_3 привселюдно почав ображати позивача наступними виразами: «ОСОБА_1 стара бабця, яка вижила з розуму, у неї почався старческий маразм. Я заявляю вам це, як лікар. Вона не може адекватно приймати рішення, їй потрібно не на конференції приймати участь, а знаходитися в медичному закладі спеціального призначення. У зв»язку з цим пропоную позбавити її права голосу і забрати мандат».

В свою чергу голова громадського об»єднання «Садівницьке об»єднання «Озірщина» ОСОБА_2 всупереч регламенту конференції та статуту поставив на голосування питання позбавлення мандату. Своїми діями відповідачі принизили позивача перед всіма членами ГО «СО «Озірщина» порушили право брати участь у роботі конференції, поширили недостовірну інформацію яка принижує честь та гідність як громадянина та ділову репутацію як голови правління СТ «КВАЗАР».

Внаслідок дій відповідачів завдано моральну шкоду, яка виразилась у моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, у зв»язку з тим, що була ображена та принижена в присутності багатьох осіб, вимушена була виправдовуватися перед ними. Позивачу завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює в 5000 грн.

Позивач просить зобов»язати відповідачів публічно у присутності всіх делегованих ІНФОРМАЦІЯ_1 на конференцію членів ГО «СО «Озірщина» вибачитися перед нею за нанесення образ та поширення недостовірної інформації.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти позову та пояснив, що ОСОБА_1 на конференції ІНФОРМАЦІЯ_1 порушувала порядок, виступала без надання головуючим слова, кидала репліки. Він запропонував поставити на голосування питання про позбавлення позивача мандата. Він як лікар висловив свою думку, що позивач своїми діями викликала до себе підозру особи, яка не відповідає за свої вчинки та дії. Це його особисте судження як лікаря , кандидата медичних наук.

Відповідач голова громадського об»єднання «Садівницьке об»єднання «Озірщина» ОСОБА_2 заперечував проти позову та пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 він як голова правління відкривав конференцію. Проводив конференцію головуючий ОСОБА_4, обраний з числа делегатів, а він звітував про роботу та відповідав на питання, що задавалися делегатами. Учасниками конференції було прийнято рішення не надавати слово делегатам, що мають заборгованість. Позивач ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати цільових внесків. Пропозицію ОСОБА_3 про позбавлення позивача мандату було поставлено на голосування головуючим на конференції ОСОБА_4, пропозиція отримала більшість голосів. Вимоги позивача є необґрунтованими, а факти наведені в позовній заяві не відповідають дійсності.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 3, 10 Конституції України честь та гідність людини визнаються в Україні одними з найвищих соціальних цінностей.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Відповідно ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконання своїх посадових (службових) обов"язків вважається юридична особа, у якій вона працює.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

В судовому засіданні, дослідивши звукозапис та відеозапис конференції, встановлено, що під час конференції ІНФОРМАЦІЯ_1 громадського об»єднання «Садівницьке об»єднання «Озірщина» делегат ОСОБА_3 запропонував поставити на голосування питання про позбавлення позивача мандата. Під час обгрунтовання зазначеної пропозиції ОСОБА_5 зазначив: «У нас конференцію роблять для двох чоловік, для ОСОБА_6 та ОСОБА_1. І не тільки конференції, а всі засідання ради садових товариств. Через то я пропоную конференції вилучити у них мандати та лишити права голосу. Вони буянять. Крім того старі люди, які можуть бути недієздатними, це я вже заявляю як лікар, тому що є ознаки хвороби. Через то недієздатні люди не мають права. Вони повинні бути ізольовані в певні лікувальні заклади».

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови № 27.02.2009 № 1" Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи " при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

В той же час, відповідно до частин 1, 2 ст. 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Згідно ст.10 Європейської конвенції про захист прав та основних свобод людини, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

З огляду на приписи ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їхньої відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проаналізувавши зміст виступу відповідача ОСОБА_3 на конференції ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приходить до висновку, що виступ відповідача несе в собі оціночні судження, критичну оцінку певних фактів, які в силу вимог ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту, оскільки вираження суб'єктивної думки і поглядів на певні події не можна перевірити на предмет їх дійсності.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до протоколу конференції ІНФОРМАЦІЯ_1 головуючим було обрано ОСОБА_4, який ставив на обговорення пропозицію ОСОБА_3 щодо позбавлення позивача мандату. Суд приходить до висновку, що вимоги до відповідача - голови громадського об»єднання «Садівницьке об»єднання «Озірщина» ОСОБА_2 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то вони є не обґрунтованими, з огляду на те, що вони є похідними від вимог про визнання недостовірною інформації які не підлягає задоволенню, позивачем не надано суду доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань або втрат немайнового характеру.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212 -215, 223, 294 ЦПК України, на підставі ст. 23, 270, 273, 277, 280, 299, 1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до голови громадського об»єднання «Садівницьке об»єднання «Озірщина» ОСОБА_2, ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кушнір С.І.