У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 18 лютого 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. вчинений виконавчий напис на договорі застави транспортного засобу № 50010434, укладеному 16 вересня 2013 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті»).

На підставі виконавчого напису звернуто стягнення на належний позивачці автомобіль марки «VOLKSWAFGEN SCIROCCO» номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

За заявою відповідача Відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва 27 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису та накладено арешт на вказаний автомобіль. Позивачка вважала вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки виписка з рахунку не підтверджує безспірний розмір заборгованості позивачки перед відповідачем, нотаріусу не надано первинний фінансовий документ, який підтверджує факт та розмір отриманих позивачем коштів. Крім того, надіслана позивачці вимога про дострокове повернення кредиту не містить підпису уповноваженої особи.

Просила визнати виконавчий напис, вчинений 18 лютого 2015 року приватним нотаріусом Хижняк А.М., зареєстрований у реєстрі за № 251 про звернення стягнення на автомобіль марки «VOLKSWAFGEN SCIROCCO» номер шасі (кузова рами) НОМЕР_2, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (у редакції, чинній до внесення змін згідно із Законом України від 22 вересня 2011 року № 3795-VІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо регулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг») звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому Законом, або в позасудовому порядку.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 не оспорювала наявність заборгованості та її розмір. Лише зазначала, що кредитний договір, вимога про повернення коштів та розрахунок не свідчать про безспірність вимог кредитора.

Суди обґрунтовано відмовили у позові згідно з вимогами ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», оскільки позивачка отримала вимогу про необхідність погашення боргу. Про це зазначено в ухвалі апеляційного суду, про що не заперечував представник ОСОБА_2 Позивачка протягом тридцяти днів вимогу банка не виконала. Нотаріусу були надані документи, що підтверджують безспірність заборгованості, тому він правомірно відповідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» вчинив виконавчий напис і звернув стягнення на предмет іпотеки.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ХижнякАндрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 січня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М.Ситнік