АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2015 року по справі за позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року позивач звернувся із позовом, в якому зазначив, що відповідач є власником і проживає у АДРЕСА_1, має заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги. Тому, з урахуванням сплачених відповідачем коштів, просив стягнути із відповідача 2049,88 грн. боргу по платі за утримання житла та оплаті за користування комунальними послугами за період з 01 жовтня 2006 року по 01 березня 2012 року, 586,05 грн. - індексу інфляції, 153,98 грн. - 3% річних, а також 243,60 грн. судового збору, справу розглянути за відсутності представника позивача. (а.с.1-7, 17)

Відповідач проти позову заперечував, просив застосувати строк позовної давності. (а.с.34)

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2015 року в задоволенні позову КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги відмовлено. (а.с.55, 57-59)

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким задовольнити позов. На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин та доказів, які викладені на обґрунтування заявленого позову та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову. (а.с.64-66)

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 підтримав скаргу і просив її задовольнити. ОСОБА_1 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково за наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу постачання-отримання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 вищезазначеного Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 18 вищевказаних Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником і проживає у АДРЕСА_1.(а.с. 4, 8)

Позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку, квартира АДРЕСА_1 в якому належить відповідачу, що підтверджується наданими до районного суду доказами.(а.с. 18-29, 86-89, 94-117)

Цих обставин, отримання від позивача наданих комунальних послуг та часткову оплату їх споживання із січня 2012 року відповідач не заперечував, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 638 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність між сторонами договірних правовідносин.(а.с. 46-51)

Відсутність письмового договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем, за умови фактичного споживання цих послуг, не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

За таких обставин висновок районного суду про відсутність підстав задоволення позову за відсутності між сторонами договірних правовідносин колегія суддів визнала помилковим.

Доказів погашення заборгованості за отримані житлово-комунальні у розмірі 2049,88 грн. за період з 01 жовтня 2006 року по 01 березня 2012 року, відповідач не надав, не встановлено таких і судом.

За наданими до суду квитанціями відповідач сплачував поточні щомісячні платежі за спожиті житлово-комунальні послуги, проте нараховану відповідачем заборгованість, у т.ч. частково, не сплачував.

Інших доказів сплати грошей за житлово-комунальні послуги у зазначені періоди або визнання нарахованої заборгованості за період з 01 жовтня 2006 року по 01 березня 2012 року до суду не надано.

У травні 2012 року позивачем подано заяву про видачу судового наказу, вказану заяву було задоволено та 28 травня 2012 року видано судовий наказ.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 вересня 2012 року за заявою ОСОБА_1 судовий наказ був скасований. (а.с. 5)

Відповідачем до районного суду подано письмову заяву в якій заявлено про застосування строку позовної давності ч. 3 ст. 267 ЦК України.(а.с.34)

За частинами першою, другою статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи, що судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває перебіг позовної давності.

Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території, надання житлово-комунальних послуг є грошовим зобов'язанням, у якому серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати від боржника сплатити гроші за надані послуги.

Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у частині другій статті 625 ЦК України.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року № 6-931цс15, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Отже подача позивачем у травні 2012 року заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перервала перебіг позовної давності. Із зазначеним позовом позивач звернувся у березні 2015 року.

Зважаючи на те, що сплата коштів за спожиті комунальні послуги є грошовим зобов'язанням і відповідач не сплачував або несвоєчасно сплачував гроші внаслідок чого утворилась заборгованість, остання нарахована позивачем наростаючим підсумком, колегія суддів частково погодилась із наведеним позивачем розрахунком в межах позовної давності і дійшла висновку про наявність підстав для стягнення 1528,53 грн. (2049.88 грн. - 521.35 грн. нарахованої заборгованості на 01 травня 2009 року) боргу по платі за утримання житла та оплаті за користування комунальними послугами за період з 01 травня 2009 року по 01 березня 2012 року, 397,64 грн. (586.05 грн. - 188.41 грн. боргу на 01 травня 2009 року) - індексу інфляції та 129.76 грн. (153,98 грн. - 24.22 грн. нарахованої заборгованості до 01 травня 2009 року) - 3% річних за вищевказаний період на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

На підставі ст. 88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача на користь позивача 243,60 грн. судового збору за розгляд справи районним судом та 267.96 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом сплата якого підтверджується квитанціями, що містяться в матеріалах справи. (а.с. 3, 71)

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 11 грудня 2015 року - скасувати.

Позов Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», код ЄДРПОУ - 31731838 задовольнити частково і стягнути на його користь із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- 1528(одна тисяча п'ятсот двадцять вісім) грн. 53 коп. боргу по платі за утримання житла та оплаті за користування комунальними послугами за період з 01 травня 2009 року по 01 березня 2012 року;

- 397(триста дев'яносто сім) грн. 64 коп. - індексу інфляції та 129 (сто двадцять дев'ять) грн. 76 коп. - 3% річних за вищевказаний період на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

В іншій частині позовних вимог Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району», код ЄДРПОУ - 31731838 - 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору за розгляд справи районним судом та 267 (двісті шістдесят сім) грн. 96 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

О.Ф.Мазурик

Справа № 22-ц/796/4862/2016

Унікальний номер 761/7114/15-ц

Головуючий у першій інстанції - ГуменюкА.І.

Доповідач Левенець Б.Б.