АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 753/19291/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/8358/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

30 червня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 7 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 7 квітня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 97 000 грн. матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 5000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 10000 грн. моральної шкоди.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, стягнути з нього на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 26 202,38 грн., вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у жовтні 2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 15 жовтня 2014 року біля перехрестя проспекту Ернста у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення автомобіля, під керуванням позивача ОСОБА_5, який належить позивачу ОСОБА_4, «Honda Accod» д.н.з. НОМЕР_1, з автомобілем «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_3

Внаслідок цього автомобілю позивача ОСОБА_4 було завдано технічних пошкоджень.

Дорожньо-транспортна пригода сталася за вини відповідача ОСОБА_3, що підтверджується вироком Солом'янського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року.

Страхова компанія «Уніка» сплатила позивачу ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн.

Згідно Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди від 27 жовтня 2014 року за № 87с/10/14, транспортному засобу позивача ОСОБА_4 було спричинено шкоду у розмірі 222 552 грн. 38 коп.

30 вересня 2015 року позивачем ОСОБА_4 було проведено відновлювальний ремонт свого авто, та на який було витрачено 143 790 грн.

Також зазначив, що ОСОБА_5 завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що позивач ОСОБА_4 отримав сильне моральне потрясіння, через те, що його єдина дитина, син, позивач ОСОБА_5 потрапив у ДТП, де отримав тілесні ушкодження.

У зв'язку з викладеним, з врахуванням уточненої позовної заяви, позивачі просили суд стягнути з відповідача по справі на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 97 790 грн. та моральну шкоду на користь ОСОБА_4 5 000 грн., а на користь ОСОБА_5 у розмірі 10000 грн., та судові витрати по справі.

Як вбачається з матеріалів справи, в результаті транспортної пригоди, що сталася 15 жовтня 2014 року біля перехрестя проспекту Ернста у м. Києві, за участю автомобілів «HondaAccord» д.н.з. НОМЕР_1, який належить позивачу ОСОБА_4 та перебував під керуванням позивача ОСОБА_5 та «Opel Astra» д.н.з. НОМЕР_4, що належить відповідачу, автомобіль позивача ОСОБА_4 зазнав значних ушкоджень, оскільки внаслідок порушення відповідачем п.п. 1.5, 2.3. «б», 4.2 ПДР України, останній здійснив зіткнення з автомобілем, власником якого є ОСОБА_4

Згідно вироку Солом'янського районного суду м. Києва від 16 липня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована відповідно Полісу № АІ/2130643 від 3.04.2014 року у СК «Уніка».

Згідно Звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ №87с/10/14 від 27 жовтня 2014 року, замовником якої була СК «Уніка», матеріальна шкода, завдана ОСОБА_4, складає 222 552 грн. 38 коп.

Згідно Звіту № 00154390 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля «Honda Accord»р.н. НОМЕР_1 від 31 серпня 2015 року, вартість об'єкту оцінки після ДТП складає 146 350 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 мав поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2130643 від 3 червня 2014 року, оформлений в СК «Уніка», позивачем ОСОБА_4 було отримано матеріальне відшкодування у розмірі 50 000 грн.

30 вересня 2015 року, позивачем ОСОБА_4 було проведено відновлювальний ремонт свого авто «Honda Accord»д.н.з. НОМЕР_1, на який було витрачено 143 790 грн., що підтверджується Актом №ОУ-0000002 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 серпня 2015 року, та товарними чеками №15/2 від 15 серпня 2015 року, та №30/14 від 30 вересня 2015 року.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 1167 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної або фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, що завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної, або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішені спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року № 4, порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регулюється ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який відповідно до ст. 8 ЦК України може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем проведено відновлювальний ремонт автомобіля за 143790 грн., що не перевищує вартості автомобіля на момент ДТП (222552 грн.), а тому не можна вважати автомобіль фізично знищеним, та врахував суму страхового відшкодування, сплаченого позивачу СК «Уніка» в розмірі 50000 грн.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, оскільки, як зазначено вище, судом першої інстанції не встановлено підстав вважати транспортний засіб позивача знищеним, так як витрати на ремонт транспортного засобу не перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не враховано вину у ДТП іншого учасника - ОСОБА_5, оскільки винним у вчинені ДТП визнано лише ОСОБА_3

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди ОСОБА_4 в розмірі 5000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що у ДТП потрапив його син, що пошкодженням автомобіля він був змушений змінити звичайний уклад свого життя, що призвело до моральних страждань.

Стягуючи з ОСОБА_3 моральну шкоду на користь ОСОБА_5 в розмірі 10000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що позивач, потрапивши у ДТП зазнав сильного психологічного стресу, отримав ушкодження у вигляді «забій лівого ліктьового суглоба.

Проте, з таким висновком суду повною мірою погодитись не можна.

Колегія суддів вважає, що при визначенні розміру моральної шкоди суд першої інстанції не в повній мірі врахував положення ст. 23 ЦК України, роз'яснення, що надані судам у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) № 4 «;Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зокрема не врахував засади справедливості, добросовісності та розумності.

За ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявність її вини.

Враховуючи положення ст.ст. 23, 1167 ЦК України, встановлені фактичні обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, виходячи з принципів розумності та справедливості, колегія суддів вважає за потрібне зменшити розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_4 до 1000 грн., ОСОБА_5 - до 1000 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Дарницького районного суду м. Києва від 7 квітня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмір 5000,00 грн. та в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 10000 грн. необхідно змінити, зменшивши розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню ОСОБА_4 з 5000 грн. до 1000 грн., ОСОБА_5 з 10000 грн. до 1000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 7 квітня 2016 року змінити, зменшивши розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 з 5 000 грн. до 1000 грн. та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 з 10000 грн. до 1000 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді