Справа № 588/991/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2016 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря Доля Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання права на закінчення приватизації земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання права на закінчення приватизації земельної ділянки, в якому зазначає, що 03.12.2000 року в с.Зарічне Тростянецького району Сумської області помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого залишилась спадщина у вигляді жилого будинку з надвірними побудовами, що розташований на приватизованій земельній ділянці, що знаходиться по вул.Вєдяєва, 4а в с.Зарічне Тростянецького району Сумської області. На випадок своєї смерті батько заповіту не залишав. Мати позивача - ОСОБА_4 померла 09.10.2000 року. Позивач як спадкоємець після смерті батьків прийняв спадщину та 15.03.2015 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Для оформлення спадщини у вигляді приватизованої земельної ділянки, що розташована по вул.Вєдяєва, 4а в с.Зарічне Тростянецького району Сумської області, позивач звернувся до нотаріальної контри, однак йому було відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії, оскільки відсутній державний акт на вказану земельну ділянку. Рішенням ОСОБА_2 сільської ради від 24.11.1993 року земельна ділянка за вищевказаною адресою була передана у приватну власність ОСОБА_3, який за життя не отримав державний акт. В інший спосіб позивач не може оформити свої спадкові права на земельну ділянку, тому, посилаючись на норми ст.529 ЦК України (1963 року) та ст.ст.1216,1217,1218,1225 ЦК України просить визнати за ним право на закінчення приватизації земельної ділянки та отримання на його імя правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку загальною площею 0,25 га, з яких 0,03 га для обслуговування жилого будинку та господарчих побудов, 0,22 га - для ведення особистого селянського господарства, що розташована по вул.Вєдяєва, 4 а в с.Зарічне Тростянецького району Сумської області.

Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, від представника надійшла письмова заява, де просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради у судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомний належним чином, надав до суду письмову заяву, де просить справу слухати у його відсутності, проти позову не заперечує.

Суд визнав за можливе розглянуть справу у відсутності сторін на підставі наданих доказів.

Встановлено, що батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.10).

Рішенням V сесії ХХІІ скликання ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Сумської області від 24 листопада 1993 року ОСОБА_3 передана безкоштовно у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства та індивідуального дачного будівництва по вул.Ведяєва, № 4а у с.Зарічне Тростянецького району Сумської області загальною площею 0,25 га, із якої 0,03 га для індивідуального житлового будівництва та 0,22 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с.8,9).

Відповідно до копії свідоцтв про смерть ОСОБА_4 померла 09.10.2000 року, ОСОБА_3 помер 03.12.2000 рок у с.Зарічне Тростянецького району Сумської області (а.с.10).

За інформацією зі Спадкового реєстру, довідки державного нотаріуса та копій свідоцтв про право на спадщину за законом встановлено - ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті своїх батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, отримав свідоцтва про право на спадщину на земельні частки (паї) 05.03.2015 р. після смерті матері та батька (а.с.11,37-40) .

Відповідно до довідки ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Сумської області встановлено, що після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина - приватизована земельна ділянка , розташована за адресою по вул. Вєдяєва,4а, Тростянецького району Сумської області площею 0,25 га, спадкоємцями є сини ОСОБА_5 та ОСОБА_1, останній зареєстрований разом зі спадкодавцем ( а.с.15).

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР 1963 р., яка діяла на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини.

Як зазначено у ч.2 ст.553 ЦК УРСР - вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу).

Стаття 548 ЦК УРСР передбачає, що для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як передбачено п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/13, відповідно до п.3.5 яких передбачено, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч.3 ст.116 ЗК України). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Відповідно до ЗУ «Про державний земельний кадастр» та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із ст.18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку по вул.Вєдяєва, 4а у с.Зарічне Тростянецького району Сумської області не був отриманий за життя ОСОБА_3, як особою, якій було передано вказану земельну ділянку у власність, то, відповідно позивач, як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_3 (ч.1 ст.529, ст.ст.549, 560 ЦК УРСР), який набув права власності на частину спадкового майна спадкодавця, набуває право на закінчення її приватизації та оформлення на своє імя правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку.

Крім того ОСОБА_2 сільська рада не заперечує проти задоволення вимог позивача, тому суд, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає, що позивач довів у суді свої позовні вимоги до у повному обсязі та його вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 209, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов задоволено повністю

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на закінчення приватизації та отримання на його імя правовстановлюючого документу на приватизовану земельну ділянку загальною площею 0,25 га, в тому числі 0,03 га для обслуговування жилого будинку і господарчих побудов та 0,22 га для ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 03.12.2000 року в с.Зарічне Тростянецького району Сумської області, та яка передавалася у приватну власність ОСОБА_3 згідно рішення V сесії ХХІІ скликання ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Сумської області від 24 листопада 1993 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С. Линник