Справа № 333/1411/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Ярошенко А.Г.

секретаря Мінаєва В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Запорізької міської ради про встановлення юридичного факту, визначення права власності на майно у порядку спадкування за законом.

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась позивач з позовом про встановлення юридичного факту, визначення права власності на майно у порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказала, що 30 січня 1998 року померла її двоюрідна сестра - ОСОБА_4. ОСОБА_4 у шлюбі ніколи не перебувала, дітей не мала. Після її смерті відкрилася спадщина на жилий будинок № 2 по вул.Снайперській у м.Запоріжжі, який належав їй на підставі договору купівлі-продажу від 05 серпня 1960 року. Після її смерті у будинку залишилася позивач і, таким чином, фактично і прийняла спадщину.

Померла була її сестрою, що підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження серія ЯЮ № 438380; свідоцтвом про народження її мами ОСОБА_5, серія V-УР234858, свідоцтвом про одруження її мами ОСОБА_5, серія ІII-УР № 638310; свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серія ЯУ № 931907; свідоцтвом про народження її спадкодавця - ОСОБА_6, серія ІV-УР № 227468; свідоцтвом про одруження мами спадкодавця ОСОБА_6, серія III-УР № 620879.

ОСОБА_6 померла 07.03.1997 року.

ЇЇ мама - ОСОБА_7 померла 14.04.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС № 142362

02.02.2016 року вона звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини після померлої.

05 лютого 2016 року нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної через відсутність у них з померлою родинних відносин, що діють право на спадкування.

Інших спадкоємців померлої немає.

З 1975 року вона проживала разом з сестрою, але не була зареєстрована, так як не дозволяв розмір житлової площі. Після добудови кімнати у 1989 році сестра зареєструвала її у своєму будинку і вони проживали разом з нею до часу її смерті.

З часу смерті сестри вона проживає у будинку, сплачує комунальні послуги, тобто, фактично виконує всі обов'язки та користуюся правами власника нерухомості, але оформити спадщину інакше, ніж у судовому порядку вона не може.

У звязку з вище викладеним звертається до суду з даною заявою.

Представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача позов визнала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Суд, вивчивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

30 січня 1998 року померла її двоюрідна сестра - ОСОБА_4.

Померла була її сестрою, що підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження серія ЯЮ № 438380; свідоцтвом про народження її мами ОСОБА_5, серія V-УР234858, свідоцтвом про одруження її мами ОСОБА_5, серія ІII-УР № 638310; свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серія ЯУ № 931907; свідоцтвом про народження її спадкодавця - ОСОБА_6, серія ІV-УР № 227468; свідоцтвом про одруження мами спадкодавця ОСОБА_6, серія III-УР № 620879. (а.с. 7-15)

02.02.2016 року вона звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини після померлої. 05 лютого 2016 року нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної через відсутність у них з померлою родинних відносин, що діють право на спадкування. (а.с. 16)

З 1975 року вона проживала разом з сестрою, але не була зареєстрована, так як не дозволяв розмір житлової площі. Після добудови кімнати у 1989 році сестра зареєструвала її у своєму будинку і вони проживали разом з нею до часу її смерті. (а.с. 6)

Згідно до ст. 234 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тому, спільного проживання ОСОБА_3, з двоюрідною сестрою, ОСОБА_4 є доведеним.

30 січня 1998 року померла її двоюрідна сестра - ОСОБА_4. ОСОБА_4 у шлюбі ніколи не перебувала, дітей не мала. Після її смерті відкрилася спадщина на жилий будинок № 2 по вул.Снайперській у м.Запоріжжі, який належав їй на підставі договору купівлі-продажу від 05 серпня 1960 року. Після її смерті у будинку залишилася позивач і, таким чином, фактично і прийняла спадщину.

ОСОБА_6 померла 07.03.1997 року.

ЇЇ мама - ОСОБА_7 померла 14.04.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ЖС № 142362

Інших спадкоємців померлої немає. Вище викладене підтверджується копією спадкової справи.

За змістом статті 524 ЦК Української РСР, який був чинним на час смерті спадкодавця, спадкоємство здійснювалося за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Отже, спадкоємством вважається перехід майна померлого (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) у порядку, передбаченому статтями 529 - 535 ЦК Української РСР.

Статтею 548 ЦК УРСР було передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння

спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем

відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Пунктами 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Відповідно до ст.1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином суд вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 208, 213-215 ЦПК, ст. 1264, 1277 ЦК України, ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Запорізької міської ради про встановлення юридичного факту, визначення права власності на майно у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_3, з двоюрідною сестрою, ОСОБА_4 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Снайперська, буд.2 з 23.06.1989 року.

Визнати ОСОБА_3, право власності на жилий будинок № 2 по вул. Снайперській у м.Запоріжжі у порядку спадкування за

законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 30 січня 1998 року.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області, через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко