Справа № 737/912/16-ц
Проваждення № 2-д/737/2/16
У Х В А Л А

22 вересня 2016 року смт. Куликівка
Суддя Куликівського районного суду Чернігівської області Іванець С.В., вивчивши судове доручення Сахновщинського районного суду Харківської області від 12 вересня 2016 року, винесене у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 12 вересня 2016 року, доручено Куликівському районному суду Чернігівської області допитати ОСОБА_2 , який перебуває на контрактній службі у військовій частині НОМЕР_1 смт. Десна Чернігівської області з таких питань чи визнає він позовні вимоги, якщо ні, то з яких підстав, чи згоден він сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , 2013 року народження та чи згоден він на розгляд справи за його відсутності.
Вивчивши дане доручення, приходжу до висновку про наявність підстав для його повернення без виконання, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 ЦПК України, судове доручення виконується у судовому засіданні за правилами, встановленими цим Кодексом. Суд повідомляє осіб, які беруть участь у справі, про час і місце засідання. Їхня присутність не є обов`язковою.
За змістом вказаної норми судове доручення щодо збирання доказів виконується компетентним судом в межах його територіальної підсудності.
Як вбачається з матеріалів доручення, місцем перебування відповідача ОСОБА_2 , зазначено смт.Десна Чернігівської області. Оскільки смт.Десна знаходиться на території Козелецького району Чернігівської області, виконання вказаного доручення має бути доручено Козелецькому районному суду Чернігівської області, який знаходиться в смт.Козелець Чернігівської області та має значну віддаленість від смт.Куликівка і Куликівський районний суд Чернігівської області не є тим компетентним судом, в межах територіальної підсудності якого перебуває відповідач.
Крім наведеного, згідно із змістом ч. 1 ст. 132 ЦПК України, суд, який розглядає справу доручає відповідному суду провести певні процесуальні дії саме в разі необхідності збирання доказів, якими відповідно статті 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Статтею 62 ЦПК України також передбачено, що сторони, треті особи та їхні представники за їх згодою можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи. Порядок допиту сторін, третіх осіб та їхніх представників як свідків передбачений ст. 184 ЦПК України.
Аналіз наведених норм чинного законодавства у їх сукупності дає можливість дійти висновку, що доручення Сахновщинського районного суду Харківської області про допит відповідача з питань чи визнає відповідач позовні вимоги, чи згоден сплачувати аліменти, та з приводу можливості провести розгляд справи без його участі, не є збиранням доказів, в розумінні ст. 132 ЦПК України та не входить у коло процесуальних дій, які можуть бути доручені відповідному суду.
Явка ОСОБА_2 до суду як відповідача, з огляду на положення ст.27 ЦПК України, є його правом, а не обов`язком.
Дії суду у разі неявки особи, яка бере участь у справі, передбачені ст. 169, 224-226 ЦПК України.
Враховуючи те, що відповідач не перебуває (не проживає) на території Куликівського району Чернігівської області, та з врахуванням наявних в розпорядженні суду документів, доручення Сахновщинського районного суду Харківської області, слід повернути без виконання, оскільки Куликівський районний суд Чернігівської області не є тим компетентним судом, в межах територіальної підсудності якого перебуває відповідач.
Згідно абзацу 5 п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року N 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в статті 293 ЦПК відповідно до буквального змісту кожного із пунктів.
На підставі викладеного та керуючись ст. 132, 209-210, 219, 223, 293, 294 ЦПК України,
Судове доручення Сахновщинського районного суду Харківської області від 12 вересня 2016 року, винесене у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - повернути без виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя С.В.Іванець