overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Номер провадження2-н/754/275/16
СУДОВИЙ НАКАЗ
02 вересня 2016 року м. Київ
Суддя Деснянського районного суду міста Києва Петріщева І.В., розглянувши заяву Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з боржників: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 3273,42 грн.; індексу інфляції у розмірі 165,01 грн.; трьох відсотків річних у розмірі 43,11 грн та 689,00 грн. судового збору.
У відповідності ст. 68 ЖК УРСР плата за комунальні послуги вноситься своєчасно.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином.
Перевіривши заяву про видачу судового наказу, додані до неї документи, керуючись ст.ст. 39, 95-99, 102, 103 ЦПК України, на підставі ст.ст. 322, 526 ЦК України, ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст.ст. 67, 68, 162 ЖК УРСР,
Стягнути солідарно на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" з боржників: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків під реєстраційним номером: НОМЕР_1; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків під реєстраційним номером: НОМЕР_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків під реєстраційним номером: НОМЕР_3; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків під реєстраційним номером: НОМЕР_4.
У разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання. Боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу може бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб. Якщо суд за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу прийняв ухвалу про залишення такої заяви без задоволення або змінив судовий наказ, то судовий наказ чи змінений судовий наказ набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судовий наказ чи змінений судовий наказ, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Петріщева І.В.
Провадження № 2-зз/225/6/2016
Справа № 225/1975/16-ц
УХВАЛА

25 березня 2016 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Челюбєєв Є.В., при розгляді заяви ОСОБА_1 про зняття арешту , -

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною вище заявою.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Із системного аналізу діючого цивільного процесуального законодавства України вбачається, що процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом на підставі предявлених заяв, які повинні бути оформлені з дотриманням вимог статей Цивільного процесуального кодексу України, передбачених для відповідної категорії справ. У разі відсутності таких вимог, застосовуються правила, викладенні у статтях 119 і 120 цього Кодексу.

Положення ст. 154 ЦПК України (заміна виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову) не містить конкретних вимог оформлення заяви про скасування заходів забезпечення позову, отже до поданої ОСОБА_1 заяви про зняття арешту наряду із ст. 154 ЦПК України повинні бути застосовані положення статей 119 і 120 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 119 ЦПК України заява подається в письмовій формі і повинна містити,

-найменування суду, до якого подається заява;

-імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі;

-зміст вимог;

-виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги;

-зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину;

-перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно ч. 5 ст. 154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Заявник (позивач) повинен додати до заяви (позовної заяви) її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч. 1 ст. 120 ЦПК України).

Отже, подана заява не відповідає цим вимогам.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України якщо позовну заяву подано без додержання вимог викладених у ст. 119 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, то позовна заява залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Ураховуючи викладене, заявнику ОСОБА_1 в строк наданий судом, необхідно самостійно усунути зазначені недоліки, а саме оформити заяву про зняття арешту у відповідності до вимог ст.ст. 119, 120 і 154 ЦПК України.

У разі не виправлення недоліків заява буде вважатися неподаною та повернена заявнику у відповідності зі ст. 121 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зняття арешту залишити без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити заявнику ОСОБА_1, що в разі не усунення недоліків заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Копію ухвали направити заявнику ОСОБА_1

Суддя:
У Х В А Л А

Іменем України

21 вересня 2016 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження квартирою та виселення із квартири,

в с т а н о в и в:

19.09.2016 року у провадження Деснянського районного суду міста Києва надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження квартирою та виселення із квартири.

Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, приходжу до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху у зв'язку із тим, що не відповідає вимогам статті 119 ЦПК України.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява має відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року в якому така заява подається до суду, що на день подання позивачем позову складає 551,20 грн.

Як вбачається із долучених до позовної заяви документів - позивач не зазначає доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування (щодо права власності на квартиру) та не сплатила судовий збір у розмірі 551,20 грн., а тому позовна заява має бути залишена без руху та позивачу надається строк необхідний для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України,

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження квартирою та виселення із квартири - залишити без руху.

Запропонувати позивачу не пізніше двох діб з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ухвалі недоліки, шляхом подання до канцелярії суду (м. Київ, пр.-т Маяковського, 5-в), оригіналу квитанції про сплачену суму судового збору - 551,20 грн., долучення або зазначення доказів, на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Деснянського

районного суду Н.Г.Таран
Номер провадження 2/754/4779/16
Справа №754/9504/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2016 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Журавської О.В.

за участю секретаря Лісовської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через протилежні погляди на сім'ю та шлюбні обов'язки. Спільне господарство не ведуть та проживають окремо з травня 2015 року. Від шлюбу дітей не мають.

Позивач у судове засідання не з'явилася, у позовній заяві зазначила про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 07 вересня 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1265 (а.с. 9).

Від шлюбу подружжя дітей не має.

Шлюбні відносини між подружжям не склались, через різні погляди на шлюб та сім'ю, втрату почуття любові один до одного, на момент розгляду справи в суді спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 62, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112-113 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 07 вересня 2012 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1265 - розірвати.

Змінити прізвище позивача «ОСОБА_1 на її дошлюбне прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:
23.09.2016 Справа № 756/8408/16-ц
Унікальний № 756/8408/16-ц
Справа № 2-во/756/121/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Васалатія К.А.

при секретарі Івченко В.П.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про виправлення описки у тексті ухвали суду від 27.07.2016 р., -

ВСТАНОВИВ:

Як вказано у заяві, ОСОБА_1 було подано до суду позов до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики грошових коштів. Разом з позовною заявою позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову, в якій було обґрунтовано необхідність вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на визначене майно відповідачів. Оболонський р/с м. Києва 27.07.2016 р. постановив ухвалу, якою задовольнив заяву позивача та наклав арешт на визначене майно.

Зі слів представника заявника, ним було виявлено описки, які містяться в мотивувальній та резолютивній частинах судового рішення, що стосується частини квартири та кому належить спірне майно. Тому просить суд виправити дані описки в ухвалі суду від 27.07.2016 р.

У судове засідання з'явився позивач ОСОБА_1, який з'ясувавши, що за заява розглядається судом вказав, що із даним представником буде розривати відношення у зв'язку із доп3щеними нею помилками в тексті заяви про забезпечення позову та заяві про виправлення описки.

Згідно ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні.

Тому суд керуючись ст. 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Виправити описку допущену судом у мотивувальній та резолютивній частині ухвали від 27.07.2016 р. вказавши у мотивувальній частині:

«Одночасно з позовною заявою позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на кв. № 35 загальною площею 50,3 кв.м. у будинку АДРЕСА_3, на нежитлову будівлю, яка знаходиться у АДРЕСА_4, загальною площею 77,5 кв.м., які належать ОСОБА_3 на праві приватної власності та накласти арешт на 1/3 частини АДРЕСА_5 Також накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4.».

Вказавши у резолютивній частині ухвали:

«Накласти арешт на АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1) на праві приватної власності, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Накласти арешт на 1/3 частини АДРЕСА_5, яка належить ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_2) на праві спільної сумісної власності, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5».

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя К.А. Васалатій
Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 324/1294/16 головуючий у 1-й інстанції Омельчук В.Є.
провадження № 22-ц/778/4209/16 суддя-доповідач Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Гончар М.С.,

за участю секретаря судового засідання Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на ухвалу судді Пологівського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про виплату одноразової грошової допомоги,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про виплату одноразової грошової допомоги.

Ухвалою судді Пологівського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2016 року відмовлено у відкритті провадження, оскільки заявлений позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесукального права, просить ухвалу судді скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, бо без вирішення питання про відкриття провадження у справі продовження її розгляду є неможливим.

З позовних вимог ОСОБА_2 слідує, що останій звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про виплату одноразової грошової допомоги без посилання у змісті позовних вимог на вимоги норм ЦПК та КАС України, що відповідно до вимог норм ст., ст. 119, 121 ЦПК України було підставою для залишення такого позову без руху для усунення вказаних недоліків.

Проте суддя на свій розсуд, посилаючись на вимоги норм п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, визначив, що заявлений позов подано в порядку цивільного судочинства і на цій підставі відмовив у відкритті провадження у цивільній справі,чим порушив порядок вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, відповідно до п.3 ст.312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст., ст. 307, 312, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Пологівського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2016 року у цій справі скасувати і матеріали справи направити до того ж суду для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді:
Справа № 459/2402/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.,

з участю: секретаря судових засідань Черник Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем. На обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 07.10.1995 року. Від шлюбу у них є двоє дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказує, що через часті суперечки фактично шлюбні стосунки між ними припинені, кожен із них має різні погляди на життя. Вважає, що їх шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе.

Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.10.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.09.2003 року.

Від подружнього життя у сторін є дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_2

Також зі змісту позовної заяви установлено, що від спільного проживання сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є повнолітньою.

Сімейне життя у сторін не склалося через різні погляди на життя, подружніх стосунків не підтримують, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 07.10.1995 року Явірською сільською радою Турківського району Львівської області, запис № 13 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 (п'ятсот п'ятдесят один),20 грн. сплаченого судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В. В. Грабовський
Провадження № 2/470/163/16
Справа № 470/311/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Орлової С.Ф.,

при секретарі Михалюк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому зазначив, що 28.10.2010 року було укладено кредитний договір № б/н за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. За умовами договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати комісію, пеню та штрафи на умовах, передбачених Договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, станом на 31.03.2016 року утворилась заборгованість в сумі 17208 грн. 95 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача та сплачений судовий збір в сумі 1378 грн.

З актового запису про смерть № 2 від 02 березня 2016 року складеного виконавчим комітетом Білокриницької сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо даного актового запису убачається, що ОСОБА_1 помер 01 березня 2016 року (а.с.39).

Згідно відповіді завідувача Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області слідує, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1 не заводилась (а.с.40).

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 206 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

З огляду на те, що ПАТ КБ «Приватбанк» не надало доказів правонаступництва після смерті ОСОБА_1, суд доходить висновку, що провадження у справі слід закрити.

За ч.3 ст.206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись п.6 ч.1 ст.206 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С. Ф. Орлова