АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Доповідач - Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_2 за участю заінтересованих осіб: Головного управління юстиції в особі Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, Київської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою за участю заінтересованої особи Головного управління юстиції у місті Києві в особі Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, який фактично знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Однак у правовстановлюючих документах зазначено вказану частину будинку за адресою: АДРЕСА_1. Через розбіжності в адресах заявник не може отримати свідоцтво про право на спадщину. У зв'язку з наведеним просила встановити факт знаходження жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 09 червня 2016 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Київську міську раду.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року у задоволені заяви ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник заявниці ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники заявниці підтримали апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця має можливість встановити вказаний факт іншим шляхом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він суперечить дійсним обставинам справи.

Відповідно до вимог частини 2 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 10, 12, 14-17).

Із матеріалів спадкової справи вбачається, що 07 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернулася в Одинадцяту київську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після померлої матері -ОСОБА_3 згідно заповіту.

Постановою від 24.04.2014 р. державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори було відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 10, 12, 14-17).

Разом з тим, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 25 жовтня 1997 року державним нотаріусом четвертої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 є власником Ѕ частини будинку АДРЕСА_1 (а.с. 93, 94).

Відповідно до інформаційного листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради від 30 жовтня 2015 року перелік вулиць столиці України, який міститься в офіційному довіднику «Вулиці міста Києва», затверджений рішенням Київської міської ради від 22 січня 2015 року за № 34/899, є вичерпним. Адреси домоволодінь, які обліковуються по АДРЕСА_1 слід вважати адресами домоволодінь по АДРЕСА_1 (а.с.6, 19).

Листами Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 23 жовтня 2015 року та від 09 листопада 2015 року, повідомлено, що відповідно до інформації, наданої КП «Дирекція управління та обслуговування житлового фонду Подільського району», будинок по АДРЕСА_1 знаходиться у частковій власності. Власником 1/2 частини даного домоволодіння є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 жовтня 1997 року. У 80-х роках 20 століття на місці АДРЕСА_1 прокладено нову АДРЕСА_1, рік найменування 1987. Згідно витягу Служби містобудівного кадастру, земельна ділянка рахується за адресою: АДРЕСА_1. На теперішній час вказане домоволодіння знаходиться у раніше зазначених межах, отже розташування приватного будинку АДРЕСА_1 можна вважати за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.7-8)

Згідно довідок Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 18 вересня 2015 року та від 28 березня 2013 року, адреса, яка зазначена у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, як АДРЕСА_1 і адреса, яка зазначена в технічному паспорті, АДРЕСА_1 відносяться до одного об'єкту нерухомого майна. Згідно інвентаризаційної справи адреса будинку: АДРЕСА_1, 17 (а.с. 9, 18).

Встановлення факту знаходження жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 необхідно заявнику для прийняття спадщини.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної рад віднесено прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою, що передбачає прийняття рішень про присвоєння адреси об'єктам нерухомого майна.

Так, розпорядженням № 1094 від 25 червня 2011 року виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про питання присвоєння поштової адреси об'єктам нерухомості у м.Києві» затверджено Тимчасовий порядок присвоєння поштової адреси об'єктам нерухомості у м.Києві».

Зазначеним Порядком визначено, що присвоєння поштової адреси здійснюється за заявою власника майна. До заяви про присвоєння поштової адреси в обов'язковому порядку додаються наступні документи: завірена в установленому порядку копія документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку чи право користування земельною ділянкою (при необхідності); копія правовстановлюючого документа на об'єкт нерухомого майна або сертифікат відповідності (для новозбудованих об'єктів).

Отже, відповідно до вказаного Тимчасового порядку звернутися з відповідним клопотанням про присвоєння об'єкту нерухомості поштової адреси має право виключно власник такого об'єкту нерухомого майна.

Як видно з доводів апеляційної скарги, заявниця не є власником вказаного майна, а тому позбавлена можливості звернутися із заявою про уточнення поштової адреси будинку й іншим шляхом встановити факт, що має юридичне значення, та отримати правовстановлюючі документи на будинок по АДРЕСА_1 у зв'язку з розбіжностями в зазначені адреси знаходження будинку.

Дані твердження заявниці матеріалами справи не спростовані.

За таких обставин, колегія суддів вважає заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтованою.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_2, встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: знаходження жилого будинку, адреса якого згідно правовстановлюючого документу: АДРЕСА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року скасувати та постановити нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: знаходження жилого будинку, адреса якого згідно правовстановлюючого документу: АДРЕСА_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили, шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: