АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Аналітичне Бюро Інновацій та Консалтингу», третя особа публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання недійсним договору на проведення незалежної оцінки майна та визнання недійсним звіту про незалежну оцінку нерухомого майна.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом, з урахуванням доповнень (а.с.61,62), до приватного підприємства «Аналітичне Бюро Інновацій та Консалтингу» (надалі - ПП «Аналітичне Бюро Інновацій та Консалтингу»), третя особа публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), про визнання недійсним договору на проведення незалежної оцінки майна та визнання недійсним звіту про незалежну оцінку нерухомого майна.

Зазначала, що у провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться цивільна справа № 490/10186/14-ц за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до неї про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

В процесі розгляду справи ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» долучено до матеріалів справи звіт про незалежну оцінку, здійснений ПП «Аналітичне Бюро Інновацій та Консалтингу», де встановлено, що підставою для проведення незалежної оцінки є договір на проведення незалежної оцінки майна №001-8/16 від 11березня 2016 року між ПП «АБІКОН» та АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Вказувала, що замовником оцінки було ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», разом з тим, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не є ні власником об'єкта оцінки, ні особою, якій належить цей об'єкт на законних підставах, ні особою, у якої цей об'єкт перебуває на законних підставах, оскільки оцінене майно не перебуває в іпотеці заявника, тобто ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не є стороною вказаного договору.

Просила визнати договір на проведення незалежної оцінки майна №001-8/16 від 11 березня 2016 року з ПП «АБІКОН» недійсним та застосувати наслідки недійсності правочину шляхом визнання недійсним звіту про незалежну оцінку 4/5 частини нежитлових приміщень, загальною площею 616,9 кв.м. (площа, що оцінюється 510,6 кв.м.), розташованих в підвалі та на першому поверсі житлового будинку за літ. А-4, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, складений 12 березня 2016 року ПП «Аналітичне Бюро Інновацій та Консалтингу».

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу, представника третьої особи, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, 11 травня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 66-07/МБ зі змінами та доповненнями, відповідно до умов якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» надало ОСОБА_2 грошові кошти на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності з лімітом максимальної заборгованості 950 000 дол. США та 2 020 000 грн., а ОСОБА_2 прийняла та зобов'язалась повернути кредит у повному обсязі до 10.05.2022 та сплатити за користування кредитом відсотки (а.с.63-66).

В свою чергу, в якості забезпечення своєчасного та повного виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків за кредитним договором, в іпотеку ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_2 передано майно, а саме: нежитлове приміщення по АДРЕСА_2, що складається з нежитлових приміщень підвалу, 1-го поверху, антресолі в літері А-4 (прим, з 99-1 по 99-35) загальною площею 510,60 кв.м. (а.с.67-68).

ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» долучено до матеріалів справи звіт про незалежну оцінку, здійснений ПП «Аналітичне Бюро Інновацій та Консалтингу», де зазначено, що підставою для проведення незалежної оцінки є договір на проведення незалежної оцінки майна № 001-8/16 від 11 березня 2016 між ПП «АБІКОН» та АТ «Банк «Фінанси та Кредит»(а.с.16-38).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції до справи долучено договір на проведення незалежної оцінки майна № 001-8/16 від 11 березня 2016 року, укладеного між приватним підприємством «Абікон» та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с.172-174).

Відмовляючи в задоволенні позову районний суд виходив з відсутності правових підстав до його задоволення.

Колегія суддів визнає зазначені висновки суду першої інстанції законними й обґрунтованими, остільки вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі доказів.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір на проведення незалежної оцінки майна № 001-8/16 від 11 березня 2016 року з ПП «АБІКОН» вчинений особою, яка не мала право на його підписання (ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), то такий є недійсним, і, відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а тому звіт, долучений до матеріалів справи в рамках розгляду справи за № 490/10186/14-ц, яка перебуває у провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва, також є недійсним - колегія суддів визнає безпідставними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», положення цього Закону поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні.

Відповідно до приписів ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», професійна оціночна діяльність (далі - оціночна діяльність) - діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна.

Оціночна діяльність може здійснюватися у таких формах, зокрема:

практична діяльність з оцінки майна, яка полягає у практичному виконанні оцінки майна та всіх процедур, пов'язаних з нею, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами з оцінки майна;

рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна;

Практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 вищевказаного Закону, оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 того ж Закону, оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Статтею 8 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено перелік обмежень щодо проведення оцінки майна та серед яких відсутня підстава щодо неможливості на укладення договору про оцінку нерухомого майна між Банком та оцінювачем на яке звертається стягнення у судовому порядку.

Отже, зважаючи на вищевикладене ОСОБА_2 не доведено суду порушення її прав чи обов'язків оскаржуваним договором та звітом.

Твердження апеляційної скарги про те, що висновок про вартість майна, отриманий в результаті оцінки, що складає 11 888 000 грн., є помилковим та не відповідає можливій ринковій ціні реалізації, сам звіт містить суттєві порушення вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджених постановою КМ України від 10 вересня 2003 року № 1440, у зв'язку з чим такий звіт має бути визнаний судом недійсним, колегія суддів оцінює критично.

З інформації, яка міститься в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 26 червня 2015 року убачається, що рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28 вересня 2012 року № 1015 нежитловим приміщенням по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2, які належать ОСОБА_2 надано нову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.150-152).

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28 вересня 2012 року № 1023 оформлено право власності на нежитлові приміщення загальною площею 616, 9 кв.м. в підвалі та на першому поверсі житлового будинку за літ. А-4, які розташовані по АДРЕСА_1, за ОСОБА_2

Вказане свідчить, що нежитлові приміщення об'єднані між собою, їм надано окрему адресу та зареєстровано право власності за позивачкою.

Окрім цього, зі змісту долученої в суді апеляційної інстанції копії рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 травня 2016 року убачається, що на підставі договору дарування від 14 жовтня 2015 року ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нежитлові приміщення загальною площею 646, 5 кв.м. , які розташовані по АДРЕСА_1 (а.с.153-158).

Отже, ОСОБА_2 не є власником майна, щодо якого було укладено договір на проведення незалежної оцінки та виготовлено звіт, а тому підстави для висновків про порушення оспорюваним договором й, відповідно, звітом, прав та законних інтересів позивачки, відсутні.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Районним судом з достатньою повнотою з'ясовано обставини справи, зібраним доказам дано належну правову оцінку.

Згідно частини 1 статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 757/14671/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14303/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Литвинова І.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.