УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Немировської О.В., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г., Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тельбін-Комфорт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території.

Свої вимоги обґрунтував тим, що починаючи з 01.04.2013 ОСББ «Тельбін-Комфорт» здійснює обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1.

Відповідач був інвестором будівництва трикімнатної квартири № 52 у вищевказаному будинку, яка була передана останньому за актом приймання - передачі від 30.04.2013.

Вказував, що ОСОБА_1 ухиляється від укладання договору з позивачем та не сплачує витрати на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.10.2015 становить 15 423,53 грн.

Відтак, з урахуванням в подальшому збільшення позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території на загальну суму 15 423, 53 грн. та судовий збір.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Тельбін-Комфорт» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 15 423, 53 грн., витрати від інфляційних процесів в сумі 5 576, 65 грн., 3 % річних в розмірі 568, 39 грн., всього 21 568, 57 грн. та 1 218 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Справа № 755/27259/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/11582/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Яровенко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Зазначав, що суд неповно з'ясував обставини щодо споживання відповідачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а відтак дійшов помилкового висновку про наявність зобов'язальних правовідносин між сторонами.

Вказував, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.12.2014 встановлено, що комунальні послуги з теплопостачання, постачання води та електроенергії неправомірно відключені позивачем у жовтні-листопаді 2013 року. У ОСББ «Тельбін-Комфорт» були відсутні правові підстави для не надання відповідачу комунальних послуг після прийняття на баланс вказаного будинку.

Наголошував, що позивачем не було надано доказів на підтвердження надання значної частини послуг, які входять до переліку типових послуг з обслуговування будинку, що свідчить про недоведеність обставин викладених позивачем.

Звертав увагу, що позивачем послуги з прибирання прибудинкової території та обслуговування внутрішньо будинкових мереж у другому кварталі 2013 року не надавалися, оскільки ОСББ не мало достатньої кількості працівників для належного надання таких послуг.

Посилаючись на вищевикладене, ОСОБА_1 просив рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач та його представник просили апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Представники позивача проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили скаргу відхилити з огляду на її безпідставність.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, будинок АДРЕСА_1 є новоствореним нерухомим майном, побудованим ТОВ «Київське будівельне підприємство №3» за генеральним договором, укладеним з Управителем Фонду фінансування будівництва - ПАТ «Банк Український Капітал».

ОСОБА_1 був інвестором будівництва трикімнатної квартири №52 у вищевказаному будинку на підставі договору про участь у Фонді фінансування будівництва від 20.09.2007 №18-1-52 (т. 1, а.с. 27-32).

30.04.2013 вказана квартира була передана ТОВ «Київське будівельне підприємство №3» ОСОБА_1, що підтверджується актом приймання передачі від 30.04.2013 б/н.

13.03.2014 відповідач зареєстрував право власності на вказану квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

20.03.2013 здійснено державну реєстрацію юридичної особи ОСББ «Тельбін-Комфорт», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серія АГ №220927 від 17.01.2014 .

29.03.2013 між ТОВ «Київське будівельне підприємство №3», як балансоутримувачем, та ОСББ «Тельбін-Комфорт» був укладений договір б/н про делегування господарсько-управлінських повноважень, відповідно до умов якого ТОВ «Київське будівельне підприємство №3» з 01.04.2013 передало права здійснення господарсько-управлінських повноважень щодо утримання будинку до ОСББ «Тельбін-Комфорт» для здійснення функцій з утримання та експлуатації будинку, а ОСББ «Тельбін-Комфорт» приступило до виконання вищевказаних функцій.

Правовідносини між ОСББ «Тельбін-Комфорт» та власниками квартир та нежитлових приміщень у вказаному будинку в період з початку обслуговування та до 10.09.2013 регулювалися тимчасовим договором на обслуговування і утримання будинку і прибудинкової території, затвердженим рішенням позачергових зборів членів ОСББ «Тельбін-Комфорт», оформленим протоколом №3 від 19.04.2013.

10.09.2103 рішенням позачергових зборів членів ОСББ «Тельбін-Комфорт», оформленим протоколом №7 від 10.09.2013, був затверджений постійний договір «Про надання житлово-комунальних послуг», якій діє на даний час.

Як вбачається з матеріалів справи, з урахуванням кошторисів ОСББ «Тельбін-Комфорт», розмір внеску за утримання будинку та прибудинкової території на початку обслуговування становив 2,981 грн. за 1 кв.м. та за період нарахування заборгованості відповідача змінювався двічі.

ОСББ «Тельбін-Комфорт» проводить нарахування плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за допомогою КП Головний інформаційний обчислювальний центр, яке надає ОСББ «Тельбін-Комфорт» послуги інформаційно-технологічного супроводження програмного комплексу в частині нарахувань за комунальні послуги та інших платежів на забезпечення статутної діяльності ОСББ на підставі договорів від 24.04.2013 №3413 та № 3414 від 31.10.2013.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що між ним та позивачем не виникло зобов'язальних відносин щодо надання та отримання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, посилаючись на рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.12.2014 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Тельбін-Комфорт» про захист прав споживача комунальних послуг, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі наявних в матеріалах справі доказів вбачаться фактичне надання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, в якому знаходиться квартира відповідача, а відповідачем не було надано доказів неотримання цих послуг або отримання не в повному обсязі. Суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем склалися фактичні правовідносини з приводу надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що породжують цивільні права та обов'язки.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 162 ЖК Української РСР плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов'язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об'єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів.

За змістом положень ст. 12, 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління неподільним та загальним майном житлового комплексу здійснює управитель шляхом: належної експлуатації житлового комплексу та забезпечення відповідних умов користування власним, неподільним та загальним майном власників; накопичення необхідних коштів на проведення поточних та капітальних ремонтів відповідно до законодавства; отримання відшкодування від винної особи за збитки, заподіяні майну, яке перебуває у нього на балансі, або своєчасного звернення до суду щодо відшкодування збитків у примусовому порядку.

Відносини власників приміщень і управителя регулюються договором між ними, який укладається на основі Типового договору, форму якого затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Крім того, пунктом 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених постановою Кабінету міністрів України № 45 від 24.01.2006 передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил.

Укладення договору між власником окремого приміщення у житловому комплексі та управителем є обов'язковим і не залежить від членства в об'єднанні, за винятком випадку, коли власник і управитель є однією особою. У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку.

Тобто, законодавством передбачений обов'язок відповідача укласти договір з обслуговуючою організацією та нести витрати по сплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території.

Разом з тим, за відсутністю укладеного договору, але фактичним виконанням сторонами істотних умов цього договору (надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території та прийняття цих послуг) договір між сторонами є укладеним.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконував свій обов'язок щодо утримання будинку та прибудинкової території, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Зокрема, всупереч доводам відповідача про те, що позивачем не надавалися послуги по утриманню будинку в період з квітня 2013 року по жовтень 2015 року, в матеріалах справи наявні: копія договору від 01.04.2013 №1/1970-К-13 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ), копія договору від 31.03.2013 № 14/13 про надання послуг по технічному обслуговуванню ліфтів (т. 1 а.с. 40-46), акти виконанних робіт за вказаними договорами (а.с. т. 1 а.с. 249-250, т. 2 а.с. 1-44), договір від 31.03.2013 №14/13 по технічному обслуговуванню ліфтового господарства та додаткова угода до нього, акти виконаних робіт за договором на обслуговування домофонної системи від 01.10.2013 №ТИЧ 18Б, акти виконаних робіт за договором про надання послуг по механізованому прибиранню снігу від 20.01.2014 №2-МП, акти виконаних робіт за договором про надання послуг по користуванню, чищенню, заміні покриття від 30.01.2014 №3500, акти виконаних робіт за договором про надання послуг з проведення державної повірки контрольно-вимірювальних пристроїв від 09.10.2014 №26, акти виконаних робіт за договором про надання послуг з проведення державної повірки приладу обліку теплової енергії від 22.10.2014 №21.

В судовому засіданні були оглянуті акти від 10.10.2013 про переукладення договорів про постачання електричної енергії без змін потужності, а також акт про невідключення споживача від надання послуг при розірванні договору за листом споживача.

Посилання ОСОБА_1 на те, що позивачем послуги з прибирання прибудинкової території та обслуговування внутрішньобудинкових мереж у другому кварталі 2013 року не надавалися, з огляду на те, що ОСББ не мало достатньої кількості працівників для належного надання таких послуг, є безпідставними, оскільки як вбачається з наданих позивачем актів виконаних робіт, забезпечення послуг з прибирання та обслуговування будинку та прибудинкової території здійснювалося відповідними організаціями за цивільно-правовими угодами.

Також судом першої інстанції правильно зазначено про те, що посилання відповідача на встановлені обставини в рішенні Апеляційного суду м. Києва від 26.12.2014 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Тельбін-Комфорт» про захист прав споживача комунальних послуг, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди не можуть бути прийняті до уваги, з огляду на те, що предметом даного спору є стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а не стягнення заборгованості за надання комунальних послуг з електро- тепло- водопостачання та водовідведення.

Послуги з утримання будинку та прибудинкової території надаються позивачем та споживаються співвласниками будинку, в тому числі й відповідачем, незалежно від того, чи реалізують вони своє право користування нерухомим майном, яке знаходиться у будинку, що обслуговується.

Таким чином, слід дійти висновку, що відповідач відповідно до положень ст. 322 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», зобов'язаний утримувати своє майно та виконувати рішення ОСББ, яким встановлено розмір внеску, що має сплачувати кожен співвласник на утримання будинку та прибудинкової території.

Твердження ОСОБА_1, що обов'язок по сплаті витрат на утримання будинку та прибудинкової території виникає не раніше моменту набуття права власності на квартиру, шляхом державної реєстрації права власності на квартиру, колегією суддів відхиляються, оскільки будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 було завершено та введено в експлуатацію 01.06.2012.

До реєстрації права власності на квартиру відповідач, як інвестор, який здійснив фінансування будівництва квартири, є власником майнових прав на квартиру. Він володіє квартирою, може користуватися нею після передачі її забудовником за актом приймання-передачі завершеного будівництвом об'єкта, а відповідно він зобов'язаний нести тягар утримання майна.

З огляду на викладене, вбачається, що відсутність договорів відповідача з ОСББ «Тельбін-Комфорт» на отримання послуг з утримання будинку та прибудинкової території

не звільняє ОСОБА_1 від обов'язку сплатити відповідачу заборгованість за вже надані послуги.

Враховуючи викладене, при встановленні обставин справи та ухваленні рішення, судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог, про що ухвалив відповідне рішення.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 308 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08 липня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: