РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4132/16-ц

пр. № 2/759/2860/16

11 жовтня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого- судді Петренко Н.О.

при секретарі Рагімовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Святошинський районний відділ в м. Києві Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про вселення в житлове приміщення

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2013р. Святошинським районним судом м. Києва було прийнято рішення за позовом ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_1. з квартири АДРЕСА_1. Позовні вимоги ОСОБА_2 грунтувалися на тому, що він придбав спірну квартиру на прилюдних торгах з реалізації арештованого нерухомого майна боржника та йому було видано свідоцтво 03.05.2012р. про право власності. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2015р. визнано недійсними: протокол від 17.04.2012р. про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна квартири АДРЕСА_1; акт від 27.04.2012р. про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна квартири АДРЕСА_1; свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане 03.05.2012р. на ім`я ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М. 03.12.2015р. Святошинським районним судом м. Києва задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2015р. Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУГУ МВС України у м. Києві, Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На даний час вказане рішення ніким не скасовано та є чинним. Відповідач не є власником квартири АДРЕСА_1 та не має права користуватися нею. Позивача було виселено незаконно, відповідач перебуває у спірній квартирі безпідставно та чинить перешкоди. Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з даного приміщення. Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ним право користування даною квартирою. Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, тому суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалив розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення по справі, проти чого не заперечує представник позивача.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник третьої особи Святошинського районного відділу в м. Києві Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Представник третьої особи Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про день та час слухання справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, направив до суду лист з проханням розглянути справу у відсутність представника.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 155 Житлового кодексу України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2013р. ОСОБА_1 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням та виселено з квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2015р. визнано недійсними: протокол від 17.04.2012р. проведення прилюдних торгів з реалізації майна - квартири АДРЕСА_1; акт від 27.04.2012р. про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1; свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого 03.05.2012р. на ім`я ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03.12.2012р. заяву ОСОБА_1 задоволено, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2013р. скасовано за нововиявленими обставинами та ухвалено нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУГУ МВС України у м. Києві, Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 22.10.2015р. рішення Апеляційного суду м. Києва від 23.06.2015р. залишено без змін.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача по справі підлягають задоволенню, а саме визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з даного приміщення. Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ним право користування даною квартирою. Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст. 155 ЖК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення з даного приміщення.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ним право користування даною квартирою.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, проживає: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, проживає: АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: