АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5326/15-ц 22-ц/774/617/К/16
Справа № 182/5326/15-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/617/К/16 Кобеляцька-Шаховал І. О.
Категорія № 27 (IV ) Доповідач Соколан Н. О.
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Соколан Н.О.,

суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П.

за участю: секретаря Петренко К. І.,

позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Бродько Анатолія Івановича

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та повернення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача та повернення коштів. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 10.05.2011 року рішенням Нікопольського міськрайоного суду по справі 2-о-96/11 визнано ОСОБА_4 безвісно відсутньою. В зв'язку із втратою годувальника на утримані позивача залишилась неповнолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", йому було призначено пенсію на неповнолітню дитину ОСОБА_5, у ПАТ КБ „Приватбанк" ним було відкрито пенсійну картку НОМЕР_1 для отримання зазначеної пенсії. В жовтні 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в м.Нікополі та Нікопольському районі був зроблений перерахунок за період з 01.02.2013 року по 31.09.2014 року та на пенсійну картку, відкриту в ПАТ КБ „Приватбанк" було зараховано пенсію у розмірі 21 479 грн. Коли він вирішив зняти кошти, кошти на картці були відсутні. Як повідомив відповідач, кошти були списані в зв'язку з існуванням простроченої заборгованості за договором № SAMDN8633, а тому зазначена сума коштів 06.10.2014 року була примусово перерахована на користь погашення боргу на кредитну картку.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, просив суд визнати незаконними дії ПАТ КБ „ПриватБанк" щодо списання з карткового рахунку НОМЕР_1 грошових коштів на погашення боргу за договором № SAMDN8633 та стягнути з ПАТ КБ „ПриватБанк" на користь нього безпідставно набуті грошові кошти в сумі 21 479 грн., які призначені та виділені з Державного бюджету на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 в зв'язку з втратою годувальника.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконними дії ПАТ КБ „ПриватБанк" щодо списання з карткового рахунку НОМЕР_1 грошових коштів на погашення боргу за договором № SAMDN8633.

Стягнуто з ПАТ КБ „ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 21 479 грн., які призначені та виділені з Державного бюджету на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 в зв'язку з втратою годувальника.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ „ПриватБанк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вважає, що суд першої інстанції не з?ясував всіх обставин справи та безпідставно не взяв до уваги, що відповідач правомірно, на підставі умов кредитного договору про надання банківських послуг від 17.06.2008 року і норм цивільного законодавства здійснив договірне списання з рахунку позивача коштів з метою виконання зобов'язань по кредитному договору.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні спору, судом першої інстанції встановлено, що 10.05.2011 року рішенням Нікопольського міськрайоного суду за заявою ОСОБА_2 визнано ОСОБА_4, з якою він перебував у фактичних шлюбних відносинах, безвісно відсутньою. Від фактичних шлюбних відносин у ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є неповнолітня донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. В зв'язку із втратою годувальника донька ОСОБА_5 залишилась на утриманні позивача. Відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", позивачу було призначено пенсію на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у зв'язку з втратою годувальника.

В ПАТ КБ «Приватбанк» позивачем на своє ім!я було відкрито пенсійну картку НОМЕР_1 для отримання пенсії, яка призначена на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 В жовтні 2014 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі був зроблений перерахунок за період з 01.02.2013 року по 31.09.2014 року та на пенсійну картку позивача, відкриту в ПАТ КБ „Приватбанк", було зараховано пенсію у розмірі 21 479,00 грн.

Коли позивач вирішив зняти кошти у розмірі 21 479,00 грн, кошти на картці були відсутні. Як повідомив відповідач, кошти були списані в зв'язку з існуванням простроченої заборгованості за договором № SAMDN8633, а тому зазначена сума коштів 06.10.2014 року була примусово перерахована на користь погашення боргу на кредитну картку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що дії відповідача суперечать чинному законодавству, оскільки в судовому засіданні не було доведено правомірність зняття грошових коштів - пенсії, призначеної у зв?язку з втратою годувальника на дитину ОСОБА_5, виділених з Державного бюджету на її утримання, на погашення боргу, який існує в зовсім іншої особи - позивача по справі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи с з наступного.

Відповідно до укладеного договору № б/н від 17.06.2008 року позивач отримав кредит у розмірі 500.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у договорі позивач підтвердив факт ознайомлення та погодження з умовами та правилами надання банківських послуг.

Рішенням від 28.03. 2014 року Нікопольського міжрайонного суду Дніпропетровської області з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.06.2008 року 20 474,44 грн. Рішення набрало законної сили і відповідно до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням по цивільній справі, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ.

Відповідно до ч.2 ст.1071 ЦК України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 2 ст. 1071 ЦК України грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, установлених договором між банком та клієнтом.

Відповідно до ст.. 26 закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник при укладені договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та /або третіх осіб.

Згідно п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21 січня 2004 року №22, списання договірне банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Згідно п.1.8 тієї ж Інструкції платники-фізичні особи мають право оформляти доручення про списання коштів зі своїх рахунків у довільній формі, погодженій у договорі з банком.

При укладанні кредитного договору, позивач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, якими встановлено, а саме: пунктом 5.6 (а.с. 46), що володілець картки доручає банку право списання з будь-якого рахунку, відкритого у банку, зокрема - з карткового рахунку, грошові кошти для здійснення платежів з метою повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Позивач ОСОБА_2 був ознайомлений з умовами договору та надав згоду на списання коштів з карткового рахунку для погашення заборгованості за користування кредитом, про що свідчить його підпис на договорі (а.с.38-39).

Зважаючи на викладене, колегія судів приходить до висновку про те, що при списанні грошових коштів банк діяв згідно положень Договору та вимог чинного законодавства., а тому підстави для визнання цих дій незаконними відсутні.

Таким чином колегія суддів вважає, що висновок суду не відповідає обставинам, які мають значення для вирішення спору, тому апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.,ст.303,307, ч.1 ст.309, 313,314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2016 року скасувати на ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та повернення коштів.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: