Справа № 203/85/16-ц
Провадження № 2/0203/364/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменка С.В.,

при секретарі Заярній А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», третя особи без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

04 січня 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся ОСОБА_1 з позовом ТОВ «Порше Мобіліті», третя особи без самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі звернення відповідача до третьої особи, 01 груд-ня 2015 року було вчинено виконавчий напис № 1783, відповідно до якого зобовязано звернути стягнення на транспортний засіб належний позивачу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус діяв протиправно та незаконно, а тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 01 грудня 2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 1783, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, судові витрати по справі стягнути з відповідача. (а.с.2-5)

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вказав, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства.

Позивач в судовому засіданні з доводами свого представника погоджувався, позов просив задовольнити. Зазначив, що кредит був погашений в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вказував, що у звязку з непогашенням позивачем в добровільному порядку кредитної заборгованості за додатковою угодою вони звернулись до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Крім того, відповідач подав заяву про стягнення з позивача судових витрат по справі.

Представник третьої особи без самостійних вимог в судове засідання не зявився, про місце час та розгляду справи повідомлялась належним чином. До суду був поданий відзив в якому зазначено, що виконавчий напис був вчинений у відповідності до законодавства. Позов просить розглянути за її відсутності. (Т.1 а.с.74-75).

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з такого.

15 травня 2012 року між ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 50004378. (а.с.29-31)

Відповідно до умов кредитного договору компанія зобовязалась надати позичальнику кредит в сумі 185 145,12 грн., що еквівалентно сумі кредиту 23 028,00 дол. США. Позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати і повернути кредит компанії в повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та інші платежі відповідно до умов договору. (а.с.29) Між позивачем та відповідачем був узгоджений графік погашення кредиту, відповідно до якого позивач зобовязався погашати тіло кредиту, сплачувати проценти за користування кредитом у терміни та в сумі передбаченій вказаним графіком, а саме не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. (а.с.31 на зв.-32)

22 травня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір застави транспортного засобу № 5004378 (а.с.33-35) Заставою за цим договором забезпечуються вимоги заставодержателя за кредитним договором № 50004378 від 15 травня 2012 року, укладеним між сторонами за яким заставодержатель видає заставодавцю кредит за кредитним договором в сумі 185 145,12 грн., що на день укладення кредитного договору складає еквівалент 23 028,00 дол. США, а заставодавець зобовязується використати його за цільовим призначенням та згідно зі встановленим строком використання, своєчасно сплачувати плату за користування кредитом (проценти за ставкою у розмірі 9,90% та комісії: разова комісія за переказ коштів 2,50% від суми кредиту та комісія за дострокове повернення 0% від суми повернення), а також своєчасно повернути кредит заставодержателю. Предмет застави є власність заставодавця, а саме автомобіль марки VOLKSWAGEN CC, номер кузова НОМЕР_1, держ. № НОМЕР_2, колір білий, рік 2012 (а.с.33)

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова уста-нова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст.531 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Розділом 3 кредитного договору передбачений порядок дострокового повернення кредиту, в якому визначено, що позичальник має право в будь-який час повернути достроково кредит у повному обсязі або у частині. (а.с.30)

Позивач в ході розгляду справи вказав, що скориставшись правом на дострокове погашення кредиту сплатив суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 185 145,12 грн. та відсотки в необхідному розмірі. Представник відповідача проти того, що позивачем було достроково повернуто кредитні кошти в розмірі визначеному кредитним договором не заперечував, проте вказав, що кошти за додатковою угодою позивачем не повернуті.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В матеріалах справи наявні фотокопії платіжних доручень та квитанцій у відповідності до яких позивач погасив суму кредитної заборгованості за кредитним договором № 50004378 від 15 травня 2012 року. (а.с.7-20). При цьому докази того, що позивачем погашена в повному обсязі заборгованість за додатковою угодою до кредитного договору суду не надані.

01 грудня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1783, за умовами якого приватним нотаріусом було зобовязано звернути стягнення на транспортний засіб: марки - VOLKSWAGEN, модель CC, номер кузова НОМЕР_1, держ. № НОМЕР_2, колір білий, рік випуску 2012, що належить на праві власності ОСОБА_1 За рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» за невиплачену в період суму з 16 березня 2015 року по 19 травня 2015 року заборгованість, станом на 19 травня 2015 року загальна сума заборгованості становить 105 215,88 грн. (а.с.135)

Так, відповідно до ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року(далі - Порядок) нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

При цьому судом відзначається, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов'язання та їх безспірність.

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

На підтвердження наявності заборгованості по договору, відповідач посилався на те, що 13 травня 2013 року між ТОВ «ПОРШЕ Мобіліті» та ОСОБА_1 був укладений договір про внесення змін, Додаткова угода № 1 до кредитного договору № 50004378 від 15 травня 2012 року, у відповідності до якої компанія зобовязалась надати позичальнику додаткову суму кредиту в сумі еквіваленту 5 130,64 дол. США, в українських гривнях, а позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати і повернути компанії суму додаткового кредиту в повному обсязі, а також сплатити проценти за його використання та інші платежі відповідно до умов кредитного договору, всіх додатків, що є його невідємними частинами, та цієї додаткової угоди. (а.с.128-134)

Позивач та його представник проти вказаних обставин заперечували, стверджували, що вказаний договір про внесення змін не укладали.

Суд відзначає, що жодних змін до договору застави транспортного засобу № 5004378 вказаною вище додатковою угодою не вносились, додаткові угоди до договору застави між сторонами не укладались. При цьому, виконавчий напис був здійснений на підставі наявної у позивача заборгованості по додатковій угоді, яка нотаріусу для вчинення виконавчого напису не надавалась. (а.с.98)

Слід зазначити, що договір застави не передбачав забезпечення зобовязань за додатковою угодою, лише за зобовязанням за кредитним договором в сумі 185 145,12 грн., яка була погашена позивачем.

Отже, спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Згідно ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж зазначені у вказаній статті, якщо такий спосіб передбачено законом. Згідно ч. 12 ст. 110 ЦПК України визначена підсудність судам справ про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, отже, законодавчо визначена можливість застосування відповідного способу захисту прав та інтересів.

За таких обставин виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 01 грудня 2015 року за реєстром № 1783 про звернення стягнення на рухоме майно: транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі судові витрати по справі, які складаються з 487,20 грн. судовий збір за предявлення позову, 275,60 грн. судовий збір за клопотання про забезпечення доказів, 275,60 грн. судовий збір за клопотання про забезпечення позову, що разом становить 1 038,40 грн. підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі.

У звязку з повним задоволенням позовних вимог, заява відповідача про відшкодування судових витрат по справі за рахунок позивача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 531, 599, 1054 ЦК України, ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1, 3.2 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 01 грудня 2015 року за реєстром № 1783 про звернення стягнення на рухоме майно: транспортний засіб VOLKSWAGEN, модель СС, номер шасі, кузова (рами) WVWZZZ3CZCE714288, рік випуску 2012, колір білий, реєстраційний № НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ МОБІЛІТІ», , місцезнаходження: 02152, м. Київ, просп. Павла Тичини, 1В на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (вул. Свєрдлова)АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 1 038 (Одна тисяча тридцять вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 24.05.2016 р.

Суддя С.В. Єдаменко