АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/1136/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1904/16Головуючий у 1-й інстанції Даценко В.М. Доповідач ап. інст. Акопян В. І.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Акопян В.І.,

суддів: Абрамова П.С., Лобова О.А.

при секретарі Маладиці Л.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «АК ГРУП» про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та видати відповідну довідку.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача- Акопян В.І.,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на відмову відповідача у видачі йому довідки щодо заробітної плати з врахуванням підзаконних актів 1986 року, просив зобов`язати відповідача провести перерахунок заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.07.1986 року по 31.08.1986 року з урахуванням нормативних документів 1986 року.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати та видати відповідну довідку відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, прохає рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Із матеріалів справи вбачається і було встановлено судом першої інстанції, що позивач з 10.08.1981року по 24.09.1992 року працював на підприємстві Лубенський завод «Комсомолець»(ППМБЗ «Комсомолець»).

В період із 01.06.1986 року по 02.09.1986 року він брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та після виконання робіт на ЧАЕС повернувся на попереднє місце роботи.

З 22.06.2011 року позивач отримав ІІ групу інвалідності та йому була призначена пенсія як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на пільгових умовах. У січні 2014 року позивачу стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, йому не були враховані підзаконні акти 1986 року.

Згідно архівної довідки позивач проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , яка з 09.06.1986 року по 17.06.1986 рік була дислокована в с.Сувіди, а з 18.06.1986 по 02.09.1986 року в с.Цейлуки, що не відносяться до зони № 3. З 18.06.1986 року по 01.09.1986 року позивач у складі в/ч НОМЕР_1 здійснював виїзди до зони № 3, де виконував роботи.

В судовому засіданні сторони прийшли до спільного висновку, що при видачі довідки ОСОБА_1 відповідач вказав розмір заробітної плати з урахуванням підвищення заробітної плати на 100% та подвоєної оплати у вихідні дні.

Спірним питанням залишилось питання про застосування коефіцієнту кратності 4 за перебування в зоні №3 ЧАЕС.

В архівній довідці від 03.02 2012 року зазначено, що за період з 18.06.86 по 01.09.86 команди військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 (позивач знаходився в цій частині) виконували роботи в зоні №3, виїзди особистого складу військовослужбовців в зону ЧАЕС в наказах відображено кількісно, поіменні списки відсутні, тобто в довідці не відображені виїзди та кількість годин, які позивач перебував в зоні № 3. Інших доказів на підтвердження кількості годин, проведених в зоні № 3, позивачем не надано.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 місцевий суд вказав, що первинними документами не підтверджено право позивача на нарахування йому заробітної плати, виходячи з заявленої ним кількості годин та днів роботи в зоні №3 та, відповідно, для застосування 4-кратного розміру за фактично відпрацьований час по ліквідації аварії на ЧАЕС.

З даним висновком місцевого суду погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадян із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Порядок оплати військовозобов`язаних, призваних на військові збори за час знаходження на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у той період регулювався спеціальними нормативно-правовими актами: Законом СРСР «Про військовий обов`язок», Постановою ЦК КПСС, Президії ВР СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції», Постановою РМ УРСР, Української РРПС від 10.06.1986 року № 207-7 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню навколишнього середовища», Постановою Держкомітету СРСР з праці і соціальних питань та Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року №153/10-43, Розпорядженням РМ СРСР від 17 травня 1986 року №964-рс, Розпорядженням РС СРСР від 23 травня 1986 року, згідно яких за цими особами за місцем роботи зберігався середній заробіток, належало до сплати 100% тарифної ставки, кратність та премія у розмірі до 60% у порядку встановленому на підприємстві, установі, організації.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати № 964рс від 17 травня 1986 року з метою прискорення робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС дозволено керівникам міністерств і відомств, які приймають участь у ліквідації аварії, за погодженням з головою державної комісії проводити у виняткових випадках оплату праці працівників, зайнятих на вказаних роботах в 111 зоні опасності в п`ятикратному розмірі у порівнянні з встановленими діючим законодавством нормами, по 11 зоні - в чотирьох кратному розмірі і в 1 зоні - в трьохкратному розмірі.

Відповідно до ст.49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про роботу на даному підприємстві, установі, організації з зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року було затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким визначено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого часу (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у ІІІ зоні - 5, ІІ - 4, І - 3). При цьому, в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Однак, Постановою ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 (постанова Ради Міністрів УРСР від 08 травня 1986 року № 168) було надано керівникам підприємств і організацій право, а не обов`язок проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, по підвищених до 100 % тарифних ставках і посадових окладах, які встановлювались з урахуванням складності і терміновості робіт.

Рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.1, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.І. Акопян

Судді П.С.Абрамов

О.А.Лобов

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян