У Х В А Л А

іменем україни

17 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Гончара В. П., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т.П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Каховського колективного торговельного виробничого підприємства «Меліоратор» до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_3, про відшкодування вартості майна та визнання договору купівлі-продажу недійсним, за касаційною скаргою Каховського колективного торговельного виробничого підприємства «Меліоратор» на рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Каховське колективне торговельно-виробниче підприємство «Меліоратор» (далі - ККТВП «Меліоратор») звернулося до суду з указаним позовом, у якому зазначало, що 22 листопада 1993 року між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Херсонській області та організацією орендарів Каховського орендного підприємства робітничого постачання, правонаступником якого є ККТВП «Меліоратор», було укладено договір купівлі-продажу державного майна - цілісного майнового комплексу, до складу якого входило, в тому числі, кафе-магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» (кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» і магазин № 4), розташований за адресою: АДРЕСА_1. Будівництво вказаного магазину площею 49,3 кв. м у 1976 році було здійснено шляхом вбудови у приміщення існуючого гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_2.

Також зазначає, що на підставі сфальсифікованого звіту експерта ОСОБА_4 03 вересня 2003 року відповідно до договору купівлі-продажу майна № 9 ВАТ «Каховка» за дозволом Каховської об'єднаної державної податкової інспекції продало ЗАТ «Баско» приміщення гуртожитку загальною площею 4943,8 кв. м. У подальшому відповідно до договору купівлі-продажу майна від 29 жовтня 2004 року ЗАТ «Баско» продало вказане приміщення гуртожитку ТОВ «АСЕ», яке у свою чергу відповідно до договору купівлі-продажу від 11 червня 2010 року продало зазначене нерухоме майно громадянину Республіки Туреччина ОСОБА_5.

Вважаючи, що правових підстав у ТОВ «АСЕ» для продажу 43,9 кв. м будівлі відповідачу не було та зазначеним договором купівлі-продажу від 11 червня 2010 року порушено право власності позивача на спірне нерухоме майно, посилаючись на приписи ч. 1 ст. 229 ЦК України, ч. 2 ст. 1213 ЦК України, просило визнати вказаний договір купівлі-продажу недійсним з урахуванням того, що внаслідок проведення реконструкції приміщення гуртожитку магазин фактично перестав існувати; стягнути з ОСОБА_5 на свою користь вартість спірного майна у розмірі 125 318 грн 25 коп.

Заочним рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 квітня 2015 року позов ККТВП «Меліоратор» задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, укладений 11 червня 2010 року між ТОВ «АСЕ» та ОСОБА_5, в частині продажу будинку площею 43,9 кв. м.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ККТВП «Меліоратор» 125 318 грн 25 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 02 листопада 2015 року заочне рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10 квітня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі ККТВП «Меліоратор», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду в частині відмови в позові про відшкодування вартості магазину просить скасувати та залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про визнання недійсним оспорюваного договору в частині продажу 43,9 кв. м спірної будівлі, суд першої інстанції виходив із доведеності позивачем обставин про вчинення правочину під впливом помилки, яка полягала у невиконанні продавцем ТОВ «АСЕ» вимог ст. 687 ЦК України, недодержання в момент вчинення правочину вимог ч. ч. 1-3, 5-6 ст. 203 ЦК України, а також доведеності позивачем права власності на приміщення кафе-магазину, вбудованого в гуртожиток, яке внаслідок реконструкції гуртожитку було приведено у непридатний для використання стан.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним оспорюваного договору в частині продажу 43,9 кв. м спірної будівлі та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що суд вирішив питання про права та обов'язки продавця спірної будівлі - ТОВ «АСЕ», при цьому не залучив останнього до участі у справі.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відшкодування вартості спірного майна та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із недоведеності позивачем безпідставності набуття відповідачем у власність спірного майна та неправильності обраного ним способу захисту свого порушеного права.

Оскільки рішення апеляційного суду про визнання недійсним оспорюваного договору в частині продажу 43,9 кв. м спірної будівлі ніким не оскаржується, то в цій частині на предмет законності та обґрунтованості судом касаційної інстанції не перевіряється.

У той же час висновки апеляційного суду про відсутність підстав для відшкодування на користь позивача вартості приміщення магазину відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону.

Так, судами встановлено, що 03 вересня 2003 року відповідно до договору купівлі-продажу майна № 9 ВАТ «Каховка» продало ЗАТ «Баско» об'єкт нерухомості по АДРЕСА_2, який складається із гуртожитку літ. «А», загальною площею 4 943,8 кв. м, житловою площею 3 040,9 кв. м, терас літ. «а», «а1», ганків літ. «а2», «а3».

29 жовтня 2003 року за договором купівлі-продажу ЗАТ «Баско» продало вказаний об'єкт нерухомості ТОВ «АСЕ», а останнє 11 червн 2010 року продало його громадянину Республіки Туреччина ОСОБА_5.

Обґрунтовуючи підстави позову, ККТВП «Меліоратор» посилалось на те, що належне йому на праві власності приміщення площею 43,9 кв. м у вигляді кафе-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», яке було вбудовано у приміщення гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_2, незаконно було відчужено ТОВ «АСЕ» ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 11 червня 2010 року. У зв'язку із проведеною відповідачем реконструкцією вказаного гуртожитку були зруйновані внутрішні перегородки, внаслідок чого приміщення магазину неможливо відновити. Посилаючись на приписи ст. 1213 ЦК України, позивач просив відшкодувати на його користь вартість належного йому приміщення кафе-магазину площею 43,9 кв. м, яке незаконно перейшло у власність відповідача.

Статтею 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на майно від 11 березня 1994 року № 7 та Переліку нерухомого майна, яке приватизоване у складі цілісного майнового комплексу ККТВП «Меліоратор», приміщення кафе-магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» (кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» і магазин № 4), розташоване за адресою: АДРЕСА_1, є власністю ККТВП «Меліоратор» (а. с. 14, 15, т. 1).

Крім того встановлено, що ОСОБА_5 на підставі рішення Виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області від 16 грудня 2011 року № 474 «Про оформлення права власності ОСОБА_5» набув право власності на будівлю по АДРЕСА_2 після її реконструкції.

Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03 березня 2014 року у справі № 2-а/2113/31/2012 у задоволенні позову ККТВП «Меліоратор» про визнання вказаного рішення незаконним відмовлено.

З урахуванням зазначеного та враховуючи, що рішення апеляційного суду в частині відмови у визнанні недійсним договору купівлі-продажу 43,9 кв. м спірної будівлі ніким не оскаржується, то апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що за недоведеністю позивачем безпідставності набуття відповідачем у власність спірного майна, підстав для задоволення позову про відшкодування вартості спірного майна немає.

Доводи касаційної скарги на законність та обґрунтованість ухваленого у справі рішення апеляційного суду в частині вирішення спору про відшкодування вартості спірного майна не впливають.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду в частині вирішення спору про відшкодування вартості спірного майна ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги про неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на рішення суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає рішення суду без змін.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду в частині вирішення спору про відшкодування вартості спірного майна без змін.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Каховського колективного торговельного виробничого підприємства «Меліоратор» відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 02 листопада 2015 року в частині вирішення спору про відшкодування вартості спірного майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко