Справа № 342/1273/15-ц
Провадження № 2/342/54/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

з участю відповідача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка цивільну справу за позовом ПАТ "КРЕДІ ОСОБА_3" до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором в сумі 1584,14 доларів США, що еквівалентно 36050,13 грн.,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ "КРЕДІ ОСОБА_3" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення 1584,14 дол. США заборгованості за кредитним договором: солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_4, а також солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_5. В позові посилався на те, що 15.08.2007 року між Акціонерним товариством ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК, повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК, повним правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство КРЕДІ ОСОБА_3 та фізичною особою резидентом ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 351/07фз. Згідно з договором кредитор надав позичальнику кредит в сумі 25000 доларів США до 14.06.2017 р. включно, а позичальник зобовязувався повертати Кредит частинами щомісячно до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з графіком погашення. За користування Кредитом позичальник сплачує проценти - щомісячно, в розмірі 12,8% річних. Кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Позивач зазначає, що позичальник своїх зобовязань за Кредитним договором належним чином не виконує, у встановлений строк згідно графіку погашення кредитних коштів не повертає, проценти та комісійну винагороду не сплачує, чим порушує умови Кредитного договору. Тому кредитор направив Позичальнику листа-вимогу про дострокове погашення Кредиту в повній сумі, нарахованих процентів, комісій, штрафів та сплати пені, нарахованої згідно п.6.1 Кредитного договору, з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу. Однак, вимога Кредитора про дострокове погашення Кредиту у встановлені строки Позичальником не була виконана. На забезпечення належного виконання позичальником прийнятих на себе зобовязань за кредитним договором № 351/07фз між АТ «Індустріально-експортний банк» та ОСОБА_4 був укладений Договір іпотеки від 15.06.2007 року, за яким предметом іпотеки є нежитлова будівля за адресою - м. Городенка вул .ОСОБА_6 Б/Н. Крім того, 15.06.2007р. між ОСОБА_4 та АТ «Індустріально-експортний банк» та між ОСОБА_5 та АТ «Індустріально-експортний банк» були укладені договори поруки, згідно з якими поручителі у випадку невиконання Позичальником взятих на себе зобовязань по кредитному договору №351/07фз несуть солідарну відповідальність перед Банком нарівні з позичальником.

Станом на 12.11.2015 р. заборгованість Відповідача перед Позивачем згідно Кредитного договору становить 1584,14 долара США та складається з: 00,00 доларів США - поточна заборгованість за Кредитом; 00,00 доларів США - прострочена заборгованість за Кредитом; 18,32 доларів США - поточна заборгованість зі сплати процентної винагороди; 1080,88 доларів США - прострочена заборгованість зі сплати процентної винагороди; 190,78 доларів США відсотки за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 3% річних; 294,16 доларів США - сума пені за несвоєчасне погашення Кредиту, процентної та комісійної винагороди.

26.09.2014р суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області винесла рішення про солідарне стягнення з відповідачів 110172,36 грн. заборгованості та 1101,72 грн. судового збору. Рішення боржниками виконано повністю. Покликаючись на ст.ст.15, 16, 526, 530, 549, 554, 610, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, позивач просить задовольнити позов, а також стягнути солідарно з відповідачів судові витрати по справі, понесені позивачем.

Представник позивача в судове засідання не прибув, направив на адресу суду клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, з врахуванням письмових пояснень від 23.02.2016 р., не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. З наданих позивачем письмових пояснень слідує, що вони стосуються порядку стягнення заборгованості у валюті договору, відповідно до розяснень, що містяться в п.12 ПП ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р., та в Постанові Верховного Суду України від 24.09. 2014 р. у справі за № 6-145 цс14.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов не визнали. Суду пояснили, що згідно Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18.11.2014 р. з відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_4, з ОСОБА_1 і Костюк (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_7) ОСОБА_8, в солідарному порядку в користь ПАТ "КРЕДІ ОСОБА_3" було стягнуто заборгованість, проценти, та пеню; судом було дострокового стягнено частину кредиту, що залишилася, так як згідно договору термін сплати кредиту мав би закінчитись в червні 2017 року. Позивач також пояснив, що державним виконавцем були винесені постанови про закінчення виконавчого провадження, вся сума, присуджена судом, була позивачу сплачена.

Представник зазначила, що з даним позовом позивач звернувся до суду 01.12.2015 р., в той час як суму 110172,36 грн. було стягнуто з відповідачів у солідарному порядку згідно попереднього судового рішення від 18.11.2014 р. З часу, що минув після винесення судом рішення, і до часу звернення позивача з даним позовом минуло більше одного року. В даному позові позивач просить стягнути з відповідачів пеню, відсотки та процентну винагороду, а згідно з положеннями ч.2 ст. 257 ЦК України до вимог про стягнення неустойки, штрафу, пені, застосовується спеціальна позовна давність - тривалістю один рік. Тому просить відмовити в позові в звязку з пропуском строку позовної давності. Також представник з вважає, що порука є припиненою, так як після погашення позичальником ОСОБА_1 в березні 2015 р. боргу, протягом шести місяців від дня припинення зобовязань боржника за кредитним договором позивач не предявив вимоги до поручителів, як передбачено ст. 559 ЦК України.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_7 (дошлюбне прізвище Костюк) ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилися повторно, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ч.3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 15.06.2007 року між ПАТ «Креді ОСОБА_3» (тоді - АТ «Індустріально-Експортний Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 351/07 фз, відповідно до якого ОСОБА_3 надав позичальнику кредит в сумі 25000 доларів США під 12,8% річних з кінцевим терміном повернення 17.06.2017 року. В порядку забезпечення належного виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором між банком та відповідачами ОСОБА_4 та Костюк (тепер ОСОБА_7) ОСОБА_8 укладено договори поруки, за умовами яких за кожним договором окремо поручителі зобов'язувались перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за несвоєчасне виконання боржником ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором. Внаслідок неналежного виконання позичальником договірних зобов'язань утворилась заборгованість, яка станом на 11.07.2014 р. складала 110172,36 грн. (9419,87 доларів США). ПАТ «Креді ОСОБА_3» звернувся в суд позовом про стягнення боргу за кредитним договором та про дострокове погашення Кредиту в повній сумі позичальником та поручителями (справа № 342/1025/14-ц). Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18.11.2014 р. було скасоване Рішення Городенківського районного суду від 26.09.2014 р. в справі № 342/1025/14-ц, та ухвалено нове, яким за кредитним договором № 351/07Ф3 від 15.06.2007 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_3» стягнуто 110172,36 грн. заборгованості, та з ОСОБА_1 і ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_3» стягнуто 110172,36 грн. заборгованості. Постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 46727764, винесеною головним державним виконавцем ВДВС Городенківського районного управління юстиції 18.03.2015 р., стверджено, що по виконавчому листу-1 № 342/1025/14-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_3» боржником борг в сумі 110172,36 грн. оплачено, платіжне доручення № 425 від 12.03.2015 р., рішення суду виконано.

За договорами поруки від 15.06.2007р., укладеними між банком та ОСОБА_4, між банком та ОСОБА_5 - вони втрачають дію з моменту повного виконання забезпеченого ним зобовязання, строк закінчення договору визначається моментом повернення суми кредиту за кредитним зобовязанням. Відповідно до ч.1ст. 559 ЦК України - порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. Згідно з ч.4 згаданої статті порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові у справі № 6-53цс14 від 17.09.2014 Р. Враховуючи те, що в договорах поруки від 15.06.2007 р. не встановлено строку поруки, з моменту виконання кредитного зобов'язання ОСОБА_1 пройшло більше, ніж 6 місяців і протягом того часу до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_7 банком не було пред'явлено вимоги, порука за спірним договором є припиненою. З наведеного слідує, що підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так як кредитним договором № 351/07 Фз визначена відповідальність позичальника за прострочення строків сплати кредиту, відсотків, відповідач ОСОБА_1 12.03.2015 р. виконав зобовязання за кредитним договором №351/07 фз, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача в користь позивача трьох процентів річних від простроченої суми.

За змістом ст.ст. 525,526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Згідно з ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно поданого позивачем розрахунку станом на 12.11.2015 р. заборгованість становить 1584,14 долара США, курс НБУ 22,756907. З розрахунку заборгованості вбачається, що поточна та прострочена заборгованість за Кредитом відсутня;

- 18,32 доларів США (еквівалент в гривнях 416,91) кредитна заборгованість по рахунку нарахованих відсотків за період з 01.11.2015 р. по 12.11.2015 р. (в позовній заяві зазначена як поточна заборгованість зі сплати процентної винагороди);

- 1080,88 доларів США (еквівалент в гривнях 24597,49) - кредитна заборгованість по рахунку прострочених відсотків за період з 26.02.2014 р. по 30.10.2015 р. (в позовній заяві зазначена як прострочена заборгованість зі сплати процентної винагороди);

- 190,78 доларів США (еквівалент в гривнях 4341,56) - кредитна заборгованість по процентах за прострочення грошового зобовязання у розмірі 3% річних згідно ст. 625 ЦКУ за період з 26.02.2014 р. по 30.10.2015 р.;

- 294,16 доларів США (еквівалент в гривнях 6694,17) - кредитна заборгованість по пені за несвоєчасне погашення процентної винагороди за період з 13.11.2014 р. по 30.10.2015 р. (в позовній заяві зазначена як сума пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентної та комісійної винагороди).

Відповідно до ст.ст.546, 549, 550 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ст.ст.256, 261, 266, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання; зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо); позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Такі висновки містяться у правовій позиції в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України по справі № 6-160цс14 від 19.11.2014р.

З часу набрання рішенням суду від 18.11.2014р. позивачу було достовірно відомо про порушення відповідачем з липня 2014 року зобов'язань за кредитним договором № 351/07фз. З даним позовом позивач звернувся до суду 01.12. 2015 року, тобто після спливу шести місяців від виконання відповідачем зобовязання з достроково погашення кредиту, нарахувавши пеню та штрафи з 26.02.2014 р. по 30.10.2015 р., з 01.11.2015 р. по 12.11.2015 р., з 13.11.2014 р. по 30.10.2015 р. Наведене свідчить про те, що позивач пропустив строк для звернення до суду з позовом про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Оскільки представник відповідача просить відмовити в позові в звязку з спливом позовної давності, приймаючи до уваги положення ч. 4 ст. 267 ЦКУ, якою визначено, що сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, тому суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 253, 256, 258, 261, 266, 267, 509, 525, 526, 546, 549, 550, 559, 625, 1046,1050,1054, керуючись ст.ст. 10,11, 60,61, 209, 212-214, 218, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ПАТ "КРЕДІ ОСОБА_3" до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором № 351/07 фз від 15.06.2007 р. в сумі 1584,14 доларів США, що еквівалентно 36050,13 грн., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ничик Г.І.