Провадження № 6/761/1028/2016
У Х В А Л А

Іменем України

25 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Лукянчук А.О.,

за участю державного виконавця: Рибчинського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві управління юстиції у м.Києві Рибчинського Олександра Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло зазначене подання.

Ініціатор подання просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - боржника ОСОБА_2 до виконання ним своїх зобов'язань за рішенням суду.

Своє подання державний виконавець обґрунтовує тим, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження за яким ОСОБА_2 є боржником. Рішення суду в добровільному порядку боржником не виконано, заходи щодо виявлення майна боржника виявились безрезультатними, тому заявник вважає, що є достатні підстави для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби (ч.1). Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця (ч.2).

Державний виконавець в судовому засіданні підтримав подання та просив його задовольнити. Крім того суду пояснив, що боржник зареєстрував майно та запропонував звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п'яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з'являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 2, 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом (ст. 313 ЦК України).

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві перебуває виконавче провадження №45103860 відкрите 20.10.2014 року за виконавчим листом №2-75/11 виданим 08.10.2014 року Шевченківським районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2 797 550,00 грн. боргу за договорами позики від 04.04.2007 року та від 28.05.2008 року, 1 700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Суду не було надано доказів, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження.

В матеріалах виконавчого провадження містяться виклики державного виконавця від 20.10.2014 року та 21.11.2014 року адресовані боржнику, проте суду не було надано доказів, що боржник їх отримав.

Постановою державного виконавця від 21.11.2014 року накладено арешт на майно боржника.

Державний виконавець здійснив запити щодо майнового стану боржника та в матеріалах виконавчого провадження містяться відповіді за якими:

-за реєстром з речових прав на нерухоме майно - майна за боржником не зареєстровано;

-джерела доходів та відкриті банківські рахунки згідно з інформацією Державної податкової служби - відсутні;

-ОСОБА_2 пенсію не отримує, за трудовим та цивільно-правовим договором не працює, згідно відповіді з Пенсійного фонду України;

-За інформацією Державної інспекції сільського господарства в м.Києві - станом на 13.11.2014 року в м.Києві немає зареєстрованої техніки за ОСОБА_2;

-Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку повідомила, що станом на 30.09.2014 року ОСОБА_2 володів 7 0691 шт. простих іменних акцій емітента ПАТ «Ковельський м'ясокомбінат», що становить 11,0947% від статутного капіталу емітента (номінальна вартість цінного папера - 7 грн.);

-Згідно відповіді УДАІ м.Києва, станом на 17.12.2014 року та 09.01.2015 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на автомобілі «Мітсубіші», державний номер НОМЕР_1, «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_2, причіп, державний номер НОМЕР_4, «Мітсубіші», державний номер НОМЕР_3.

Постановою від 05.11.2015 року державний виконавець оголосив розшук майна боржника - причіпа та автомобіля «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_2.

Як вбачається, постанова 05.11.2015 року направлена для виконання до УДАІ у м.Києві. Державний виконавець в судовому засіданні пояснив, що він не направляв на виконання до Національної поліції зазначену постанову.

Також в судовому засіданні державний виконавець пояснив, що представник боржника лише в червні 2016 року ознайомився з матеріалами виконавчого провадження що підтверджується його розпискою в матеріалах виконавчого провадження. Проте суду не було для огляду надано оригінал виконавчого провадження, а тому суд позбавлений можливості оцінити пояснення державного виконавця.

Крім того, 23.09.2016 року представник ОСОБА_2 звернулась до ВДВС із заявою в якій пропонувала звернути стягнення на майно, яке 09.09.2016 року зареєстроване за боржником, а саме: ? частину домоволодіння в АДРЕСА_1, ? земельної ділянки за цією ж адресою та ? земельних поліпшень.

Постановою від 28.09.2016 року державний виконавець доручив Обухівському МРВДВС ГТУЮ у Київській області провести опис та арешт зазначеного майна боржника.

Отже, як вбачається, додані до подання матеріали виконавчого провадження не свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, яке набрало законної сили та виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», невиконання рішення суду в зв'язку з відсутністю майна боржника не може розцінюватись як ухилення від виконання рішення суду.

У зв'язку з зазначеним, суд вважає, що подання державного виконавця щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м.Києві управління юстиції у м.Києві Рибчинського Олександра Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула