Справа № 361/1060/16-ц Головуючий у І інстанції Сердинський В. С.
Провадження № 22-ц/780/4376/16 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 33 19.09.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Приходька П.П., Лівінського С.В.,
при секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Українська СК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову вказував, що 19 травня 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу «КАСКО», відповідно до п. 4 якого предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ЗАЗ TF698К», реєстраційний номер НОМЕР_1.

08 листопада 2015 року, близько 18 год. 00 хв. на 27 км. + 500 м. автодороги Київ-Чернігів, що в межах Броварського району Київської області, дружина позивача ОСОБА_7, керуючи вищевказаним ТЗ, вчинила дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої автомобіль позивача отримав пошкодження.

На звернення позивача до ПрАТ «Українська СК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про виплату страхового відшкодування, відповідач визнав, що розмір страхової суми, яка підлягає виплаті становить 28 000 грн., проте, без обґрунтування причин відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, що підтверджується листом №6427 від 18 листопада 2015 року.

Позивач, вдруге, звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, однак, 30 грудня 2015 року знову отримав листа від відповідача з відмовою у виплаті страхового відшкодування без обґрунтувань та пояснень.

Просив суд стягнути із відповідача грошові кошти в сумі 28 000 грн. на відшкодування матеріальних збитків та кошти в розмірі 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_6 кошти в сумі 28 000 (двадцять вісім тисяч) грн. на відшкодування матеріальних збитків.

Стягнуто із ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на користь ОСОБА_6 кошти в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні інших позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із судовим рішенням ПАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, а також матеріали справи та доводи апеляційної скарги в порядку, передбаченому ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 19 травня 2015 року між позивачем ОСОБА_6 та відповідачем ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу «КАСКО» №К 066803, відповідно до п.4 якого предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ЗАЗ TF698К», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.8-13).

08 листопада 2015 року, близько 18 год. 00 хв. на 27 км. + 500 м. автодороги Київ-Чернігів, що в межах Броварського району Київської області, дружина позивача ОСОБА_7, керуючи вищевказаним ТЗ, вчинила дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої автомобіль позивача отримав пошкодження.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.7).

Згідно листів ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», розмір страхової суми, згідно договору становить 28000,00 грн.

Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №06/02-52К-0066803 від 19 травня 2015 року, п. 22.14, в разі коли вартість відновлювального ремонту перевищує 70% ринкової вартості ТЗ та/або ДО на момент укладання цього договору, сума страхового відшкодування визначається відповідно до п. 22.10.3.2. При цьому, залишки ТЗ залишаються у страхувальника. Так як вартість залишків пошкодженого ТЗ «ЗАЗ TF698К», реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно пропозиції потенційного покупця становить 65000,00 грн., що більше від суми страхового відшкодування, ОСОБА_6 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування (а.с.14-16).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що 08 листопада 2014 року мала місце ДТП, внаслідок якої власник автомобіля ОСОБА_6 зазнав матеріальної шкоди, та приймаючи до уваги, що позивачем укладено договір добровільного страхування транспортного засобу «КАСКО», відповідно п. 4 якого предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Але, на думку колегії суддів, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Судом встановлено, що в результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «ЗАЗ TF698К», реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачу.

Між ОСОБА_6 та ПАТ «Українська СК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу «КАСКО», відповідно до п. 4 якого предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ЗАЗ TF698К», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до вказаного договору страхування позивачем-страхувальником в графі «Вигодонабувач» було вказано ПАТ «Кредобанк».

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" : "потерпілі є юридичні чи фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу"

Згідно зі ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Зазначене положення міститься, також, і в ст. 3 Закону України "Про страхування".

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували передачу позивачу від вигодонабувача ПАТ «Кредобанк» права на отримання страхового відшкодування.

Відсутність таких доказів була підтверджена і самим позивачем під час розгляду справи апеляційним судом, оскільки вигодонабувач ПАТ «Кредобанк»

не наділяв його такими повноваженнями.

Отже, оскільки право вимоги позивач (потерпілий, страхувальник) може мати лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем, і якщо ж вигодонабувач не наділив позивача такими повноваженнями, то останній не має права на одержання страхової виплати і на цій підставі є неналежним позивачем у позові про її стягнення.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів того, на якій правовій підставі саме він має право на отримання страхового відшкодування (хоча він і є стороною страхового договору, проте у нього відсутній статус вигодонабувача), колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_6 є неналежним позивачем у даній справі, а тому його позов є безпідставним та необгрунтованим.

З огляду не зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального прави, не відповідає обставинам справи, а тому підлягає скасуванню на підставі ч.ч.1, 3 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» задовольнити.

Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2016 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: К.П. Приходько

С.В. Лівінський