Справа №265/310/16-ц
Провадження №2/265/544/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:головуючого судді Міхєєвої І. М.,

за участю секретаря Федорової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

21 січня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до Маріупольської міської ради, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 21 вересня 2013 року помер її батько ОСОБА_2. Після смерті батька залишилось спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 (Морському) в місті Маріуполі. Згідно свідоцтва про право власності, виданого державним підприємством з ремонту та експлуатації жилфонду «Жилищник» 14.04.1993р. квартира АДРЕСА_2 (Морському) у м. Маріуполі набута шляхом приватизації, в якій 30,35 кв.м. належить на праві власності померлій матері позивачки ОСОБА_3, а 26,0 кв.м. належить померлому батькові - ОСОБА_4. 21.09.1993 року матір позивачки померла, після її смерті батько фактично прийняв спадщину. Реалізуючи своє право на спадкування за законом, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5, якою було відкрито спадкову справу, після її померлого батька. Але постановою нотаріуса від 28.11.2014р. № 281/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину, у звязку із відсутністю підтвердження її родинних відносин з батьком. За таких обставин вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 21 вересня 2013 року, на квартиру АДРЕСА_1 (Морському) в місті Маріуполі Донецької області, загальною площею - 52,0 кв.м., житловою площею - 36.0 кв.м.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. В подальшому подала до суду заяву про закінчення розгляду справи без її участі, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6, діюча на підставі довіреності, в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі представника Маріупольської міської ради, в якій просить прийняти рішення у відповідності до норм діючого законодавства.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 21 вересня 2013 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 23 вересня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1199.

Після смерті ОСОБА_4, приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5, 21 березня 2014 року відкрито спадкову справу за № 12/2014. Спадщину прийняла, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини 21.03.2014 року спадкоємець за законом - донька ОСОБА_1, зазначивши, що окрім неї спадкоємцем за законом є син померлого - ОСОБА_7. Зі спадкової справи вбачається, що ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини, після смерті батька не звертався, разом з спадкодавцем на час його смерті ні хто не проживав. Зазначені обставини підтверджені копією спадкової справи. (а.с. 41-52)

Згідно свідоцтва про народження серії VII-ЖГ № 415555, виданого 23.10.1981 року Казах. Рай. ЗАГС, батьком ОСОБА_9, яка народилася 13 липня 1965 року є ОСОБА_2, матірю є ОСОБА_3.

Відповідно до рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 04.01.1999р. по справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про розірвання шлюбу вбачається, що дошлюбне прізвище ОСОБА_10 «Константинова».

Згідно запису акту про одруження № 415 від 06.08.1999р. ОСОБА_10 та ОСОБА_12 уклали шлюб, про що видано свідоцтво серія І-НО № 062564. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на «Дейнега»

Згідно технічного паспорту, виданого ТОВ «Центральне БТІ» 05.12.2014р. квартира АДРЕСА_3 складається з трьох кімнат загальною площею 52,0 кв.м., житловою 36,0 кв.м.

Згідно свідоцтва про права власності, виданого державним підприємством з ремонту та експлуатації жилфонду «Жилищник» 14.04.1993р. квартира АДРЕСА_4 набута шляхом приватизації, в якій 26,0 кв.м. належить на праві власності померлій ОСОБА_3, а 30,35 кв.м. належать померлому ОСОБА_4. Свідоцтво видано на підставі розпорядження за № 2344 від 14.04.1993 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть VI-HO № 389462, виданого 21.09.1993р. Відділом ЗАГС Орджонікідзевського райвиконкому м.Маріуполя, ОСОБА_3 померла 21.09.1993 року.

Згідно довідки приватного нотаріуса ОСОБА_5 спадкова справа після смерті ОСОБА_3, померлої 21 вересня 1993 року, не заводилась.

Згідно довідки ЖКП «Азовжилкомплекс» від 03.12.2014 року, на час смерті ОСОБА_3, померлої 21.09.1993 року, яка була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею були зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_13. (а.с.59)

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФГ №0450441, виданого завідуючей бюро записів актів цивільного стану Інгодинського району м. Чіти, громадянин ОСОБА_2 та ОСОБА_14, 09 грудня 1957 року, уклали шлюб, актовий запис № 533, прізвище дружині після укладення шлюбу присвоєно «Константинова»

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3, спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_9 - донька померлої.

Постановою приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 від 28 листопада 2014 року позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за № 55 в будинку № 52 по бульвару Комсомольському в місті Маріуполі, після померлого 23 вересня 2013 року ОСОБА_4І, оскільки свідоцтво про права власності, видане державним підприємством з ремонту та експлуатації жилфонду «Жилищник» 14.04.1993р. на квартира АДРЕСА_4 не зареєстроване належним чином та не надано документ, що підтверджує її родинні відносини з померлим.

Як розяснив пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у п. 23 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Положення ст. 328 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

Відповідно до ч.3,7 закону України «Про приватизацію житлового фонду», передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку

За положеннями ч.2,3 ст.15 Закону України «Про власність», який діяв до 27 квітня 2007 року, наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.ст. 1220, 1261 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки.

Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Осіб, які б мали право на обовязкову долю у спадщині, відповідно до ст.1241 ЦК Україні, судом не встановлено.

Окрім того, відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Окрім загального кола обставин, які встановлюються судом при вирішенні всіх спорів про право на спадкування, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно зясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки факт її родинних відносин з померлим ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а також з урахуванням того, що позивачка звернулася в установленому порядку до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлого 21 вересня 2013 року, право власності на квартиру АДРЕСА_1 (Морському) в місті Маріуполі Донецької області, загальною площею - 52,0 кв.м., житловою площею - 36.0 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області в місті Маріуполі протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ______________________ І.М. Міхєєва