РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2016 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Камінського В.П.,

при секретарі - Українець П. І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до Мовчанської сільської ради, Жмеринської районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із цією заявою та вказав, що він 15.08.1991 року відповідно до наказу № 1 від 15.08.1991 року був прийнятий на роботу в колгосп ім. Леніна села Мовчани, пастухом. 09.08.1995 року згідно наказу № 2 переведений різноробочим, 21.09.1998 року згідно наказу № 3 переведений їздовим. 18.02.2000 року згідно наказу № 4 від 18.02.2000 року відповідно до Указу Президента України № 1529/99 КСП «Промінь» с. Мовчани реформовано в ПСП «Мовчанське». Відповідно до наказу № 5 від 18.02.2000 року він продовжував працювати їздовим та згідно наказу № 6 від 31.12.2002 року звільнений із членів підприємства за власним бажанням у відповідності зі ст. 38 КЗпП України. 21 липня 2001 року позивач отримав свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2.

Згідно архівної виписки архівного відділу Жмеринської РДА від 20.04.2015 року № 01-15-86, в протоколах загальних зборів уповноважених членів КСП «Промінь» за 1993-2000 роки немає відомостей про прийом в члени ПСП «Мовчанське» с. Мовчани позивача. Однак у трудовій книжці є відомості про те, що згідно наказу № 6 від 31.12.2002 року позивача звільнено з членів зазначеного підприємства за власним бажанням, а тому на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю бувшому КСП «Промінь» він являвся членом колгоспу і повинен був бути внесений в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай), але помилково внесений не був до вказаних списків.

У зв'язку з викладеним позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в бувшому КСП «Промінь» АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в попереднє судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, про те, що позов підтримує та просить розглянути справу без його участі.

Відповідач - Мовчанська сільська рада, в попереднє судове засідання не з'явилась, але надійшла заява, про те, що позов визнає повністю та просить його задовольнити та справу розглядати у їх відсутність.

Представник відповідача - Жмеринської райдержадміністрації - Сенько Ю. Я. в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю та просить суд розглянути справу без його участі.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, в статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов'язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Громадянам, зазначеним в абзаці п'ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95м «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

В статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»зазначено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай).

З архівної довідки Жмеринського районного трудового архіву Вінницької області від 25.03.2015 року № 186 вбачається, що ОСОБА_1 був членом колгоспу ім. Леніна, КСП «Промін», ПСП «Вовчанське» с. Мовчани Жмеринського району з 1991 року по 2002 рік (а.с.31-32). Аналогічні записи містяться і у трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с.6-7) та підтверджуються копією довідки виданої виконкомом Мовчанської сільської ради Жмеринського району Вінницької області № 205 від 19.03.2015 року (а.с.34).

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27.07.2015 року, встановлено факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно на час видачі Державного акту на право колективної власності бувшому КСП «Промінь» АДРЕСА_1, 26.09.1995 року являвся членом КСП «Промінь» АДРЕСА_1 (а.с.37).

Згідно копії державного акту на право постійного користування землею серії І-ВН № 003673, який видано колективному сільськогосподарському підприємству «Промінь» с. Мовчани, про те, що йому надається у постійне користування 283,6 га землі в межах згідно з планом землекористування (а.с.9-12).

Відповідно до копії протоколу № 2 зборів учасників земельних часток (паїв) АДРЕСА_1 від 07.04.2004 року, вирішено розподілити земельні паї між власниками (а.с.13-20).

Як видно з копії протоколів про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) від 04.04.2004 року в списках власників земельних сертифікатів позивач відсутній (а.с.22-25), як і відсутній у списку громадян Мовчанської сільської ради, яким передаються земельні частки (паї), що є додатком до розпорядження голови райдержадміністрації від 2004 року (а.с.26-30).

Отже, як вбачається із вище викладених обставин, ОСОБА_1 має право на земельну частку (пай) в бувшому КСП «Промінь» АДРЕСА_1.

Кожному громадянину України, згідно статті 14 Конституції України гарантується право на землю.

Згідно п. «а» частини 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, фермерського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва

Пунктом «б» частини 3 ст. 116 Земельного кодексу України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій.

Згідно частини 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Абзацом 7 статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

У відповідності до п. «а» частини 3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

В порядку ст.88 ЦПК України, судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивача, оскільки спір виник не з вини відповідача.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 5, 10, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, ст. 392 ЦК України, ст. ст. 152, 122, 116, 22 ЗК України, Указом Президента України від 08.08.1995 року №720/95м "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця: АДРЕСА_1, право на земельну частку (пай) в бувшому КСП «Промінь», що реформовано в ПСП «Мовчанське» АДРЕСА_1.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ КАМІНСЬКИЙ В. П.