Справа № 396/1187/16-ц
Провадження № 2/396/573/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого: Шепетько Володимир Іванович

з участю секретаря Корольової Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якого представляє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Новоукраїнська міська рада Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_3, інтереси якої представляє представник ОСОБА_4 до ОСОБА_1, інтереси якого представляє представник ОСОБА_2, треті особи: Новоукраїнська міська рада Кіровоградської області, Новоукраїнська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Новоукраїнська міська рада Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов мотивовано тим, що після смерті його батька ОСОБА_6, який помер 31.08.2015 року, залишилася спадщина, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою м. Новоукраїнка вул. П.Комуни, 239. За наслідками оформлення спадкових справ дружина померлого ОСОБА_7 відмовилась від прийняття спадщини на користь відповідачки ОСОБА_3, в звязку з чим позивач отримав право на спадкове майно в розмірі 1/3 частини спадкового майна, а донька покійного в розмірі 2/3 частини спадкового майна. Після смерті батька позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак, отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність реєстрації правовстановлюючого документу на житловий будинок за спадкодавцем, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 травня 2016 року, в зв"язку з чим він змушений звернутись до суду.

11 квітня 2016 року ОСОБА_3 була подана зустрічна позовна заява до ОСОБА_1, інтереси якого представляє представник ОСОБА_2, треті особи: Новоукраїнська міська рада Кіровоградської області, Новоукраїнська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за заповітом, яка ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.10.2016 року була об'єднана в одне провадження з первісним позовом. В зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 просить визнати право власності на 5/6 частини житлового будинку № 6 по вул. Островського м. Новоукраїнка Кіровоградської області, посилається на те, що померла мати ОСОБА_7 при житті склала на її користь заповіт, яким заповіла їй усе своє майно, яке належало їй на момент смерті. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 являлись батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і а тому спадкове майно повинно успадковуватися порівну обома спадкоємцями. У зв'язку з вищевказаним позивач за зустрічним позовом просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на 5/6 частину домоволодіння, з них 1/3 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 та ? частину вказаного будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

Позивач та представник позивача за первинним позовом та відповідача за зустрічним позовом надали до суду заяву в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити та розглядати справу за їх відсутністю, а також визнали зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач та її представник за первинним позовом та позивач за зустрічним позовом, не заперечували проти задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1, а також підтримали зустрічні позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник третьої особи Новоукраїнської міської ради в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши про те, що даний спір не зачіпає інтересів територіальної громади м. Новоукраїнка, будь-яких заперечень щодо задоволень позовних вимог не має.

В зв"язку з викладеним, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що первинні та зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 55,124 Конституції України та ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з інформаційним листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 помер 31.08.2015 р. у віці 79 років в м. Новоукраїнка (а.с.16).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_7 померла 04.04.2016 р. у віці 81 років в с.Новопавлівка Новокраїнського району Кіровоградської області (а.с.17).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.05.2016 р. вбачається, що позивачеві ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №6 по вул. Островського м. Новоукраїнка Кіровоградської області у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с.20).

Згідно рішення виконкому Новоукраїнської міської ради народних депутатів від 10.05.2012р. №557 ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність 8,5397 га земельної ділянки по вул. Островського, 6, м. Новоукраїнка Кіровоградської області (а.с.18).

Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 03.03.1961 р., рішення виконкому Новоукраїнської міської ради від 27.09.1960 р., ОСОБА_7 надано 430 кв.м. для будівництва житлового будинку № 6 по вул. Островського м. Новоукраїнка Кіровоградської області (а.с.30-31).

Згідно технічного паспорту, будинок №6 по вул. Островського м. Новоукраїнка Кіровоградської області має загальну площу 55,7 кв.м., житлову площу 34,9 кв.м. і господарські будівлі, його оціночна вартість становить 65 496 грн. Даний будинок збудований в 1965 році. (а.с.22-28).

Згідно будинкової книги на будинок №6 по вул. Островського м. Новоукраїнка Кіровоградської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 були зареєстровані у даному будинку з 1965 року (а.с.10,11).

Згідно акту обстеження житлового будинку від 05.11.1965 р., житловий будинок № 6 по вул. Островського м. Новоукраїнка є придатним для експлуатації, не має істотних порушень діючих будівельних, санітарних і протипожежних норм (а.с.14-15).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.05.2016 р. вбачається, що позивачеві ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння за №6 по вул. Островського м. Новоукраїнка Кіровоградської області у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього (а.с.20).

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно розяснень Мінюсту від 21.02.2005 р. № 19-32/319, в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) вирішується у судовому порядку.

Згідно правових позицій ВССУ від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

На час будівництва спірного житлового будинку в 1964 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії ВР СРСР від 26.08.1948 р. «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», згідно якого кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до пяти як у місті, так і поза містом.

Необхідність обовязкової реєстрації права власності на будинок була введена Інструкцією Міністерства комунального господарства УРСР від 31.01.1966 р., тобто після будівництва спірного житлового будинку.

Відповідно до вимог ст.ст. 25,328,346 ЦК України, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання про належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) вирішується у судовому порядку.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

За таких обставин, суд вважає, що житловий будинок фактично належав на праві власності померлій ОСОБА_6, яка збудувала його згідно діючих на час будівництва норм і вимог, житловий будинок відповідає встановленим нормам і правилам, Новоукраїнська міська рада не висувала будь-яких претензій щодо його незаконності чи невідповідності встановленим нормам, а тому право на спадкування вказаного житлового будинку належить її спадкоємцям ОСОБА_1 і ОСОБА_3

Сторони мають право на спадкування після померлої ОСОБА_7 також належної їй квартири № 6 по вул. Островського м. Новоукраїнка, оформити свідоцтво про право на спадщину на яку сторони не можуть у звязку із втратою правовстановлюючого документу.

Згідно з ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року у п.20 «…у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги».

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 незалежно від відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.10 додатку №1 до п.2.1. "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. N 7/5 документом для реєстрації права власності може бути рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст.327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст.1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, а також зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про про визнання права власності в порядку спадкування за законом і за заповітом суд вважає обґрунтованими та доведеними, у звязку з чим останні підлягають задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати суд залишає за сторонами.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний та зустрічний позови задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/6 частин житлового будинку №6 по вул. Островського в м. Новоукраїнка Кіровоградської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 31.08.2015 р.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 5/6 частин житлового будинку №6 по вул. Островського в м. Новоукраїнка Кіровоградської області в порядку спадкування за законом і за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого 31.08.2015 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В. І. Шепетько