Справа № 539/4250/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Жаги Е. Г.

при секретарі судового засідання Гусак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У позовній заяві вказував, що 08.09.1984 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох доньок, які на даний час є повнолітніми. Подружнє життя у них не склалося, оскільки між ними постійно виникали конфліктні ситуації і стосунки були напружені. З 2001 року шлюбні відносини між ними припинені і до цього часу вони проживають окремо. Відповідач не погоджувалась на розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Позивач вважає, що їх сімя перестала існувати, подальше збереження шлюбу не можливе і прохає суд розірвати шлюб з відповідачем.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу.

Відповідач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Зясувавши обставини справи, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.09.1984 року у Виконавчому комітеті Калайдинційської сільської ради Лубенського району Полтавській області, актовий запис №8 ( а.с.6).

Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають.

Судом також встановлено, що між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки і непорозуміння, проживають вони окремо з вересня 2001 року і на даний час сторони вважають, що їх сімя розпалась остаточно, примирення між ними не можливе, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд вважає, що підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя немає.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110 - 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 08 вересня 1984 року у Виконавчому комітеті Калайдинційської сільської ради Лубенського району Полтавській області під актовим записом №8 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1(до шлюбу Щербак) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати.

При внесенні відомостей до державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідачу залишити прізвище «Бутко».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_4 Е. Г.