У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Баришніковій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва подання державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2016 року заявник звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з поданням, в якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. 01 березня 2016 року матеріали заяви передані на розгляд судді. Згідно ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника -фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Зі змісту подання вбачається, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 48397956 про стягнення з ОСОБА_2 на суму 27225,76 грн. Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням осіб в межах заявлених нами вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В свою чергу, державним виконавцем не надано жодних доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на неї рішеннями судів, тому суд, враховуючи що цивільне судочинство ґрунтується на засадах змагальності, об'єктивності та диспозитивності, та переслідує завдання що визначено ст.1 ЦПК України, а саме, справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб - вважає подання таким, що не підлягає задоволенню. Керуючись ст.ст.377-1, 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 Вікторівни- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва у 5-данний строк з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі , але не були присітніми у судовому засіданні, можуть подати апеляційну скаргу у 5-деннний строк з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя Мамаєва О.В.