У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Кузнєцова В.О., Кадєтової О.В., Мостової Г.І.,-
розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про витребування майна із чужого незаконного володіння,за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк»), мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5, діючи за попередньою змовою з директором Житомирського відділення ПАТ «Альфа- Банк» ОСОБА_6 та завідуючою касою вказаного відділення ОСОБА_7, з метою приховати недостачу коштів в касі, увійшовши до позивача в довіру, заволоділи належними йому грошовими коштами в сумі 85 470 доларів США, які він особисто 03 листопада 2009 року передав ОСОБА_7 В свою чергу ОСОБА_6 усно завірив його, що поверне йому кошти, а ОСОБА_7 надала йому розписку, виготовлену на банківському бланку, про зобов'язання повернути йому грошові кошти 04 листопада 2009 року. В подальшому працівники відповідача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовилися повернути належні ОСОБА_4 кошти, у зв'язку із чим останній, посилаючись на положення ст. ст. 387, 1212 ЦК України, просив витребувати з незаконного володіння ПАТ «Альфа-Банк» належні йому на праві приватної власності грошові кошти в сумі 85 470 доларів США.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 серпня 2015 року позов ОСОБА_4 - задоволено. Стягнуто із незаконного володіння ПАТ «Альфа - Банк» на користь ОСОБА_4 належні йому на праві приватної власності грошові кошти в сумі 85 470 дол. США.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 21 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_7, завідуюча каси ПАТ «Альфа-Банк» зобов'язалась, 04 листопада 2009 року, повернути гроші в сумі 700 тис. грн ОСОБА_4 (Червоноармійський район, с. Бабичівка), про що склала розписку (а.с. 4). Також вказаний документ містить застереження «В сумі (700 тис. грн) зобов'язуюсь борг повернути завтра (якщо у випадку не повернення за мене віддасть ОСОБА_8) за 05 листопада 2009 року».

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області від 21 травня 2013 року (а.с. 113), у справі про обвинувачення ОСОБА_8, за ч. 4 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_7, за ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_9, за ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6, за ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_10, за ст. 367 КК України, вирок Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2013 року відносно ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_8 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зі змісту даної ухвали (а.с. 124-126) вбачається, що ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інкримінувалось те, що вони діючи за попередньою змовою, усвідомлюючи про значну суму недостачі коштів та невідворотність її виявлення під час проведення ревізії, шляхом обману та зловживання довірою заволоділи чужим майном в особливо великих розмірах не маючи на меті його повернення, а саме: коштами ОСОБА_4 у сумі 85 470 доларів США, що відповідало курсу гривні до долару США станом на 03 листопада 2009 pоку, відповідно до довідки відділення «Житомирське» ПАТ «Альфа-Банк», 700 тис. грн, а згідно довідки Управління НБУ в Житомирській області - 682 905 грн, що є особливо великим розміром.

Згідно з положеннями ст. 387 ЦК України власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Частинами 1, 2 статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, виходячи з принципів змагальності, диспозитивності, визначених ст.ст. 10,11 ЦПК України, дійшов вірного висновку про відсутність підстав для витребування із незаконного володіння відповідача належні позивачеві на праві приватної власності грошові кошти в сумі 85 470 доларів США. Визначившись вірно з характером спірних правовідносин, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів, апеляційний суд обґрунтовано зауважив, що будь-яких доказів на підтвердження того, що належні позивачу грошові кошти знаходяться у відповідача, позивачем суду надано не було. Апеляційний суд, ухвалюючи рішення по суті позовних вимог вірно виходив з того, що ОСОБА_7 видала ОСОБА_4 розписку про отримання від нього саме 700 тис. грн як фізична особа, а не 85 тис. доларів США, як службова особа банку. Оформлення розписки ОСОБА_7 для позивача на бланку ПАТ «Альфа Банк» не має правового значення, оскільки касова операція не проводилась, грошові кошти не оприбутковувались.

Разом з цим, слід зазначити, що позивач не позбавлений права звернутись з позовними вимогами за захистом своїх порушених прав до винної особи.

Доводи касаційної скарги зводяться фактично до переоцінки доказів, і не дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 21 жовтня 2015 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Кузнєцов
О.В. Кадєтова
Г.І. Мостова