Провадження №2/523/4311/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"10" жовтня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

Установив:

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину в розмірі 2000 гривень щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що сторони по справі є батьками сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У свідоцтві про народження сина батьком записаний ОСОБА_2. Син проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Знаючи, що малолітня дитина потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулась до суду 29 липня 2016 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. (а.с. 17).

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, також повідомлявся про розгляд справи через засоби масової інформації (газета «Одеські вісті» від 13 вересня 2016 року) причин неявки суду не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався. (а.с. 10,18).

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст. 6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 3). У свідоцтві про народження сина батьком записаний ОСОБА_2. Син проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні та вихованні. Знаючи, що малолітня дитина потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивачка звернулась до суду 29 липня 2016 року з проханням стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1.

У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов'язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 29 липня 2016 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 29 липня 2016 року.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи матеріальний стан сторін, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, проте не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до його повноліття.

Також, відповідно до положення ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок, передбачений Законом України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,10,11,14, 57-64, 157, 158, 209, 212-215, 218, 224, 294 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 сімейного Кодексу України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1, аліменти у розмірі 1200 гривень, з індексацією відповідно до закону, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення 18 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 29 липня 2016 року, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія НОМЕР_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1, судовий збір на користь держави в розмірі 551 гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Суворовським районним судом міста Одеси за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме « Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення».

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя