Справа № 466/3227/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 вересня 2016 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар РЕПЕТА К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Шевченківський РВ ГУ ДМС України у Львівській області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання таким, що втратив право користування житлом, -

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, треті особа: Шевченківський РВ ГУ ДМС України у Львівській області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якому просить ухвалити рішення про визнання відповідача таким, що втратив право на користування квартирою №25 в будинку № 322 по вул. Шевченка у м. Львові.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1, яка складається з трьох кімнат житловою площею 41, 30 кв. м. Загальна площа квартири становить 71, 60 кв. м. Квартира надавалася ОСОБА_1 на сімю з 4-х осіб вона та троє дітей.

Дочка, ОСОБА_4, була зареєстрована у даній квартирі в 1996 році, а сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - в 2005 році. На теперішній час у квартирі постійно зареєстровані та проживають: позивачка ОСОБА_1, дочка позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син, ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в квартирі зареєстрований, але не проживає з 2000 року, тобто з часу одруження. Після одруження він вибув з квартири і став проживати у своєї дружини. Залишив квартиру добровільно, забрав усі свої речі, в квартирі його речей немає. Відповідач вже протягом пятнадцяти років не несе будь-яких витрат на її утримання та на оплату витрат по оплаті житлово-комунальних послуг. Отже, не проживаючи у спільній квартирі без поважних причин понад 6 місяців, відповідач ОСОБА_2 втратив право користування нею. Враховуючи наведене позивачка звернулася з позовом в суд за захистом порушених прав.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, давши пояснення, аналогічні тим, що викладенні в позовній заяві. Додатково пояснила, що син в 2005р. залишив сімю, поїхав на заробітки в Росію. З 2007р. з ним звязку немає. Просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованими листами.

Представник третьої особи Шевченківського РВ ГУ ДМС України у Львівській області в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Спірна квартира №25 на вул.Шевченка,322 в м.Львові належить місцевим радам та складається з трьох житлових кімнат площею 41, 30кв.м, кухні, коридору, комунальних вигод, загальна площа квартири 71,60кв.м.

Квартира надавалася ОСОБА_1 на сімю з 4-х осіб вона та троє дітей.

У квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані та проживають: позивачка ОСОБА_1, основний наймач, ОСОБА_4, 1996р.н., дочка, ОСОБА_3, 1983р.н., син, та ОСОБА_2, 1979р.н., син, - відповідач по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в квартирі не проживає з 2000 року, не несе будь-яких витрат на її утримання та витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.

З пояснень позивачки, третіх осіб слідує, що відповідач в 2000р.у звязку з одруженням добровільно залишив вказане жиле приміщення, забравши свої речі. Після цього відповідач не виявляв наміру повертатися у цю квартиру та проживати у ній. Він не приймав участі в утриманні квартири та оплаті комунальних послуг, які нараховуються на всіх зареєстрованих осіб. Перешкод у користуванні квартирою йому не чинилося.

Факт непроживання відповідача понад 16 років у спірній квартирі без поважних причин стверджується актами ЛКП «Рясне-402» від 17.05.2006p., 27.07.2006p., 06.02.2006p., 27.01.2016p., 24.03.2015р., 27.01.2016р.

Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України,визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суду не подано доказів, які б свідчили про поважність причин непроживання відповідача за вказаною адресою.

Отже, не проживаючи у спільній квартирі без поважних причин понад 10 років, відповідач ОСОБА_2 втратив право користування нею.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

У звязку з задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.8,10,57,58,60,88,208,209,212,215,224,226 ЦПК України, ст.ст.71,72 ЖК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратив право користування квартирою № 25 в будинку № 322 на вул. Шевченка у м. Львові.

Стягнути зі ОСОБА_2 551,20 грн. в користь ОСОБА_1 судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отриман ня копії рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_5