У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гримич М.К., Іваненко Ю.Г., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Здолбунівкомуненергія» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, індексу інфляції та трьох процентів річних, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 28 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року Комунальне підприємство «Здолбунівкомуненергія» (далі - КП «Здолбунівкомуненергія») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідачі фактично користуються його послугами, проте у добровільному порядку розрахунки за використану теплову енергію не проводять, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за використану теплову енергію за період з 15 жовтня 2014 року по 30 листопад 2015 року у розмірі 6 636 грн 04 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 144 грн 17 коп., 3 % річних у розмірі 117 грн 69 коп., та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 28 березня 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь КП «Здолбунівкомуненергія» заборгованість за теплову енергію у розмірі 6 636 грн 04 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 144 грн 17 коп., 3 % річних у розмірі 117 грн 69 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи та надавши належну оцінку наявним у справі доказам, правильно виходив із того, що відповідачі не виконують належним чином зобов'язань зі сплати за надані послуги, а тому наявні правові підстави для стягнення з останніх на користь КП «Здолбунівкомуненергія» заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до вимог ст. 625 ЦК України.

При цьому судами правильно зазначено, що самостійне відключення від мереж централізованого опалення, без додержання Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, не звільняє відповідачів від обов'язку сплатити кошти за надані послуги.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М.К. Гримич

Ю.Г.Іваненко

О.В. Кафідова