Справа № 464/3389/16-ц
пр.№ 2-о/464/53/16
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

18.04.2016 м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Горбань О.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

Заявники звернулись до суду з заявою про встановлення факту, що повне ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4. Крім того, просять визнати встановленим факт, що особа, зазначена в свідоцтві про народження, виданого повноважним органом Польщі у м.Лодзь - ОСОБА_5 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та особа, зазначена матір'ю у свідоцтві про народження заявників - ОСОБА_3 це одна і та ж особа.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що така не відповідає вимогам ст.ст.121, 234 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до статей 255, 271 Цивільного Процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Важливе значення має вимога про обов'язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують факт, та навести докази його існування.

Встановлення судом певного факту в порядку непозовного провадження можливо лише тоді, коли це не призведе до виникнення спору про право, тобто коли цей факт не торкнеться прав інших осіб.

Проте, заявниками не зазначено мети встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Відповідно до частини 4 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.

Проте, заявниками не зазначено заінтересованих осіб, а суд позбавленний за відсутності зазначення заявниками мети визначити таку самостійно.

За таких обставин, заявникам необхідно зазначити мету, визначитися з колом всіх осіб, які мають бути залучені до участі в розгляді даної справи, зазначити їх ім`я, адресу місця проживання, індекс, номер засобів зв'язку, надати для них копію заяви з копіями всіх доданих до заяви документів, відповідно до кількості зацікавлених осіб.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 3 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

В Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Тим самим, відсутність відповідей відповідної зацікавленої особи позбавляє суд вирішити питання про те, чи звернення пов'язане з наступним вирішенням спору про право встановлення цього факту чи ні.

Відповідно до ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

Керуючись ст.121 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Встановити термін для усунення виявлених судом недоліків заяви протягом п'яти днів з моменту отримання ухвали.

Роз'яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали, зазначена заява буде вважатися неподаною та повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: