Провадження №2/523/5164/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в місті Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами в яких просить визнати за нею право власності на 23/50 частин домоволодіння №7, по вулиці Володимира Вінниченка, в м. Одесі, в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_3, яка померла29.04.2010р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смертіматерівідкрилася спадщина, яка складається з вказаної частини домоволодіння. Спадкоємцями є діти, тобто вона та відповідач. Проте, отримати свідоцтво про право власності на спадщину позивач не може, оскільки ОСОБА_3 під час свого життя не зареєструвала право власності на спадковий будинок. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. Від її представника ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність.

ОСОБА_2 направив до суду заяву в якій предявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 належить на праві власності 23/50 частин домоволодіння №7, по вулиці Володимира Вінниченка (колишня вулиця Пятницького, колишня вулиця Димитрова), в м. Одесі на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 5-1723 від 26.12.1977р. та на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, реєстровий номер 5-1724 від 26.12.1977р.. Вказане право власності перейшло до ОСОБА_3 після смерті її чоловіка ОСОБА_5, померлого 26.12.1977р.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №222980, виданогоТретім Приморським відділом РАЦС ОМУЮ на підставі складеного а/з №428 від 30.04.2010р., ОСОБА_3 померла29 квітня 2010р.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з вказаної вище частини домоволодіння.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3, згідно ст.1261 ЦК України, є її діти: ОСОБА_1 (дошлюбне ОСОБА_3) ОСОБА_6 та ОСОБА_2. Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцями підтверджується свідоцтвами про їх народження.

Як убачається з матеріалів спадкової справи №1497/2010, заведеної у Четвертій одеській державній нотаріальній конторі, до майна ОСОБА_7, із заявою від 27.10.2010р. про прийняття спадщини, тобто у визначений законом шестимісячний строк, звернулася ОСОБА_1. ОСОБА_2, в свою чергу, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, на час смерті ОСОБА_7 постійно з нею не проживав. Відтак, ОСОБА_7 хоча і відноситься до спадкоємців першої черги проте вважається таким, що не прийняв спадщину.

Постановою нотаріуса від 31.08.2016р. №3000/ОСОБА_8 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в частині видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з тим, що належне право власності померлої ОСОБА_3 на частку домоволодіння не було зареєстроване у Державному реєстрі.

При вирішенні даної справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частина 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Аналіз даних норм вказує на те, що правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як було зазначено вище ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, який дів на той час, набула право власності на 23/100 частин спадкового домоволодіння, проте під час свого життя не здійснила державної реєстрації права власності, реєстрація якого на той час не була обовязковою, що є перешкодою спадкоємцю ОСОБА_1 в отриманні свідоцтво про право на спадщину за законом. Дані обставин вказують на наявність у позивача права на звернення до суду на захист свого невизнаного спадкового права, що передбачено ч.1 ст.3 ЦПК України.

Суд вважає, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ, але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що предявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнанняза позивачем права власності на 23/100 частин домоволодіння в порядку спадкування за законом. Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на даний час існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Інших спадкоємців, які б мали право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 за законом абоза заповітом, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.10,11,57,64,209, 215,218,224-227ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (іпн.) право власності на 23/100 частиндомоволодіння №7 (сім), по вулиці Володимира Вінниченка, в м. Одесі, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3.

Рішення може бути оскарженодо апеляційного суду Одеської області, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя