АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/9921/15
Провадження № 22-ц-/790/916/16 Головуючий І інстанції: Курганникова О.А.
Категорія: інші Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Пономаренко Ю.А., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона на підставі договору дарування від 07 липня 2001 року є власником квартири №12 по вїзду Тарасівському №12 в м. Харкові.

06 липня 2015 року її квартиру було затоплено.

Згідно акту обстеження комісії Житлово - експлуатаційного підприємства від 07 липня 2015 року, при досліджені стояка каналізації в тамбурі вище розташованих квартир №15, 16 була встановлена теча на трійнику спільного стояку, співробітниками ремонтно-експлуатаційного підприємства Комінтернівського району були виконані роботи по частковому ремонту стояка.

Внаслідок аварії було пошкоджено рухоме та нерухоме майно, згідно висновків будівельно-технічного дослідження експертів ХНДІСЕ ім.. засл. проф.. ОСОБА_2 від 17 серпня 2015 року №7602 сума збитків завданих аварією складає 28993,00 грн. та 2764,80 грн. вартість проведення експертизи, крім того, їй спричинена моральна шкода, яку вона оцінює у 2000 грн., отже загальна сума спричиненої шкоди складає 34757,80 грн..

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства «Жилкомсервіс» на користь останньої матеріальну шкоду у розмірі 28993 грн. 00 копійок, судові витрати за проведення експертного дослідження 2764 грн. 00 копійок та моральну шкоду у розмірі 500 грн..00 копійок. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, КП «Жилкомсервіс» подало апеляційн скаргу, в якій порушує питання про його скасування та ухвалення нового, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник відповідача вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування того, що рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 року № 902, яке відповідно до ст. 144 Конституції України є обовязковим для виконання, обовязок проведення ремонтів на внутрішньо будинкових системах холодного водопостачання та водовідведення покладено на КП «Харківводоканал» - виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, тому саме КП «Харківводоканал»» зобовязано нести відповідальність перед споживачем за шкоду спричинену його майну споживача в результаті неналежного надання послуг.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

-чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

-яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним нормам цивільного процесуального законодавства рішення суду відповідає у повній мірі.

Розглядаючи спір, суд повно, всебічно зясував та встановив дійсні обставини справи, правильно визначився з юридичною природою правовідносин, що виникли між сторонами, і законом, що ці правовідносини регулює.

Розглядом справи достеменно встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 07 липня 2001 року є власником квартири №12 по вїзду Тарасівському №12 в м. Харкові.

Згідно акту обстеження квартири №12 у житловому будинку №12 по вїзду Тарасівському у м. Харкові, складеного комісією у складі: керівника дільниці №20 ОСОБА_3, інженера дільниці №20 ОСОБА_4, майстра РЕУ ОСОБА_5 від 07 липня 2015 року встановлено, що при дослідженні стояка каналізації в тамбурі вище розташованих квартир №15, №16 була виявлена теча на трійнику спільного стояку.

Працівниками ремонтно-експлуатаційного підприємства Комінтернівського району Комплексу Харківводовідведення 07 липня 2015 року були виконані роботи по частковому ремонту стояка каналізації (а. с. 5).

Проти вказаних обставин відповідач не заперечує.

Відповідно висновку експертного будівельно технічного дослідження №70602 від 17 серпня 2015 року розмір заподіяної шкоди завданої залиттям квартири № 12 в житловому будинку по вїзду Тарасівському № 12, у м. Харкові, становить 28 993,00 грн. (а. с. 13-23).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції, виходив із того, що внаслідок неналежного утримання стану каналізації відбулася теча на трійнику спільного стояку каналізації в тамбурі вище розташованих квартир №15, №16 житлового будинку по вїзду Тарасівському № 12 в м. Харкові, обовязок утримання стану каналізації у належному стані лежить на КП «Жилкомсерівс», а тому спричинена шкода підлягає повному відшкодуванню, а також з урахуванням характеру та обсягу фізичних та душевних страждань ОСОБА_1, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважав за правильне визначити розмір моральної шкоди в сумі 500 грн..

З висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується, оскільки він ґрунтується на основі встановлених обставин, відповідає вимогам ст. ст. 57-59, 64 ЦПК України, ст. 23, 1166, 1167 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, на підставі якої суд вирішив спір, підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний звязок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Аналогічна відповідальність наступає й за завдану моральну шкоду, крім випадків, установлених ч. 2 ст. 1167 ЦК України.

За положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

КП «Жилкомсервіс» є балансоутримувачем житлового фонду та несе відповідальність за своєчасне проведення капітального і поточного ремонтів та його утримання. Права та обовязки балансоутримувача визначені в ст..24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-1У, серед іншого, балансоутримувач зобовязаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно до договору № 17/3 від 29 грудня 2011 року, укладеного між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківкомуночіствод» на технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем болансоутримувач ( управитель) КП «Жилкомсервіс» відповідно до п. 2.1.8 зазначеного договору, зобовязаний своєчасно організовувати проведення поточного та капітального ремонту житлового фонду та інженерного обладнання, а КП «Харківкомуночіствод» (виконавець) відповідно до п. 2.3.2 вищезазначеного договору зобовязаний здійснювати контроль за технічним станом внутрішньо будинкових систем житлових будинків, відповідно до «Графіку технічного обслуговування».

Оскільки теча на трійнику спільного стояку каналізації в тамбурі вище розташованих квартир №15 і 16 житлового будинку №12 по вїзду Тарасівському в м. Харкові сталася внаслідок неналежного утримання каналізації, утримання якої у належному стані є обовязком КП «Жилкомсервісу», то суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позивачеві шкода спричинена виключно з вини відповідача.

Виходячи із вимог ст. 1167 ЦК України та розяснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п. 2 постанови №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року зі змінами, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно стягнув з відповідача розмір спричиненої шкоди відповідно до Висновку експертного будівельно-технічного дослідження №7602 від 17 серпня 2015 року Харківського науково-дослідного інституту експертиз ім.. засл. проф.. ОСОБА_2 (а.с.14-17).

Ставити під сумнів висновок експерта судова колегія підстав не вбачає.

Крім того, судова колегія погоджується з висновком суду про те, що внаслідок залиття квартири позивач зазнав моральних страждань, у звязку із пошкодженням майна, оскільки повинна була змінювати уклад свого життя, нести додаткові витрати.

У відповідності до ст. 23 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд правильно стягнув з відповідача 500 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності, ухвалив законне рішення на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

На виконання вимог ч. 3 ст. 215 ЦПК України суд привів у своєму рішенні мотиви, з яких вважав встановленою наявність фактів, якими ОСОБА_1 обґрунтовувала позовні вимоги, дав належну оцінку запереченням відповідача на позов, обґрунтувавши їх належними доказами.

Підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилкомсервіс» відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -