РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Остапенко Н. М.,

з участю секретаря Райвахівської Л.В.

розглянувши в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства « Теплозабезпечення» про визнання неправомірними нарахування плати за теплопостачання

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Комунального підприємства "Теплозабезпечення" про визнання неправомірними нарахування плати за теплопостачання, в якому зазначила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказана квартира була підключена до внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення. Послуги з теплопостачання надавались комунальним підприємством «Теплозабезпечення», однак їх якість не відповідала встановленим нормам.

Тривалий час її не влаштовувала якість послуг теплопостачання, що надавалися КП "Теплозабезпечення". Режим опалення в квартирі був вкрай незадовільний, була явно занижена температура квартирних батарей опалення. Через це під час опалювальних сезонів в квартирі створювалися дискомфортні умови. Недостатнє опалення унеможливлювало належне провітрювання квартири й призводило до підвищення в ній відносної вологості повітря та появи плісняви, грибка на стінах і стелі, які псували стіни та шкодили її здоровю та здоровю членів її сімї. Вологість спричиняла відчуття дискомфорту та негативно впливала на стан її здоровя і здоровя членів її сім`ї.

В той же час в квартирі було постійно холодно, у звязку з цим, вона була вимушена витрачати значні кошти для придбання опалювальних приладів і на додаткову оплату зростаючої вартості спожитої електроенергії в той час, як безперервно (в основному, безпідставно,) зростаюча вартість послуг постачальника централізованого опалення не відповідала їх якості. Майже постійно порушувався температурний режим, а послуги з теплопостачання не покращувались, незважаючи на моє звернення з цього приводу, як до відповідача, та до виконавчого комітету Коростенської міської ради.

Однак не зважаючи на факт відключення квартири від мережі централізованого опалення та влаштування в ній автономного опалення, відповідач продовжує безпідставно нараховувати та виставляти для оплати рахунки за послуги теплопостачання, які фактично не надаються. А тому позивачка просила визнати дії відповідача по нарахуванню коштів по абоненському рахунку на її ім,я за надання послуг по теплозабезпеченню квартири №6 в житловому будинку №7 по вулиці Кірова в місті Коротуна неправомірними та зобовязати відповідача припинити нарахування та зняти нараховані кошти з 2010 року по даний час по особовому рахунку на її імя за надання послуг по теплозабезпеченню квартири № 6 в житловому будинку №7 по вулиці Коротуна в місті Коростені.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. ( а.с. 28)

В судове засідання представник КП Теплозабезпечення не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином - судовою повісткою ( а.с. 27).

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, згідно договору купівлі - продажу від 28.12.2009 року, є власником квартири АДРЕСА_1. Вказана квартира була підключена до внутрішньо будинкової мережі централізованого опалення і послуги з теплопостачання надавалися КП теплозабезпечення.

Оскільки якість наданих послуг з теплопостачання не відповідала нормативним актам, 23.09.2010 року ОСОБА_1 від»єдналась від мережі центрального опалення та влаштувала в своїй квартирі індивідуальне (автономне) опалення. 23.09.2010 року представником монтажної організації ТОВ «Акватерм Житомир» було складено акт про відсутність в належній ОСОБА_1 квартирі централізованого опалення.

Однак, незважаючи на дані обставини КП теплозабезпечення продовжує нараховувати та виставляти позивачці рахунки для оплати за послуги з теплопостачання, яких позивачка фактично не отримує.

Відповідно до вимог ст. 26 п.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця (виробника), споживач має право розірвати договір у порядку встановленому законом.

Згідно з умовами договору, він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця.

Пунктом 3 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а а одержати може лише в одного виконавця, виконавець навязує такі умови одержання послуги, які не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої неналежним виконанням сторонами умов договору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право споживача ОСОБА_1 порушено, вона неодноразово зверталася до комунального підприємства

теплозабезпечення та міськвиконкому про надання послуг неналежної якості.

Згідно з п.26 постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування схемою теплопостачання за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції …

Оскільки комунальним підприємством теплозабезпечення не надано суду доказів про те, що ОСОБА_1 порушила права будь-кого із інших мешканців будинку, створила будь-які незручності, суд приходить до висновку про правомірність її дій. Будинок, як і раніше отримує постачання теплової енергії, скарг від мешканців будинку не надходило.

У відповідності до вимог ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Право споживача на звільнення від сплати за послуги у разі їх ненадання передбачено пунктом 13 пункту 16 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Даним нормативним документом передбачено, що підставами для розірвання договору може бути зникнення потреби в отриманні послуги, або відмова споживача від користування послугами.

Тому, судом встановлено, що фактично послуг з теплопостачання, що надаються комунальним підприємством теплозабезпечення, ОСОБА_1 не отримує, проте їй безпідставно нараховується плата за ці послуги.

Законом України «Про теплопостачання» (ст.19 п.6) передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично не отримувала від комунального підприємства послуг по теплопостачанню, отже й комунальне підприємство теплозабезпечення не має права нараховувати їй плату за надання цих послуг.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 158, 197, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст.319, 383, 901 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства « Теплозабезпечення» про визнання неправомірними нарахування плати за теплопостачання - задовольнити.

Визнати нарахування Комунальним підприємством теплозабезпечення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання по особовому рахунку на ім`я ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов`язати Комунальне підприємство теплозабезпечення припинити нарахування плати за надання послуг централізованого теплопостачання ОСОБА_1 з 23.09.2010 року, тобто з моменту фактичного припинення отримання цих послуг.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя :