Номер провадження 2/754/257/16
Справа №754/9366/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям квартири

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди, спричиненої залиттям квартири.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1.

Вночі 03.05.2015 року квартиру позивача було затоплено водою з вини мешканців квартири НОМЕР_1 розташованої поверхом вище.

В зазначеній квартирі постійно проживає ОСОБА_2, який на час залиття знаходився вдома, в квартирі, що належить позивачу, під час залиття нікого не було.

06.05.2015 року Головою Правління ЖБК «Хімік - 22» складено Акт обстеження квартири, який отриманий позивачем 12.05.2015 року. Причиною залиття квартири зазначено прорив трубопроводу холодної води в туалетній кімнаті квартири НОМЕР_2 (самовільно та неякісно проведені роботи по встановленню бойлера).

Внаслідок залиття квартира потребує термінового ремонту, в приміщенні стоїть запах сирості та плісняви, від вологи здійнявся паркет, двері не зачиняються, га стінах та шпалерах з'явився грибок.

Посилаючись на викладене ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі, визначеному оцінювачем - 84 470, 51 грн., моральну шкоду в розмірі 15 000 грн., витрату по оплаті відправлення телеграми про виклик відповідача на проведення оцінки розміру матеріальної шкоди, 1300 грн. - витрати по оплаті оцінки розміру матеріальної шкоди та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1018, 40 грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що ОСОБА_2 не є власником квартири, в якій відбулося залиття, а тому є неналежним відповідачем.

Крім того, представник відповідача зазначив, що сума матеріальної шкоди, зазначена позивачем, належними доказами не підтверджена, оскільки Звіт про визначення розміру матеріальних збитків, наданий позивачем, складений оцінювачем, який не має кваліфікації для проведення такого виду досліджень.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази у справі суд встанови наступне.

03.05.2015 року відбулося залиття квартири АДРЕСА_2.

Зазначена обставина встановлена Актом обстеження квартири від 06.05.2015 року, складеним працівниками ЖБК «Хімік - 22» та визнається представником відповідача (а.с. 28).

Причиною залиття відповідно зазначеного Акту є прорив трубопроводу холодної води в квартирі НОМЕР_2 зазначеного будинку.

Квартира АДРЕСА_3, яка пошкоджена внаслідок залиття, відповідно Договору купівлі - продажу від 05.04.2001 року належить на праві власності ОСОБА_1 - позивачу в справі (а.с. 35).

Статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна ману юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина особи.

Відповідно ст. 179 ЖК УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадянського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 встановлено, що власники квартир зобов′язані забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. Згідно із п. 35 вказаних Правил власники жилих приміщень зобов′язані своєчасно повідомляти власника будинку про виявлені несправності.

З наданої представником відповідача копії договору купівлі - продажу від 01.06.2005 року вбачається, що квартира АДРЕСА_4 належить на праві власності не відповідачу - ОСОБА_2, а іншій особі -ОСОБА_3 (а.с. 37 )

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що нести цивільно - правову відповідальність за спричинення шкоди позивачу в зв'язку з неналежним контролем та утриманням сантехнічного обладнання квартири НОМЕР_2 повинен її власник, яким відповідач ОСОБА_2 не являється.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 не є належним відповідачем у справі.

Відповідно ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Позивач, знаючи про те, що квартира, з якої відбулося залиття, ОСОБА_2 не належить, а належить іншій особі, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного не заявляв.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки останній не є особою, відповідальною за спричинення шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15,30,62,75 ЦПК України, ст. 1166, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок залиття квартири - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя