Справа № 524/5630/16-ц
Провадження №2/524/2044/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Коваль Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року до суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 лютого 2003 року.

Сторони мають малолітню дитину: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

З грудня 2015 року шлюбні відносини припинені. Просить шлюб розірвати.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав зазначених у позові та надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, проти позову не заперечує, надала суду заяву про визнання позову, просить слухати справу за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 08 лютого 2003 року в Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис - 62.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з грудня 2015 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя. Сторони проживають окремо. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Згідно ст. 113 СК України прізвище ОСОБА_2 необхідно залишити - ОСОБА_2.

Судові витрати розподілити відповідно до статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.14,57 - 59,208,209,212 - 215,218,223 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1 до ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Нестерчук) ОСОБА_6, зареєстрований 08 лютого 2003 року в Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис 62 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 залишити - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області.

Суддя: