Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 330/206/16Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко Т.В.
№22-ц/778/3777/16Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Осоцького І.І., Кухаря С.В.

при секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просила усунути перешкоди в користуванні їй земельною ділянкою, розташованою за адресою: Запорізька область Якимівський район смт. Кириловка вул. Калініна, 21, кадастровий № :002:0243 шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення: зобовязати відповідача знести самовільно збудовану споруду, яка розташована на земельній ділянці, належній позивачу, кадастровий №:002:0243.

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2016 року (а.16) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача відкрито.

У судовому засіданні 29 березня 2016 року надійшло клопотання від представників позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в якому останні просили вжити заходів забезпечення позову позивача у цій справі шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 здійснювати будівництво (або перебудову) будь-яких будівель, споруд та інших обєктів нерухомого майна на земельній ділянці, що розташована: Запорізька область Якимівський район смт. Кирилівка вул. Калініна б. 21, до вирішення даної судової справи (а.135).

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2016 року (а.74) клопотання представників позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вжиття заходів забезпечення позову позивача у цій справі задоволено.

Заборонено відповідачу ОСОБА_2 здійснювати будівництво (або перебудову) будь-яких будівель, споруд та інших обєктів нерухомого майна на земельній ділянці, що розташована: Запорізька область Якимівський район смт. Кирилівка вул. Калініна б. 21, до вирішення даної судової справи.

Допущено негайне виконання цієї ухвали.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, відповідач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.88) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати в частині заборони йому, як відповідачу, здійснювати будівництво (або перебудову) будь-яких будівель, споруд та інших обєктів нерухомого майна на земельній ділянці, що розташована: Запорізька область Якимівський район смт. Кирилівка вул. Калініна, 21, до вирішення даної судової справи.

Позивач ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_6 подала апеляційному суду письмові заперечення на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а. 126).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.119), справу призначено до апеляційного розгляду (а.121).

У судове засідання 15 вересня 2016 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а. 123, 125) позивач ОСОБА_7 та відповідач ОСОБА_2 не зявились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Позивач ОСОБА_3 про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила.

Відповідач ОСОБА_2 подав апеляційному суду поштою заяву (а. 129-132), в якій просив розглядати дану справу апеляційним судом за його відсутності.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю відповідача ОСОБА_2 та позивача ОСОБА_3 за присутністю представника останньої за довіреністю (а.127) ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши виділені судом першої інстанції із справи матеріали, необхідні апеляційному суду для розгляду апеляційної скарги, а також надану апеляційному суду у даному судовому засіданні для долучення до матеріалів цієї справи представником позивача копію заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивача у цій справі (а. 135), яка була предметом розгляду суду першої інстанції у цій справі, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до ст. 312 ч. 1 п. 2 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Встановлено, що задовольняючи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, подану представниками останнього у судовому засіданні (а.135), суд першої інстанції керувався ст. ст. 151-153 ЦПК України та виходив із обґрунтованості цієї заяви позивача.

Оскільки, між земельними ділянками, що розташовані за адресою: Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, вулиця Калініна, будинок № 21, що належать позивачу та відповідачу відсутня межа, зазначені земельні ділянки відповідно до копії державного акту та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно мають однаковий порядковий номер «21», в добровільному порядку сторони не дійшли згоди про встановлення межі між ділянками, на земельній ділянці продовжує здійснюватись будівництво, що свідчить про те, що існує велика ймовірність вчинення в подальшому відповідачем як юридичних так і фактичних дій, спрямованих на порушення права власності позивача на земельну ділянку; все зазначене дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Дійсно в силу вимог ст. 151 ч. 1 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ст. 151 ч. 3 ЦПК України).

Згідно із ст. 152 ч. 1 п. 2 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

За змістом п. 4 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову: «Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків».

При вищевикладених обставинах, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що такий вид забезпечення позову позивача у цій справі, як заборона відповідачу здійснювати будівництво (або перебудову) будь-яких будівель, споруд та інших обєктів нерухомого майна на земельній ділянці, що розташована: Запорізька область, Якимівський район смт. Кирилівка б. 21 до вирішення даної судової справи не є співмірним із заявленими позивачем ОСОБА_3 у цій справі позовними вимогами про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: Запорізька область Якимівський район смт. Кириловка вул. Калініна, 21, кадастровий № :002:0243 шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення: зобовязати відповідача знести самовільно збудовану споруду, яка розташована на земельній ділянці, належній позивачу, кадастровий № :002:0243.

Крім того, суд першої інстанції при вирішенні вищезазначеної заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі з урахуванням наявних у справі доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог (відсутність визначених у встановленому законом порядку меж земельної ділянки позивача на місцевості згідно із наявним державним актом тощо), дійшов передчасного невірного висновку про те, що заявником вказані обставини та докази, які вказують на реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення вищезазначеного позову позивача у цій справі.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

Також апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування ухвали.

Доводи відповідача, як особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на цивільному процесуальному законі, а ухвала суду першої інстанції - постановлена з порушенням норм цивільного процесуального права, є передчасною, незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню на підставі ст. 312 ч. 1 п. 2 ЦПК України із постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали, якою у задоволенні заяви представників позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2016 року про забезпечення позову у цій справі скасувати.

Постановити нову ухвалу.

У задоволенні заяви представників позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1ОСОБА_8ОСОБА_9