У Х В А Л А

11 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2014 року, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 30 вересня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2015 року у справі за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Уют» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Уют» (далі - ОСББ «Уют») заборгованість за комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції у сумі 1 142 грн 14 коп., три відсотки річних від простроченої суми - 37 грн 83 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 1 200 грн.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 30 вересня 2015 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з ОСОБА_4 витрат на правову допомогу та ухвалено у цій частині нове про відмову у стягненні з неї на користь ОСББ «Уют» 1 200 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд судових рішень порушується питання про скасування заочного рішення Приморського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2014 року, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 30 вересня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2015 року та передачу справи на розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 355 ЦПК України:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилаються на ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 та 15 жовтня 2014 року.

Перевіривши доводи заявників, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про стягнення заборгованості за комунальні послуги з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних від простроченої суми, суд першої інстанції, із висновком якого погодилися і суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що ОСОБА_4 як власник квартири належним чином не виконувала свої обов'язки зі сплати вартості наданих позивачем послуг із утримання та обслуговування будинку і прибудинкової території, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення 1 200 грн витрат на правову допомогу на користь позивача, з висновками якого погодився і суд касаційної інстанції, виходив з того, що у справі відсутні докази на підтвердження факту оплати послуг адвоката та належним чином оформлений акт виконаних робіт.

При постановленні ухвали від 30 жовтня 2015 року суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ застосував пункт 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України.

Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 та 15 жовтня 2014 року, що надані заявником як приклади, якими судові рішення скасовані, а справи передані на новий розгляд, не містять правової позиції щодо спірних правовідносин та застосування норм саме матеріального права, а вказують на допущені судами попередніх інстанцій порушення норм процесуального права та необхідність їх усунення для правильного вирішення спору, а також нез'ясування судами належним чином фактичних обставин справи.

Порівняння змісту вказаних для прикладу судових рішень зі змістом судових рішень, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції під час розгляду двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшов протилежних висновків щодо заявлених вимог.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судового рішення у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, передбачена пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

В ухвалах колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 та 15 жовтня 2014 року, що надані заявником як приклади, норми цивільного процесуального права, закріплені в пункті 5 частини четвертої статті 328 ЦПК України не застосовувались.

Ураховуючи наведене, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, встановлена пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, також відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Уют» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за заявою ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду Запорізької області від 20 жовтня 2014 року, рішення Апеляційного суду Запорізької області від 30 вересня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
В.І. Гуменюк Н.П. Лященко