Справа № 752/700/16-ц
Провадження № 2/752/2241/16
31 березня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.
при секретарі Мархотко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
У січні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ПрАТ «Київський страховий дім», в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 232 438 гривень у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 820 грн. витрат, пов'язаних із визначенням вартості матеріального збитку, та 2 332,58 грн. судового збору; також позивач просила стягнути з відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» суму страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. та 500 грн. судового збору.
Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначила про те, що 08.06.2015 року на регульованому перехресті пр. Повітрофлотського та вул. Сурікова в м. Києві з вини водія ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний позивачу транспортний засіб марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження. Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 06.10.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у порушенні вимог Правил дорожнього руху. Відповідно до звіту, складеного ТОВ «ІНТЕР ТЕХ СЕВІС МОТОРС» від 15.06.2015 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складає 282 438 грн. 04 коп. У зв'язку зі проведення вказаної оцінки позивачем понесено витрати, а саме - 700 грн. за складення звіту, 120 грн. - подання телеграми про виклик відповідача на проведення огляду.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.03.2016 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України в частині позовних вимог до ПрАТ «Київський страховий дім» про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. та 500 грн. судового збору.
Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час судового засідання був повідомлений судом у встановленому ст.ст. 74, 76 ЦПК України порядку, про що свідчать повідомлення про вручення рекомендованого поштового направлення.
На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд надходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 08.06.2015 року на регульованому перехресті пр. Повітрофлотського та вул. Сурікова в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фольксваген Кадді», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5
Згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого 05.11.2011 року ВРЕВ м. Макіївки при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3.
12.06.2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ІНТЕР ТЕХ СЕРВІС МОТОРС» укладено договір про надання експертного автотоварознавчого дослідження, з метою визначення вартості та розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3.
Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого ушкодженням транспортного засобу № 118-06-15 від 15.06.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3, з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу, становить 282 438 гривень 04 копійки.
Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 06.10.2015 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 25.11.2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у порушенні вимог п. 16.6 ПДР України, та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортного засобу, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності - закрито.
За правилом ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Преюдиційні факти - це факти,встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили.
Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб'єктивними і об'єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.
Преюдиційні обставини є обов'язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені невірно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 зазначеної норми визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
На підтвердження розміру завданої позивачу шкоди, останньою надано суду звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого ушкодженням транспортного засобу № 118-06-15 від 15.06.2015 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_3, з урахуванням коефіцієнтів фізичного зносу, становить 282 438 гривень 04 копійки.
У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).
Суд вважає, що вказаний звіт є належним доказом, оскільки він складений оцінювачем ОСОБА_7, який має відповідне кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів.
На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільна відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована ПрАТ «Київський страховий дім», що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
В ході розгляду даної цивільної справи, ПрАТ «Київський страховий дім» здійснено виплату суми страхового відшкодування ОСОБА_1 у розмірі 50 000 гривень, у зв'язку із чим позивачем подано до суду заяву про залишення позовних вимог до ПрАТ «Київський страховий дім» без розгляду.
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи, що 08.06.2015 року з вини відповідача ОСОБА_2 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої належний позивачу транспортний засіб зазнав пошкоджень, а позивачу завдано матеріальний збиток у розмірі 282 438 грн. 04 коп., а також приймаючи до уваги те, що ПрАТ «Київський страховий дім» виплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 50 000 гривень, суд надходить до висновку про те, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 232 438 грн. 04 коп.
Вартість робіт зі складення звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого ушкодженням транспортного засобу, № 118-06-15 від 15.06.2015 року, відповідно до умов договору від 12.06.2015 року, становить 820 грн. та сплачена ОСОБА_1 згідно квитанції від 15.06.2015 року у зв'язку із чим вказана сума також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Таким чином, суд надходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку із чим позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат слід вирішити в порядку ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 23, 1188, 1194 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 30, 60, 212, 213, 223-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 232 438 гривень 04 копійки, 820 гривень витрат, пов'язаних із складенням звіту про визначення вартості матеріального збитку, а всього - 233 258 гривень 04 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 332 гривні 58 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя