Справа № 365/34/16-ц
Номер провадження: 2/365/66/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.02.2016 смт. Згурівка Київської області

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ДЕНИСЕНКО Н.О.

за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 районний сектор Державної міграційної служби України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2016 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно зі Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом їй на праві власності належить житловий будинок № 22 по вулиці Левадна (колишня Ворошиловградська) в селі Середівка Згурівського району Київської області, в якому зареєстровані відповідачі. ОСОБА_3 є її рідним братом, у будинку не проживає після одруження з 1993 року, а його дочка ОСОБА_4 ніколи й не проживала у будинку, реєстрація була потрібна лише для поселення в гуртожиток. Відповідачі відмовляються добровільно знятися із реєстрації, будинком не цікавляться, не ставляться до нього як до постійного місця проживання, витрат на його утримання не несуть, права власності на частку в будинку не мають, ніяких домовленостей між сторонами щодо найму житла укладено не було, тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування спірним житловим будинком, зобовязати третю особу зняти з реєстрації відповідачів та звільнити її від сплати судового збору як потерпілу від наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 2.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримала повністю, відповідачі повторно в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, про причини неявки суду не повідомили, копії позовної заяви з додатками отримали, своїх заперечень суду не надали.

В судовому засіданні позивач пояснила, що будинок № 22 по вулиці Левадна (до пееріменування Ворошиловоградська) в селі Середівка Згурівського району Київської області належить їй на праві приватної власності. Цей будинок вона отримала у спадок, в якому зареєстрований її брат та його дочка. Однак ОСОБА_3 з 1993 року проживає зі своєю сім»єю в селі Аркадіївка вулиця Полтавська, 51, а його дочка ніколи й не проживала після реєстрації в будинку. Їй відомо, що остання вийшла заміж та проживає у місті Яготині. Відповідачі не ставляться до спірного житла як до постійного місця проживання, витрат на його утримання не несуть, права власності на частку в будинку не мають, ніяких домовленостей між сторонами щодо найму житла укладено не було. У спірному будинку проживають її дочка та син-інвалід, яким вона хоче подарувати спірний будинок, проте реєстрація відповідачів у ньому перешкоджає їй вільно розпорядитися своєю власністю.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що вони проживають по сусідству з позивачем. Обоє відповідачі у спірному житловому будинку не проживають тривалий час, зокрема ОСОБА_4 взагалі не проживала у цьому будинку. ОСОБА_3 проживає зі своєю сім»єю в селі Аркадіївка. Будинок належить позивачу, яка здійснює догляд за ним та несе витрати по його утриманню.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку.

Судом встановлено, що житловий будинок № 22 по вулиці Левадна (до перейменування Ворошиловградська) в селі Середівка Згурівського району Київської області належить на праві власності ОСОБА_2 після смерті 13 березня 1996 року ОСОБА_8 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.05.2007 (а.с.10-12, 13, 14, 15, 46, 47 - копії технічного паспорту на житловий будинок, Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі та про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідка та рішення).

У спірному будинку зареєстровані та відсутні без поважних причин понад один рік відповідачі ОСОБА_3 з 2007 року, ОСОБА_4 з 2010 року. Це житло не є їхнім постійним місцем проживання та вони не відносяться до нього як такого, не приймають ніякої участі в його утриманні, тягар утримання несе позивач, що підтверджується квитанціями про оплату послуг за електропостачання (а.с.38-45), не ведуть з позивачем власницею будинку спільного господарства (а.с.7, 8 - акт обстеження житлових умов та довідка сільської ради). Відповідач ОСОБА_3 проживає зі своєю сім»єю в селі Аркадіївка вулиця Полтавська, 51 Згурівського району Київської області (а.с.48 - довідка виконкому), що також підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В ході розгляду справи не встановлено, що між сторонами існують договірні відносини з приводу користування житлом.

Доказів проживання у спірному будинку чи його утримання відповідачі не надали.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи з того, що цей Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Заслухавши пояснення позивача, показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що відповідачі відсутні в спірному житловому будинку без поважних причин понад один рік, між сторонами не існують договірні відносини з приводу користування житлом, тому вони втратили право на користування спірним житловим будинком, що належить позивачу на праві приватної власності. Крім того, право відповідача ОСОБА_3 є похідним від прав попереднього власника ОСОБА_8, з припиненням права власності на спірний будинок якої припинилося право й на житло відповідача члена її сім»ї.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 391, 405 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 районний сектор Державної міграційної служби України в Київській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування будинком номер 22 по вулиці Левадна (до перейменування - Ворошиловградська) в селі Середівка Згурівського району Київської області.

Зобовязати ОСОБА_5 районний сектор управління Державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстрації ОСОБА_3, ОСОБА_4 за адресою будинок номер 22 по вулиці Левадна (до перейменування - Ворошиловградська), 22 в селі Середівка Згурівського району Київської області.

Стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави з кожного судовий збір в розмірі по 551 (пятсот пятдесят одна) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 1 березня 2016 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.О.ДЕНИСЕНКО