Справа № 212/2761/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 вересня 2016 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі головуючого судді Р.В. Дехти, за участі секретаря судового засідання Більченко Ю.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України , у залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 13.05.2016 року звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом.

У обгрунтування позову зазначив що він є власником квартири № 11, яка знаходиться в будинку № 41 по вул. Тухачевського у м.Кривому Розі Дніпроперовської області і у його власності зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_3 яка певний час проживала в квартирі, однак у тепершній час не мешкає та не приймає участі в утриманні квартири та не сплачує за надані комунальні послуги. Добровільно зянтися з реєстраційного обліку не бажає. Позивач ОСОБА_2 вважає, що факт реєстрації ОСОБА_3 в його квартирі порушує йог права як власника та завдає додаткових матеріальних витрат. Напідставі зазначеного просить суд усунути перешкоди у коритсуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_3 Г.в. втратившою право користуваня житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Тухачевського 41/11.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився , до початку розгляду справи надав до суду заяву у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутністю.

Відповідачка по справі ОСОБА_3 була сповіщена про розгляд справи належним чином, в тому ж числі повідомлялася про розгляд справи через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя » № 55 (1754) від 26.07.2016 року, але до суду не зявилася, та не сповістила суд про причини своєї неявки, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення.

На підставі ч.9 ст.74 ЦПК України після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду.

Дослідивши матеріали цієї цивільної справи, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі- продажу що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав , здійсненого КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентарізації » що міститься в матеріалах справи.

За відомостями адресно довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області видно, що станом на 25.05.2016 року відповідачка ОСОБА_3 дійсно зареєстрована у належній позивачеві квартирі і ця інформація також міститься у довідці № 50 від 24.03.2016 року, виданої Криворізькою обєднаною довідково інформаційною службою КК «ДОМ - КОМ».

Згідно акту , складеному мешканцями будинку № 41 по вул. Тухачевського у м. Кривому Розі Дніпропетровської області від 25.03.2016 року підписи яких затверджені майстром дільниці ТОВ «ДОМКОМ» видно, що відповідачка ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем реєстрації не мешкає починаючи з 05.05.2015 року по теперішній час.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Тобто позивачі вправі самостійно вирішувати питання взяття на реєстрацію та зняття з реєстрації фізичних осіб у житловому приміщенні, користуватися житлом, яке належить на праві приватної власності.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами, в яких відпали законні підстави для такого користування.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

З постанови Верховного Суду України від 16.01.2012 року «Про усунення перешкод у користуванні власністю» вбачається, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягає задоволенню в частині визнання ОСОБА_3 втратившою право користування житловим приміщенням, вимога щодо зняття з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає оскільки суд не наділений повноваженнями здійснювати зняття громадян з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. 386, 391 ЦК України, ст. 212-214, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити частково .

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування жилим примішенням, а саме квартирою № 11, яка знаходиться в будинку № 41 по вул.Тухачевського у м.Кривому Розі Дніпроперовської області .

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом його постановивши згідно поданої відповідачем в справі заяві про перегляд заочного рішення на протязі десяти днів з часу ознайомлення останнім з цим рішенням суду, іншими учасниками процесу, на рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 10 днів, з дня його проголошення, в палату з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. В. Дехта