У х в а л а

29 червня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Сімоненко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання кредитного договору недійсним в частині можливості банку односторонньо змінювати процентну ставку по кредитному договору, внесення змін до кредитного договору, встановивши фіксовану початкову процентну ставку, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

10 травня 2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою, надіславши її на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Заява про перегляд судового рішення не відповідала вимогам статті 358 ЦПК України, оскільки до заяви не було додано документ про сплату судового бору.

Ухвалою Верховного Суду України від 2 червня 2016 року заявнику надано строк до 22 червня 2016 року для усунення недоліків заяви в зв'язку з її невідповідності вимогам статтям 357, 358 ЦПК України, оскільки у заяві: не зазначені підстави перегляду судового рішення касаційної інстанції та їх обгрунтування; не додано копії судового рішення касаційної інстанції про перегляд якого ставиться питання; не додані копії судових рішень касаційної інстанції щодо неоднаковості застосування норм права, на які посилається заявник.

Крім того, в порушення вимог абзацу третього частини першої статті 358 ЦПК України до заяви не додано документу про сплату судового збору.

На виконання ухвали Верховного Суду України від 2 червня 2016 року до Верховного Суду України від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява та усунені недоліки в частині: підстав перегляду судового рішення касаційної інстанції та їх обгрунтування; додано копії судового рішення касаційної інстанції про перегляд якого ставиться питання; додані копії судових рішень касаційної інстанції щодо неоднаковості застосування норм права, на які посилається заявник.

Однак, що стосується оплати заяви судовим збором, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у заяві посилається на безпідставність вимоги щодо сплати судового збору відповідно пункту 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та просить відкрити провадження у справі.

Виходячи з аналізу зазначеної норми права та судової практики, змісту заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судового рішення та додані до неї документи, не знаходжу підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

Оскільки першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір», то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

За змістом змін до статті 5 Закону України «Про судовий збір», які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», убачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання заявника на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не були взяті до уваги.

До того ж, відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору саме за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином, оскільки навіть і в Законі України «Про захист прав споживачів» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору за подання заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України, то і вимога заявника про застосування до цивільно-процесуальних правовідносин щодо справляння судового збору саме правових приписів, закріплених у частині третій статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не зумовлює звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у даній справі.

Отже подана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заява про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції не відповідає вимогам статті 358 ЦПК України, оскільки до заяви не додано документ про сплату судового збору.

Так, відповідно до підпункту 8 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України підлягає сплаті судовий збір у розмірі 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, для розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень судовий збір у розмірі, визначеному у відповідності до чинного законодавства, повинен бути сплачений та перерахований на рахунок Верховного Суду України з такими реквізитами: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі, 22030102 р/о 0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

На адресу Верховного Суду України слід надіслати оригінал документу про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись статтями 358, 359 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Заяву ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2 залишити без руху, продовжити строк до 29 липня 2016 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.М. Сімоненко