Справа № 752/1673/16-ц
Провадження № 2/752/2417/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.03.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради та Другої київської державної нотаріальної контори, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, суд -

Встановив

В січні 2016 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування.

В обґрунтування позову позивач вказував, що Після смерті його батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, його мати ОСОБА_4 отримала в спадщину 1/2 частину вищевказаної квартири, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину, виданого 14 квітня 2010 року державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Кулиничем З.М. Інша 1/2 квартири належала їй відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Сектором приватизації Московської районної державної адміністрації 06 травня 1994 року.

Після смерті матері позивача ІНФОРМАЦІЯ_4, він тайого брат ОСОБА_2, відповідно до складеного матір'ю заповіту отримали право на спадкування всього належного матері майна, в тому числі і квартири.

З метою отримання належної ним спадщини, вони звернулись до Другої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак 18 грудня 2014 року державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори Ткач О.А. відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з неможливістю встановити родинні стосунки між спадкоємцями та спадкодавицею та встановити належність спадкового майна ОСОБА_4.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за її відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справу за його відсутності.

про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином,

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.05.1994 року виданого на підставі розпорядження № 7237 від 06.05.1994 року ОСОБА_7 та члена його сім'ї ОСОБА_4 кожному в рівних частинах належить квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3,про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1. Після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_4 як спадкоємиця отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.04.2010 року посвідчене державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори і зареєстроване в реєстрі під № 9-678 та підставі якого остання стала власником 1/2 частини вищевказаної квартири. Право приватної власності за вказаним свідоцтвом зареєстровано в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», реєстраційний напис записаний в реєстрову книгу № д.547-191 за реєстровим № 3712 23 квітня 2010 року.

14 квітня 2010 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Кулиничем В.М., яким заповіла все соє майно своїм синам ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в рівних частинах кожному.

Постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 18.12.2014 року Вих. № 6802/02-31 державний нотаріус Другої київської державної нотаріальної контори Ткач О.А. відмовив ОСОБА_2, ОСОБА_1 у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 14 квітня 2010 року за реєстровим № 9-684 Другою київською державною нотаріальною конторою після смерті матері ОСОБА_4, 1936 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, яка була зареєстрована в АДРЕСА_1, у зв'язку з неможливістю встановити родинні стосунки між спадкоємцями та спадкодавицею, та встановити належність спадкового майна спадкодавці ОСОБА_4.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 10.06.1966 року вбачається, що матір'ю «ОСОБА_1» є «ОСОБА_4».

Згідно довідки Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 10 січня 2009 року № 26-ПВ, виданої ОСОБА_4, про те, що вона 30 грудня 2008 року у зв'язку з уточненням прізвища та імені з ОСОБА_7 -ОСОБА_4, отримала паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 замість паспорту серія НОМЕР_4 на прізвище ОСОБА_9, який був виданий Московським РУ ГУ МВС України в м. Києві 27 листопада 2001 року.

З довідки від 7 жовтня 2009 року № 131/1164 Інституту мовознавства ім. О.О.Потебні вбачається, що згідно зі словником-довідником Л.Г.Скрипник і Н.Д.Дзятківської «Власні імена людей» (К., вид. «Наукова думка», 1996 р.) імена «ОСОБА_4» та «ОСОБА_4» (українські варіанти) мають однакове етимологічне значення і вважаються цілком ідентичними.

За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість задоволення даного позову, оскільки доказами, що були надані позивачем підтверджується факт належності на матері позивача спірної квартири, що в свою чергу в сукупності із заповітом є підставою для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, якими обґрунтовуються вимоги позивача підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Задовольняючи позов суд також керувався принципами справедливості, добросовісності та розумності відповідно до вимог ст. 3 ЦК України з урахуванням балансу інтересів сторін.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради та Другої київської державної нотаріальної контори, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя