Справа № 487/741/16-ц
Провадження № 2-о/487/39/16
РІШЕННЯ

Іменем України

22.02.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого - судді Андрощука В.В., при секретарі Забродській Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту національної належності, -

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності до національності «болгарин».

В обґрунтування заяви посилався на те, що болгарином за національністю є його прадід ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Його дід та батько мають приналежність до вказаної національності. Він також відносить себе до національності «болгарин».

Посилаючись на те, що на теперішній час відсутні документи на підтвердження вказаного факту та своє бажання мати національність «болгарин», змушений звернутися до суду з заявою про встановлення такого факту, що має для нього юридичне значення.

В судовому засідання ОСОБА_1 не був присутнім Його представник - ОСОБА_3 подав письмову заяву, в якій просив про розгляд справи без своєї участі та участі заявника. Вимоги ОСОБА_1 підтримав та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи до суду не зявився. Повідомлень про поважність причин неявки в судове засідання, а також заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1 від заінтересованої особи не було.

Перевіривши доводи ОСОБА_1, викладені в заяві від 12.02.2016 року, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст.256 ЦПК України визначено перелік фактів, що встановлюються судом.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи.

Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до ст.11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етничної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

Національність національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи, яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси, яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуття національної ідентичності.

Відповідно до положень ст.ст.1,3,11 Закону України «Про національні меншини в Україні» держава гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної свідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При збереженні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невідємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та суспільності між собою. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до ст.300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність, збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до п.п.2.13,2.16.7 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та регулювання» підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду, в якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Враховуючи обґрунтованість доводів заявника щодо приналежності його до національності «болгарин», його бажання встановити національну приналежність, а саме обрати національність «болгарин», суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.6,10,11,60,79,88,209-212,215,218,256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт приналежності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця селища Братське Братського району Миколаївської області до національності «болгарин».

Зобовязати відділ реєстрації актів цивільного стану Братського районного управління юстиції Миколаївської області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 за №55 від 21 травня 1954 року, де в графі національність зазначити «болгарин».

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК України.

СУДДЯ: В.В. АНДРОЩУК