Провадження № 2/520/450/16
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Калініченко Л.В.
при секретарі - Єгоровій Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
про виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності,
припинення права спільної часткової власності,
визнання права власності,
28 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності, який надалі позивач уточнювала та згідно з останньою редакцією уточнень до позову просить суд: виділити ОСОБА_1 в натурі належну їй на праві спільної часткової власності 44/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1, що складаються з: І-кухня, площею 5,9 кв.м, 1-7-санвузол, площею 4,0 кв.м, 1-5-житлова, площею 11,2 кв.м, 1-6-житлова, площею 16,8 кв.м, частина мостіння І і частина огорожі № 1-4; визнати за ОСОБА_1 право власності на самостійний об'єкт нерухомого майна - житловий будинок АДРЕСА_2, який складається з: І-кухня, площею 5,9 кв.м, 1-7-санвузол, площею 4,0 кв.м, 1-5- житлова, площею 11,2 кв.м, 1-6-житлова, площею 16,8 кв.м, мостіння і огорожі, загальною площею 37,9 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м.; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона ОСОБА_1 є власницею 44/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частки житлового будинку від 24 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 2579. 21 березня 2011 року право власності на вказану частку житлового будинку зареєстровано за нею в КП «ОМБТІ та РОН» (номер запису :384 в книзі: 144-33). 56/100 часток вказаного житлового будинку належить її сестрі ОСОБА_2 на підставі договору дарування частки житлового будинку від 24 грудня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу і зареєстрованого в реєстрі за № 2585, зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» (номер запису:384 в книзі: 144-33). Згідно з технічним паспортом від 25 серпня 2015 року житловий будинок складається з двох ізольованих частин з самостійними виходами. В користуванні позивача знаходяться приміщення в літ. «А»:1- І-кухня, площею 5,9 кв.м., 1-5- житлова, площею 11,2 кв.м., 1-6- житлова, площею 16,8 кв.м; 1-7-санвузол, площею 4,0 кв.м, частина мостіння І і частина огорожі № 1-4. В користуванні відповідачки - приміщення і надвірні споруди: в літ. «А»: 1-2- коридор, площею 6,4 кв.м, 1-3- житлова, площею 8,4 кв.м, 1-4-кухня, площею 12,6 кв.м і надвірні споруди- «В»- літня кухня, «Д»- вбиральня, «Е»- навіс, II- цистерна, частина мостіння І і частина огорожі № 1-4. З метою приватизації окремих земельних ділянок вона з відповідачкою звернулися до Інституту «Укргеоінформ», де була складена схема розподілу земельної ділянки, загальною площею 1342 кв.м., згідно з якою у фактичному користуванні кожної з них знаходиться земельна ділянка площею 0,0671 га. Позивач та її сестра прийшли до згоди про встановлення порядку користування вказаною земельною ділянкою. 02 листопада 2011 року приватним нотаріусом Колмаковою Н.В. були засвідчені справжність їх підписів в заяві, згідно з якою вони не заперечують проти встановлення між ними порядку користування земельною ділянкою площею 1342 кв.м, згідно схеми розподілу земельної ділянки. На цей час позивач бажає виділити належні їй 44/100 частки житлового будинку з надвірними спорудами в окремий об'єкт нерухомого майна. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Позивач стверджує, що вона неодноразово зверталася до відповідачки з проханням дати згоду на виділ своєї частки в самостійний об'єкт нерухомого майна для подальшої приватизації земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні позивача, однак відповідачка відмовляється дати таку згоду, оскільки заперечує проти виділа позивачевої частки житлового будинку. В жовтні 2015 року позивач звернулася до КП «БТІ» Одеської міської ради з заявою про виділ своєї частки житлового будинку в самостійний об'єкт нерухомого майна. 16 жовтня 2015 року позивач отримала письмову відповідь КП «БТІ» відповідно до якої виділити в натурі 44/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 неможливо, оскільки згідно інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна,затвердженої наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, необхідно мати згоду всіх співвласників, щодо порядку користування будинку, будівлями та спорудами, користування земельними ділянками. Судовим експертом ТБ «Профі-Т» було проведено дослідження 44/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1. На момент обстеження було встановлено, що 44/100 часток житлового будинку - ізольована та окремо функціонуюча частина, що складається з: І-кухня, площею 5,9 кв.м, 1-7-санвузол, площею 4,0 кв.м, 1-5- житлова, площею 11,2 кв.м, 1 -6-житлова, площею 16,8 кв.м, частина мостіння І і частина огорожі № 1-4. Приміщення обстежуваної 44/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 забезпечені індивідуальними інженерними комунікаціями: водопостачанням, каналізацією, електрикою, газопостачанням. Також експертом було встановленого вище вказана 44/100 частка житлового будинку розташована на індивідуально огородженій земельній ділянці, яка має окремий вхід (в'їзд) зі сторони АДРЕСА_1. Згідно з висновком № 67-15 судової будівельно-технічної експертизи, складеним судовим експертом ТБ «Профі-Т» 20.01.2016 року, 44/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з частиною вимощення І та частиною огорожі № 1-4 технічно можливо виділити в натурі. На підставі висновку експерта КП «Право» 21.03.2016 року надало письмову відповідь про те, що у Адресному реєстрі м. Одеси адреса: АДРЕСА_2 не обліковується. У зв'язку з чим позивач була вимушена звернутись до суду з відповідним позовом.
Позивач ОСОБА_1 або її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, представник позивача надала до суду заяву в якій позов підтримала, просила суд задовольнити, у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлялась, про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.
Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.33) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, та саме за цією адресою направлялись судові повістки на ім'я ОСОБА_2.
Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуюче вищевикладене, а також, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та у відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню.
Судом встановлено, що згідно з договором дарування частки житлового будинку, посвідченого 24 грудня 2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пучковою І.А., зареєстрованим в реєстрі за №2579, ОСОБА_8 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла в дар - безоплатно у власність 44/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що в цілому складається з літ. «А» житлове, загальною площею 66,7 кв.м., в тому числі житловою 36,4 кв.м., літ. «В» літня кухня, «Д» вбиральня, «Е» навіс, №1-4 огорожа, І мостіння, ІІ цистерна. Земельна ділянка розміром 1300 кв.м., на якій розташований житловий будинок з надвірними спорудами, знаходиться у фактичному користуванні дарувальника - ОСОБА_8 У власність обдарованої - ОСОБА_1 перейшло з літ. «А»: 1-5 - житлова, 1-6 - житлова, житловою площею 28,0 кв.м., І - веранда, ? огорожі №1-4, ? вимощення - І, що складає 44/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами (а.с.5-6).
21 березня 2011 року ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності на 44/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в КП «ОМБТІ та РОН», номер запису: 384 в книзі: 144-33 (а.с.4).
Згідно з договором дарування частки житлового будинку, посвідченого 24 грудня 2010 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пучковою І.А., зареєстрованим в реєстрі за №2585, ОСОБА_8 подарувала, а ОСОБА_2 прийняла в дар - безоплатно у власність 56/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, що в цілому складається з літ. «А» житлове, загальною площею 66,7 кв.м., в тому числі житловою 36,4 кв.м., літ. «В» літня кухня, «Д» вбиральня, «Е» навіс, №1-4 огорожа, І мостіння, ІІ цистерна. Земельна ділянка розміром 1300 кв.м., на якій розташований житловий будинок з надвірними спорудами, знаходиться у фактичному користуванні дарувальника - ОСОБА_8 У власність обдарованої - ОСОБА_2 перейшло з літ. «А»: 1-3 - житлова, житловою площею 8,4 кв.м., 1-4 - кухня, 1-2 - коридор, «Д» - вбиральня, «В» - літня кухня, «Е» - навіс, ІІ - цистерна, ? огорожі №1-4, ? вимощення - І, що складає 56/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами (а.с.8-9).
16 березня 2011 року ОСОБА_2 зареєструвала своє право власності на 56/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в КП «ОМБТІ та РОН», номер запису: 384 в книзі: 144-33 (а.с.7).
У користуванні позивача ОСОБА_1 знаходяться приміщення в літ. «А»: 1- І-кухня, площею 5,9 кв.м., 1-5 - житлова, площею 11,2 кв.м., 1-6 - житлова, площею 16,8 кв.м.; 1-7 - санвузол, площею 4,0 кв.м., частина мостіння І і частина огорожі № 1-4.
У користуванні відповідачки ОСОБА_2 знаходяться приміщення і надвірні споруди: в літ. «А»: 1-2 - коридор, площею 6,4 кв.м., 1-3 - житлова, площею 8,4 кв.м., 1-4 - кухня, площею 12,6 кв.м і надвірні споруди - «В» - літня кухня, «Д» - вбиральня, «Е»- навіс, II - цистерна, частина мостіння І і частина огорожі № 1-4.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з метою приватизації окремих земельних ділянок звернулися до Інституту «Укргеоінформ», де була складена схема розподілу земельної ділянки, загальною площею 1342 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, згідно з якою у фактичному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходиться земельна ділянка площею по 0,0671 га у кожної.
02 листопада 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склали заяву, справжність підписів в якій було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колмаковою Н.В., зареєстрована в реєстрі за №1648,1649. Згідно змісту заяви, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, співвласники житлового будинку з надвірними спорудами під АДРЕСА_1; розташованого на земельній ділянці розміром 0,1342 га, цією заявою не заперечують проти встановлення між ними нижченаведеного порядку користування вищезазначеною земельною ділянкою, згідно схеми розподілу земельної ділянки, та просять видати їм окремі державні акти на право власності на земельні ділянки у визначених межах: ОСОБА_1 - земельна ділянка, площею 0,0671 га, зовнішні межі під літерами: «Б-О-П-М-Л-К-Е-Д-Г-В-Б», для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель; ОСОБА_2 - земельна ділянка, площею 0,0671 га, зовнішні межі під літерами: «А-Б-В-Г-Д-Е-К-Л-М-Н-А», для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зобов'язались безперешкодно допускати один одного до експлуатації та обслуговування відповідних частин житлового будинку, а також надали згоду один одному на отримання державних актів на вказану земельну ділянку у розмірах, визначених схемою розподілу земельної ділянки. Зазначили, що заява необхідна для приватизації вищезазначених земельних ділянок та отримання державних актів на земельні ділянки у встановлених межах. Схема розподілу земельної ділянки є невід'ємною частиною цієї заяви (а.с.10).
16 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до КП «БТІ» Одеської міської ради з заявою про виділ своєї частки житлового будинку в самостійний об'єкт нерухомого майна.
16 жовтня 2015 року КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради своїм листом від 16.10.2015 року за вих. 463747.72.15, повідомило ОСОБА_1, що виділити в натурі 44/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 неможливо, оскільки згідно інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року №55, необхідно мати згоду всіх співвласників, щодо порядку користування будинку, будівлями та спорудами, користування земельними ділянками (а.с.47).
Під час розгляду справи, ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 18.11.2015 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 про призначення судової будівельно-технічної експертизи було задоволено. Призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання: «Чи є технічна можливість виділу в натурі, належної ОСОБА_1 44/100 часток з житлового будинку АДРЕСА_1, які складаються з: 1-5 - житлова, площею 11,2 кв.м.; 1-6 - житлова, площею 16,8 кв.м.; І - веранда, площею 5,9 кв.м.; 1-7 - санвузол, площею 4,0 кв.м.; частини вимощення І і частини огорожі № 1-4, з самостійним виходом, що знаходиться на земельній ділянці, площею 0,1342 га, за адресою: АДРЕСА_1». Проведення експертизи було доручено експерту «Товарна біржа «Профі-Т» (а.с.49).
Згідно з листом КП «Право» від 31.03.2016 року за вих. №52, Комунальним підприємством «Право» було розглянуто заяву ОСОБА_1 від 09.03.2016 року №126 щодо надання інформації з Адресного реєстру м. Одеси про можливість резервування адреси житлового будинку: АДРЕСА_2 у зв'язку з поділом об'єкта нерухомості, розташованого за адресою АДРЕСА_1. За результатами розгляду інформовано про те, що у Адресному реєстрі міста Одеси адреса: АДРЕСА_2 не обліковується. Також повідомлено, що резервування адрес об'єктів нерухомого майна здійснюється відповідно до Положення про Адресний реєстр міста Одеси, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.07.2009 року №809 (зі змінами) (а.с.74).
Згідно ст. 317 ч.ч.1,2 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В той же час, відповідно до ст. 319 ч.ч.1,2 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Як наводить ст. 328 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 356 ч.1 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. На підставі ст. 358 ч.ч.1,2,3 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
При цьому, відповідно до ст. 361 ч.1 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
А як встановлює ст. 364 ч.1 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Частина 3 ст. 364 ЦК України встановлює, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Як регламентує ст. 381 ч.1 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.
Згідно ст. 377 ч.1 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Разом з тим, згідно ст. 120 ч.ч.1,2,4 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 212 - 215, 226-228 ЦПК України, ст. ст. 41, 55 Конституції України, ст. 16, 356, 364 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності, визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на самостійний об'єкт нерухомого майна, з присвоєнням адреси: житловий будинок АДРЕСА_2, який складається з: І-кухня, площею 5,9 кв.м, 1-7 - санвузол, площею 4,0 кв.м., 1-5 - житлова, площею 11,2 кв.м., 1-6 - житлова, площею 16,8 кв.м., мостіння і огорожі, загальною площею 37,9 кв.м, житловою площею 28,0 кв.м.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня оголошення ухвали про залишення заяви без задоволення.
Головуючий Калініченко Л. В.