УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., НагорнякаВ.А., Юровської Г.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Безм'ятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити йому додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_6, яка за життя постійно мешкала у АДРЕСА_1, та після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Безмятежненської сільської ради Шевченківського району Харківської області та житлового будинку з господарчими будівлями по АДРЕСА_1.

Посилаючись на відсутність документів, які посвідчують право померлої на спадкове майно, а також тяжку хворобу дружини, яка унеможливлювала його вчасне звернення до нотаріуса, ОСОБА_4 позовні вимоги просив задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували роз'яснення, викладені у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», та незначний термін пропуску строку, дійшовши обґрунтованого висновку про визнання поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки вони пов'язані із об'єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а саме: здійснення догляду за дружиною, яка у зв'язку із хворобою була госпіталізована до лікарні, що підтверджується відповідною медичною документацією.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 грудня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.А.Нагорняк

Г.В.Юровська