Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Колодійчука В.М., Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Вугледарської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Донецької області від 17 вересня 2015 року,

встановила:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 13 жовтня 2001 року вона з ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 17 травня 2011 року було розірвано. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем АДРЕСА_1. Позивач повторно зареєструвала шлюб. У дочки склалися добрі стосунки з вітчимом, який турбується про її життя, стан здоров'я, приймає участь в її вихованні, надає їй матеріальну та моральну допомогу. Після розірвання шлюбу відповідач з дитиною не спілкується, ніякої участі у вихованні і утриманні дочки не приймає.

Згідно висновку органу опіки та піклування Вугледарської міської ради Донецької області від 17 жовтня 2014 року доцільно позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначала, що відповідач самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною, її виховання та утримання, має заборгованість по сплаті аліментів з 26 червня 2012 року по 1 листопада 2014 року в сумі

29 845,90 грн. Відповідач відмовляв у наданні дозволу на виїзд дитини за межі України, у зв'язку з тим, що на теперішній час Донецька область є активною зоною АТО, де ведуться бойові дії, що є небезпечним для життя і здоров'я дитини. У зв'язку з чим вона була змушена звернутися до суду з позовом про надання дозволу на виїзд дитини за межі України без згоди батька.

Ураховуючи наведене, просила позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 14 липня 2015 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_5 батьківських прав по відношенню до ОСОБА_6 Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 17 вересня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, апеляційний суд прийшов до правильного правового висновку, що позивачем не доведено навмисне ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування ним батьківських прав, а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 150, 164, Сімейного кодексу України, доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Донецької області від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова