У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Головне управління Служби безпеки України, про вселення, виселення, визначення порядку користування квартирою, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 14 серпня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народилась донька - ОСОБА_6 На сім'ю з трьох осіб видано ордер від 16 травня 2006 року на право зайняття службового жилого приміщення - квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_6

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 грудня 2013 року шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_7 розірвано. 30 травня 2014 року відповідач змінив замок у вхідних дверях квартири. Її та дітей до помешкання не пускає. Зазначені обставини підтверджені висновком дільничного інспектора міліції Дніпровського районного управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві ОСОБА_9 від 6 червня 2014 року, який рекомендував позивачці для захисту своїх прав звернутись до суду. Просила позов задовольнити, вселити її із дітьми до спірного приміщення, виселити відповідачів, визначити порядок користування квартирою, відшкодувати моральну шкоду.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 2 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_6, відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 2 березня 2015 року в частині відмови у вселенні у житлове приміщення ОСОБА_4 з малолітніми дітьми ОСОБА_6, ОСОБА_6 скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення позову в цій частині.

Вселено ОСОБА_4 з малолітніми дітьми ОСОБА_6, ОСОБА_6 у АДРЕСА_1.

У решті рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 2 березня 2015 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про задоволення позову в частині вселення позивачки із малолітніми дітьми, з урахуванням норм ст. ст. 118, 122 ЖК України. Спірне житлове приміщення відповідно до ордеру було надано на сім'ю відповідача ОСОБА_4 разом із позивачем та їх донькою ОСОБА_6, син народився у 2007 році після отримання службового житла. За таких обставин, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про вселення позивачки із дітьми до спірного приміщення.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П. Штелик