У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування майна, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_7, який незадовго до смерті придбав квартиру АДРЕСА_1.

12 червня 2013 року позивач звернувся до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, проте 27 січня 2014 року отримав відмову, на підставі того, що право власності на зазначену квартиру згідно з договором купівлі-продажу від 06 липня 2013 року перейшло від ОСОБА_7 до ОСОБА_8 Отже, невстановлені особи, здійснили відчуження квартири від імені власника через півроку після смерті власника. У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2014 року ОСОБА_8 відчужив спірну квартиру ОСОБА_5

Просив витребувати квартиру АДРЕСА_1 із незаконного володіння ОСОБА_5

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2016 року, позов задоволено. Витребувано квартиру АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_5 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено,що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько позивача - ОСОБА_7 (а. с. 12), якому на підставі договору дарування від 06 грудня 2012 року на праві власності належала квартира АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 06 липня 2013 року ОСОБА_7 продав зазначену квартиру ОСОБА_8 (а. с. 16).

ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті батька, шляхом подачі 12 червня 2013 року до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, у зв'язку з чим була заведена спадкова справа (а. с. 13).

Постановою державного нотаріуса Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 27 січня 2014 року ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку із відсутністю у спадкодавця права власності (а. с. 15).

У подальшому на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2014 року право власності на зазначену квартиру перейшло від ОСОБА_8 до ОСОБА_5 (а. с. 52, 53).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2016 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 06 липня 2013 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кіряк С.А. за реєстровим № 1353.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216−1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином на момент відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_7 до складу спадщини входило право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності.

Зокрема стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову.

Виходячи з положень зазначених статей право витребувати майно із чужого незаконного володіння має лише власник цього майна.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 6-327цс15, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою до застосування усіма судами.

У п. 26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 388 ЦК України. Оскільки відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене ст. 388 ЦК України, переходить до спадкоємців власника.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи, що спірна квартира вибула з володіння поза волею власника, правочин вчинено внаслідок злочинних дій невстановлених осіб, суди першої й апеляційної інстанції обґрунтовано задовольнили позов.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами попередніх інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Леванчук А.О. Ступак О.В.