Справа № 464/7659/15 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/2736/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Л. Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Богонюка М.Я., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 грудня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 25 грудня 2015 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму інфляційних втрат у розмірі 15837 (п'ятнадцять тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 82 копійки та 3 % річних у розмірі 831 (вісімсот тридцять одної) гривні 11 копійок, всього 16668 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят вісім) гривень 93 копійки.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Вказує на те, що строк дії кредитного договору - до квітня 2016 року, на поточний момент договір є чинним, не розірваний сторонами чи рішенням суду і валюта кредитного договору №CL30897 від 22.04.2008 року долари США, графік погашення, суми платежів та відсотки визначені у доларах США, жодного документа, додаткової угоди чи листа про те, що валюту договору було змінено сторонами на національну валюту не існує. Крім того, при погашенні даного зобовязання позивач отримує всі платежі виключно в доларах США. Враховуючи вищенаведене, апелянт вважає, що ніяких інфляційних втрат банк не несе, борг є і погашається в іноземній валюті, ринковий курс якої на дату погашення відображає всі інфляційні коливання, які відбуваються в країні.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» відмовити повністю.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, у тому числі і представника апелянта, котрі належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає даним вимогам.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав і обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені у цій Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист передбачається ст.55 Конституції України.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно із ст.ст.3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносини.

Скориставшись своїм правом, ПАТ «Універсал Банк» звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив стягнути із ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст.625 ЦК України 15837,82 грн. інфляційних втрат та 813,11 грн. 3% річних.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що оскільки рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків №20/13 від 28.01.2013 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» 40609,8 грн. не виконане, то позивач має право на стягнення компенсації на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за невиконання позичальником грошового зобовязання.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться й одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються.

Відповідно до статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобовязання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід зясувати: чи існує зобовязання між сторонами, чи це зобовязання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобовязання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Цією статтею регулюються зобовязальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина пята статті 11 ЦК України, в якій ідеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобовязальних правовідносин. З рішення суду зобовязальні правовідносини не виникають, оскільки вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК України, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність.

З матеріалів справи вбачається та районним судом встановлено, що 22.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір №CL30897, за умовами якого банк надає позичальнику відповідачу кредит в розмірі 17322 доларів США строком до 10.03.2016 року. Позичальник зобовязується сплатити кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 9,5% річних, а у разі прострочення платежу у підвищеному розмірі - 28,5 % річних.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків №20/13 від 28.01.2013 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнуто 132529 грн. 30 коп. заборгованості за вищезазначеним кредитним договором.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.12.2014 року визнано виконавчий лист №755/27503/13-ц, виданий Дніпровським районним судом м. Києва 07.03.2013 року за даним рішенням третейського суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 132529 грн. 30 коп. таким, що не підлягає до виконання в частині стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 91919 грн. 50 коп.

Таким чином, за рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків №20/13 від 28.01.2013 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» підлягало стягненню 40609,8 грн. (132529,3 грн. 91919,5 грн. = 40609,8 грн.).

І саме з цієї суми позивачем визначено ціну позову та розмір інфляційних втрат і 3% річних(а.с.4).

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків №20/13 від 28.01.2013 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» уже вирішено стягнути суму боргу у розмірі 40609,8 грн., то дія положень ч.2 ст.625 ЦК України до спірних правовідносин не застосовується.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України №6-2759цс15 від 20.01.2016 року, №6-2491цс15 від 02.03.2016 року, №6-3019цс15 від 13.01.2016 року, що відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Крім того, валютою кредитного договору №CL30897 від 22.04.2008 року, укладеного між сторонами, є долари США,а індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта індексації не підлягає.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення постановлене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

ОСОБА_2 просить також стягнути в його користь 590,80 грн. судових витрат. Колегія суддів вважає, що з ПАТ «Універсал Банк» слід стягнути в користь ОСОБА_2 579,2 грн. судового збору, сплата яких підтверджена відповідними квитанціями.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 25 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 про стягнення 16668,93 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в користь ОСОБА_2 579,2 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: