РІШЕННЯ

Іменем України

04.04.2016 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

Представник ПАТ «Львівобленерго» звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача 1 555,42 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є співвласником квартири за адресою АДРЕСА_1. Даний будинок перебував на балансі ДЖКП ДК «ЛОРТА» і відповідач станом на 14.04.2014р. заборгувала підприємству 1 555,42 грн. за надані житлово-комунальні послуги. Ухвалою господарського суду Львівської області від 09.07.2014 року ДЖКП ДК «ЛОРТА» ліквідоване, а право вимоги до боржників ДЖКП ДК «ЛОРТА» за надані житлово-комунальні послуги, в тому числі до відповідачів, перейшло до ПАТ «Львівобленерго» згідно договору № 2 (112/141/14-342) від 18.06.2014 року. Зазначає, що оскільки ДЖКП ДК «ЛОРТА» зверталося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення із боржників суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, який 09.07.2015 року скасовано, зазначені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні.

Через канцелярію суду представником відповідача подано заперечення, в яких вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Львівобленерго» у повному обсязі, судові витрати просить покласти на позивача. Вказує, що вона, як споживач регулярно оплачує спожиту теплову енергію, що стверджується копіями квитанцій. Вказує, що у заяві про видачу судового наказу позивачем не вказано період за який відбувається стягнення заборгованості. Звертає увагу і на відсутність договору між нею та ДЖПК ДК «Лорта» з відступленням права вимоги ПАТ «Львівобленерго».Довідку позивача про наявність заборгованості вважає неналежним доказом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив його задовольнити у повному обсязі, виходячи із мотивів та обгрунтування позову.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову у повному обсязі, з підстав викладених у письмовому запереченні.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з огляду на нижченаведене.

Судом встановлено та стверджено довідкою з місця проживання № 1339 від 06.05.2015р., виданою ЛКП «Сокільницьке» те, що відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_2, у якій зареєстрована.

В матеріалах справи міститься довідка ДЖКП ДК «ЛОРТА» №132, з якої вбачається, що станом на 14.04.2014р. борг ОСОБА_1 (АДРЕСА_3) перед ДЖКП ДК «ЛОРТА» з оплати за житлово комунальні послуги становить 1 555, 42 грн., з яких: 967, 82 грн. за утримання будинку, 587, 60 грн. за опалення.

Договору про надання житлово-комунальних послуг між сторонами укладено не було, однак, відповідач визнає той факт, що такі послуги позивачем надавались, хоча не в повній мірі, а відтак, між сторонами фактично існували договірні відносини. Відповідач такі послуги споживає, а тому зобов'язана своєчасно здійснювати оплату їх вартості, згідно встановлених тарифних ставок.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти, заподіяння матеріальної та моральної шкоди тощо, а також вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно ст.13 цього Закону до житлово-комунальних послуг відносяться - комунальні послуги, в тому числі централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, цетралізоване опалення, та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст.20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов'язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач послуг має право на зменшення плати за них у випадку їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

У відповідності до ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», факт ненадання послуг повинен бути оформлений у встановленому законом порядку, зокрема, складанням акту-претензії.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.06.2014 року між ДЖКП ДК «ЛОРТА» та ПАТ «Львівобленерго» укладено договір №2 про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор (ДЖКП ДК «ЛОРТА») передає, а новий кредитор (ПАТ «Львівобленерго») приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору за надані житлово-комунальні послуги фізичним особам і стає кредитором за цими зобов'язаннями, зокрема відбулося відступлення права вимоги до відповідача на суму боргу 1 555,42 грн.

У відповідності до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В матеріалах справи міститься ухвала господарського суду Львівської області від 09.07.2014р. у справі № 5015/5411/12, згідно з якою у позивача є законне право вимоги до відповідача щодо стягнення боргу за надані житлово комунальні послуги в розмірі 1 555,42 грн., як у законного правонаступника прав та обовязків ДЖКП ДК «ЛОРТА», згідно договору №2 про відступлення права вимоги від 18.06.2014 року.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В підтвердження своїх заперечень щодо надання послуг не в повному обсязі і неналежної якості відповідач та її представник не надали належних доказів, зокрема, оформленого у встановленому законом порядку акту-претензії, а тому їх доводи в цій частині є є безпідставними.

Щодо твердження відповідача про належне та своєчасне здійснення нею оплати послуг за надані позивачем комунальні послуги, то суд критично ставиться до доводів відповідача та її представника, що стосуються цього, оскільки копіями квитанцій, які долучено останніми до матеріалів справи підтверджується те, що відповідачу виставлено рахунки по оплаті послуг, нараховані згідно встановлених тарифів, однак такими не підтверджено самого факту проведення відповідачем оплати таких послуг.

Як встановлено судом, вказана сума заборгованості відповідача перед позивачем в розмірі 1555,42 грн. нарахована станом на 14.04.2014 року, що вбачається із матеріалів справи № 465/3837/15-ц про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у користь ПАТ «Львівобленерго», а саме з довідки № 132 від 28.05.2015 року про наявність і структуру заборгованісті.

З урахуванням наведеного, суд беззаперечно встановив підставність позову, обгрунтування якого доведено позивачем та не спростовано відповідачем, а тому, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги в заявленому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 коп.) грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» () 1 555,42 (одна тисяча пятсот пятдесят пять гривень 42 коп.) грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Стягнути із ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» () 1218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 коп.) грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ванівський Ю.М.