У Х В А Л А

14 вересня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування Ѕ частини квартири з моменту його вчинення, виселення, визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_4 18 вересня 2009 року уклала договір дарування належної їй 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_5 Зазначений договір посвідчено нотаріусом Одеської державної нотаріальної контори Лангольф Ю.Д., бланк серії НОМЕР_1. Підписуючи договір дарування ОСОБА_4 була впевнена, що підписала документи, пов'язані зі спадкуванням 1/2 частини спірної квартири, що належала її сину, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. При цьому ОСОБА_4 не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керуватися ними внаслідок нервового потрясіння, яке вона отримала після смерті сина.

З урахуванням уточнень, просили суд визнати недійсним з моменту вчинення, договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, укладений 18 вересня 2009 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 і посвідчений нотаріально; виселити ОСОБА_3 з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, зазначити в рішенні, що правовими наслідками недійсності правочину є скасування реєстрації права власності за ОСОБА_5 на 1/2 частину спірної квартири, та реєстрація за ОСОБА_1 права власності на 5/8 частин спірної квартири, та реєстрація права власності за ОСОБА_2 на 3/8 частин спірної квартири; зазначити, що ОСОБА_1 є спадкоємцем 5/8 частин квартири, яка належала померлій на праві власності, а ОСОБА_7 - спадкоємцем 3/8 частин спірної квартири, яка належала його батьку - ОСОБА_8.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування Ѕ частини квартири з моменту його вчинення, виселення, визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, відшкодування майнової та моральної шкоди призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова