Ухвала

іменем україни

09 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Колодійчука В.М., УмновоїО.В. , Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03 квітня 2008 року між акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - АКБ «Форум»), правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 500 000 доларів США, зі сплатою 12 % річних, з кінцевим терміном повернення до 03 квітня 2018 року. З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань 03 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед кредитором боржника за виконання нею свого обов'язку. Оскільки ОСОБА_4 не виконала свої кредитні зобов'язання, у неї утворилась заборгованість перед банком у розмірі 241 892,44 доларів США та 719 302,96 грн., яку банк і просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року, позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 03 квітня 2008 року у розмірі 241 892,44 доларів США та 719 302,96 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 03 квітня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 500 000 доларів США, зі сплатою 12 % річних, з кінцевим терміном повернення до 03 квітня 2018 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань 03 квітня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед кредитором боржника за виконання нею свого обов'язку.

Оскільки ОСОБА_4 не виконала свої кредитній зобов'язання, у неї утворилась заборгованість перед банком у розмірі 241 892,44 доларів США та 719 302,96 грн., з яких: 55 084,75 доларів США - прострочена заборгованість по кредиту, 156 779,51 доларів США - поточна заборгованість по кредиту, 27 768,3 доларів США - прострочена заборгованість зі сплати відсотків; 2 259,88 доларів США - поточна заборгованість зі сплати відсотків, 719 302,96 грн. - пеня.

14 серпня 2014 року банком на адресу відповідачів направлено вимогу про дострокове погашення заборгованості, яка задоволена не була.

Згідно п. 3.2.2. кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за договором, які є забезпеченням виконання зобов'язань.

Відповідно до пунктів 2.1, 3.1. договору поруки поручитель зобов'язується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість по кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані відсотки по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором. У випадку невиконання зобов'язань по кредитному договору та цьому договору боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

За змістом ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, обґрунтовано виходив із того, що з відповідачів на користь банку солідарно підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором, оскільки вона виникла у зв'язку з порушенням ОСОБА_4 умов кредитного договору, а ОСОБА_5 поручився перед кредитором боржника за виконання нею свого обов'язку.

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про задоволення позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська