АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1825/16 Справа № 2-288/11 Головуючий у 1 й інстанції - Чулінін Д.Г. Доповідач - Котушенко С.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Красвітної Т.П., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: виконавчі комітети Бабушкінської районної та Красногвардійської районної у м.Дніпропетровську рад про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом про поділ спадкового майна,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2007 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, який неодноразово уточнювала в ході розгляду справи. Позивач вказувала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина на 3/4 частини квартири АДРЕСА_1; 1/2 частину автомобіля НОМЕР_1; 1/2 частину автомобіля НОМЕР_2; корпоративні права на частку у статутному капіталі ТОВ "Дром Лтд"; корпоративні права на частку у статутному капіталі ТОВ "Протекс-П".

Посилаючись, що вона, її малолітній син та батько померлого - відповідач по справі прийняли спадщину, мати спадкодавця ОСОБА_5 відмовилася від спадщини на користь малолітнього онука ОСОБА_6, а також на наявність спору з приводу розміру частки кожного у спадковому майні, ОСОБА_2 просила визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 за нею на 3/16 частини квартири АДРЕСА_2 та на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_2; за її малолітнім сином ОСОБА_6 на 9/16 частин вказаної квартири; за відповідачем на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_1, корпоративні права на частку у статутному капіталі ТОВ "Дром Лтд" та корпоративні права на частку у статутному капіталі ТОВ "Протекс-П".

У лютому 2011 року ОСОБА_3 подав зустрічний позов про поділ спадкового майна, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті сина право власності на 3/16 частини квартири АДРЕСА_3 та на 1/2 частину автомобіля НОМЕР_1. Не заперечував проти виділу онуку ОСОБА_6 9/16 частин вказаної квартири, а ОСОБА_2 - 1/2 частини автомобіля НОМЕР_2, корпоративних прав на частку у статутному капіталі ТОВ "Дром Лтд" та корпоративних прав на частку у статутному капіталі ТОВ "Протекс-П".

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року позови задоволені частково, спадщину поділено між спадкоємцями з виділенням сторонам по 1/4 частині, а ОСОБА_6 1/2 її частину. Присуджено в натурі: ОСОБА_2 на праві приватної власності автомобіль НОМЕР_2; ОСОБА_3 на праві приватної власності автомобіль НОМЕР_1; ОСОБА_2 і ОСОБА_6 на праві спільної власності трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 з визначенням їх часток 1/4 та 3/4 відповідно. Визнано за кожною із сторін по 1/4 частині, а за ОСОБА_6 на 1/2 частину корпоративних прав спадкодавця в статутному капіталі ТОВ "Дром Лтд" та статутному капіталі ТОВ "Протекс-П". Заборонено будь-кому від імені ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належних йому 3/4 частини квартири АДРЕСА_3.

Додатковим рішенням від 12 березня 2015 року суд вирішив питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 поставила питання про скасування рішення, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2015 року оскаржене рішення скасовано з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовів.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року зазначене рішення апеляційного суду скасоване і справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

18 лютого 2016 року ОСОБА_2 подала через свого представника ОСОБА_7 заяву про уточнення меж апеляційного оскарження рішення з зазначенням того, що рішення оскаржується лише в частині заборони відчуження належної неповнолітньому ОСОБА_6 частки квартири АДРЕСА_3 ( а.с.257 т.2).

В судовому засіданні 09 березня 2016 року представник апелянта ОСОБА_7 подав заяву, в якій вказав на необхідність скасування оскарженого рішення лише в частині заборони відчуження належної неповнолітньому ОСОБА_6 частки квартири (а.с.22 т.3).

В іншій частині рішення не оскаржується і у відповідності зі ст.303 ЦПК України не переглядається.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 12 серпня 2000 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина - ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер, після чого відкрилася спадщина на належне йому майно.

Спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого ОСОБА_2, їх малолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати та батько померлого ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Сторони прийняли спадщину способом передбаченим ст.1269 ЦК України, звернувшись з відповідними заявами до нотаріальної контори, а малолітній ОСОБА_6 прийняв спадщину відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини на користь малолітнього ОСОБА_6.

Відповідно до ч.2 ст.1279 ЦК України спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного, суд визнав за спадкоємцями померлого ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, присудивши в натурі кожному певну частину спадкового майна. В тому числі суд присудив в натурі ОСОБА_2 та малолітньому ОСОБА_6 на праві спільної власності трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 з визначенням їх часток 1/4 та 3/4 відповідно.

Крім того, суд заборонив будь-кому від імені ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належних йому 3/4 частини вказаної квартири.

Вживаючи заходи забезпечення виконання рішення в зазначеній частині, суд керувався положеннями ст.217 ЦПК України та ст.8 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, і вказував на те, що це зроблено задля уникнення загрози небезпеки благополуччю дитини.

З таким висновком суду погодитися не можна з огляду на наступне.

У відповідності зі ст.8 Європейської конвенції про здійснення прав дітей при розгляді справ, що стосуються дитини, судовий орган має повноваження самостійно вживати заходів у встановлених внутрішнім законодавством випадках, коли благополуччю дитини загрожує серйозна небезпека.

Ухвалюючи рішення в оскарженій частині, суд не обґрунтував свого висновку щодо загрози небезпеки благополуччю дитини, а факт того, що ОСОБА_6 знаходиться за межами України не свідчить про загрозу небезпеки його благополуччю.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення виконання рішення, суд не врахував, що у відповідності зі ст.17 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті. Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органу опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Посадові особи органів опіки і піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

За таких обставин рішення в оскарженій частині не може залишатися в силі і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14 листопада 2013 року в частині заборони відчуження належної малолітньому ОСОБА_6 частки квартири АДРЕСА_3 скасувати.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Романюк М.М.

Красвітна Т.П.