Ухвала

іменем україни

2 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та збитків за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 4 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 18 липня 2012 року між товариством та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 323 086 грн 32 коп., що на дату укладання договору еквівалентно 39 887 доларів 20 центів США, строком на 60 місяців зі сплатою процентів у розмірі 9,90% змінна ставка з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки VW модель Т5GP Саravelle.

Починаючи з червня 2014 року, ОСОБА_4 припинив виконувати свої зобов'язання за договором, у зв'язку з чим загальна сума невиконаних грошових зобов'язань відповідача за несплаченими щомісячними платежами за договором складає 31 318 грн 06 коп.

У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору у грудні 2014 року товариство направило відповідачу вимогу щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором, на яку відповідач не відреагував.

Станом на 8 липня 2015 року сума кредиту за договором, за виключенням заборгованості за жовтень, листопад та грудень 2014 року, яка підлягала поверненню, становить еквівалент 22 389,23 доларів США, що відповідно до обмінного курсу валют - 21,732 доларів США станом на 7 липня 2015 року складає 486 562 грн 75 коп.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Порше Мобіліті» просило стягнути з відповідача на його користь: основну суму заборгованості за кредитним договором від 18 липня 2012 року у розмірі 543 036 грн 10 коп., яка складається із суми кредиту у розмірі 486 562 грн 75 коп., заборгованості за жовтень, листопад та грудень у розмірі 313118 грн 06 коп. та 25 155 грн 29 коп. проценти за користування кредитом; штраф у розмірі 67 307 грн 71 коп; пеню у розмірі 1 982 грн 31 коп.; 3% річних у розмірі 7 833 грн 14 коп.; інфляційні втрати в розмірі 13 668 грн 81 коп. та збитки у розмірі 15 095 грн.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 4 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 11 лютого 2016 року позов ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» 572 412 грн 33 коп., що становить: основну суму боргу - 486 562 грн 75 коп., несплачені платежі - 31 318 грн 06 коп., проценти за користування кредитом - 25 155 грн 29 коп., а всього 543 036 грн 10 коп., збитки - 15 096 грн, штраф - 611 грн 42 коп., інфляційні втрати 13 668 грн 81 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди, задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що відповідач умови кредитного договору від 18 липня 2012 року належним чином не виконав, з нього підлягає стягненню основна сума заборгованості, а також передбачені п. п. 8.1, 8.2, 8.3 договору штрафні санкції у вигляді штрафу, інфляційної витрати (ст. 625 ЦК України) та збитки (ст. 22 ЦК України), які поніс позивач в процесі стягнення заборгованості.

Доводи касаційної скарги про те, що суд не звернув увагу, що умови кредитного договору є несправедливими у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а також на те, що з 16 жовтня 2011 року надання споживчих кредитів в іноземній валюті заборонено, безпідставні, оскільки кредит надано в національній валюті - гривні, з визначенням іноземного еквівалента, що не заборонено законодавством.

Крім того, згідно зі ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, а відповідач договір не оспорив.

Отже, судові рішення є законними і обґрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 4 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик