Справа № 442/6967/13-ц
Провадження № 6/442/43/2016
УХВАЛА

Іменем України

18 лютого 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Коваля Р.Г.

при секретарі Далявській Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Дрогобич справу за поданням державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ ОСОБА_1 про примусовий вхід в житло боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС Дрогобицького МРУЮ ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним поданням, посилається на те, що у відділі ДВС Дрогобицького МРУЮ на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист №442/6967/13-ц, виданий 13.01.2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 3383,00 грн.

09.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезгаданого документа.

15.02.2015 року державним виконавцем скеровано запити у Дрогобицьке ВРЕР ДАІ, Обласне адресно-довідкове бюро. Однак, у пред»явлених до виконання виконавчих документах не вказано індивідуальні ідентифікаційні номери боржників, відсутність яких унеможливлює накладення арешту на все майно, а також отримання інформаціії із реєструючих органів, оскільки обов"язковою вимогою у запиті є наявність ідентифікаційного номера боржника, що є перешкодою здійснення у повному обсязі виконавчих дій щодо примусового виконання виконавчого листа Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

19.03.2015 року керуючись статтею 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснив вихід за адресою вказаною у виконавчому документі (АДРЕСА_1) з метою перевірити майновий стан боржників. Двері будинку були зачинені. Державним і виконавцем залишено виклик.

05.06.2015 року державним виконавцем винесено постанову про привід боржника через органи внутрішніх справ. Згідно рапорту ДІМ Стебницького МВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Львівській області від 03.06.2015 року ОСОБА_5 при виході за адресою боржника ОСОБА_2 його вдома не було. Дружина відмовилась від написання письмової розписки, про те, що вона зобов'язується повідомити чоловіка ОСОБА_2 про явку у виконавчу службу. Дільничим інспектором усно повідомлено дружину про те, що ОСОБА_2 зобов'язаний з'явитися у ВДВС Дрогобицького МРУЮ. Боржник ОСОБА_2 не з'явився.

09.06.2015 року керуючись статтею 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснив вихід за адресою вказаною у виконавчому документі (АДРЕСА_1) з метою перевірити майновий стан боржників. Двері будинку були зачинені, на стукіт державного виконавця відповіли, що в квартиру не впустять. Державним виконавцем залишено виклик.

13.11.2015 року керуючись статтею 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснив вихід за адресою вказаною у виконавчому документі (АДРЕСА_1) з метою перевірити майновий стан боржників. Двері будинку були зачинені. Державним виконавцем залишено виклик.

20.11.2015 року державним виконавцем винесено постанову про привід боржника через органи внутрішніх справ. Згідно рапорту інспектора Дрогобицького ВП НП у Львівській області від 21.12.2015 року ОСОБА_5 двері зачинені, на стукіт ніхто не відповідав.

На виклики державного виконавця боржник ОСОБА_2 не з'являється та рішення суду не виконує. Таким чином, державному виконавцю не вдається здійснити виконання вищевказаного рішення суду.

У своєму поданні просить постановити рішення про примусове проникнення до можливого місця проживання боржника ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 для виявлення належного їй майна, проведення його опису та арешту.

Представник ВДВС Дрогобицького МРУЮ в судове засідання не зявився. В своєму поданні просив суд розглядати подання без участі представника відділу ДВС Дрогобицького МРУЮ.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

В поданні державний виконавець посилається на те, що з метою виявлення майна, належного боржнику ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3, неодноразово здійснювалися виїзди, що підтверджуються актами державного виконавця від 19.03.2015 року, 09.06.2015 року та 13.11.2015 року, але до будинку державного виконавця не було допущено.

Однак, з досліджених копій актів слідує, що при виїзді державного виконавця за місцем проживання боржника, вхідні двері були закриті та виконавцем залишено виклик у відділ ДВС Дрогобицького МРУЮ. Проте, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання таких, а відтак і про інформованість боржника щодо обов»язку з»явитися за викликом.

Разом з цим, слід зазначити, що у відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Суду не наведено правових підстав для проведення виконавчої дії, пов'язаної із проникненням до житла чи іншого володіння боржника та не надано належних і допустимих доказів щодо відмови у доступі до житла, а також для правильного розуміння діяльності державного виконавця при застосуванні у виконавчому провадженні конституційного положення про недоторканість житла у справі про виконання грошових зобов'язань, заявником не наведено доказів, що не можуть бути порушені права інших осіб.

На підставі викладеного, у суду відсутні підстави для задоволення даного подання.

Керуючись ст.ст. 14, 376 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця ВДВС Дрогобицького МРУЮ ОСОБА_1 про примусовий вхід в житло боржника ОСОБА_2 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення через Дрогобицький міськрайонний суд.

Суддя Коваль Р.Г.