Справа №471/1254/15-ц 20.10.2016 20.10.2016 20.10.2016
Провадження №22-ц/784/1867/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи № 471/1254/15-ц
Провадження № 22ц-784/1867/2016 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20 жовтня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

із секретарем судового засідання Лептугою С.С.,

за участю: представника відповідачки ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_4

на заочне рішення Братського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2015 року

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» (далі ТОВ «Кредекс Фінанс») до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет застави,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ТОВ «Кредекс Фінанс» звернулось з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет застави.

Позивач зазначав, що 7 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (яке в подальшому змінило назву на ПАТ«УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, за яким банк надав відповідачці кредит у розмірі 14670 доларів США на споживчі цілі, строком до 7 травня 2014 року.

Належне виконання кредитних зобовязань забезпечено заставою автомобіля марки Skoda, модель Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуска, заставною вартістю 74400 грн., належного на праві власності ОСОБА_4 та порукою ОСОБА_5 в межах 2 000 грн. згідно договору поруки № 0-П від 16 квітня 2015 року.

20 квітня 2012 року між ПАТ „УкрСиббанк та ТОВ „Кредекс Фінанс було укладено договір факторингу № 05/12, за яким право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до останнього.

Посилаючись на те, що позичальник порушує кредитні зобовязання та має станом на 5 вересня 2015 року заборгованість у розмірі 154920 грн. 32 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту 82282 грн.06 коп., заборгованості по процентам на дату відступлення права вимоги 35297 грн. 66 коп., заборгованості по процентам на дату подачі позову 37340 грн. 60 коп., позивач просив суд стягнути з ОСОБА_5 2000 грн. заборгованості за кредитом та в рахунок погашення заборгованості, звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1, заставною вартістю 74400 грн., який на праві власності належить ОСОБА_4, шляхом продажу предмета застави ТОВ „Кредекс Фінанс з укладанням від її імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Крім того, просив вилучити у відповідача предмет застави автомобіль, а також комплект ключів від нього, свідоцтво про реєстрацію та технічний паспорт.

Заочним рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2015 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ТОВ „Кредекс Фінанс 2000 грн. заборгованості за кредитом. В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 7 травня 2007 року, звернути стягнення на предмет застави автомобіль марки Skoda, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, заставною вартістю 74400 грн., що належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом продажу автотранспортного засобу ТОВ „Кредекс Фінанс з укладанням від її імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ТОВ „Кредекс Фінанс всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, з вилученням у відповідача цього транспортного засобу, а також комплекту ключів від нього, технічного паспорту та свідоцтва про реєстрацію. Крім того, суд розподілив судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати в частині вимог щодо неї та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає зміні, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 7 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (яке в подальшому змінило назву на ПАТ«УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, за яким банк надав відповідачці кредит у розмірі 14670 доларів США на споживчі цілі, строком до 7 травня 2014 року.

Для забезпечення виконання кредитних зобовязань ОСОБА_4 передала в заставу банку автомобіль марки Skoda, модель Fabia, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, заставною вартістю 74400 грн.

20 квітня 2012 року між ПАТ „УкрСиббанк та ТОВ „Кредекс Фінанс було укладено договір факторингу № 05/12, за яким право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до останнього.

У звязку з порушенням ОСОБА_4 кредитних зобовязань на дату відступлення права вимоги утворилась заборгованість за кредитним договором станом на 14 травня 2012 року в розмірі 82282 грн.06 коп. по тілу кредиту та 35297 грн. 66 коп. по процентам.

Станом на 5 вересня 2015 року загальний розмір заборгованості складав 154920 грн. 32 коп., в тому числі, заборгованість по кредиту 82282 грн.06 коп., заборгованість по процентам на дату відступлення права вимоги 35297 грн. 66 коп., заборгованість по процентам за період після 14 травня 2012 року 37340 грн. 60 коп.

16 квітня 2015 року позивач уклав з ОСОБА_5 договір поруки № 0-П в межах забезпечення виконання кредитних зобовязань ОСОБА_4 в розмірі 2 000 грн.

ТОВ „Кредекс Фінанс поставив питання про стягнення з поручителя заборгованості по кредиту в розмірі 2000 грн., а також звернення стягнення на предмет застави.

Доказів на спростування заборгованості по кредиту відповідачка суду не надала.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.

Згідно ст. 1 Закону України № 1255-IV від 18 листопада 2003 року «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі Закон № 1255-IV), чинного з 1 січня 2004 року, цей Закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Прикінцевими і перехідними положеннями Закону передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, Закон № 1255-IV є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна. Положення Закону України «Про заставу» застосовуються лише в частині, що не суперечать Закону № 1255-IV. Зазначена правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 28 лютого 2012 року у справі № 3-10гс 12.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1255-IV звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Згідно із ст. 25 Закону № 1255-IV у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

За таких обставин, судом першої інстанції правильно встановлено, що на підставі укладеного договору факторингу до позивача перейшли права та обовязки кредитора, в тому числі і звернення стягнення предмету застави, за спірним кредитним договором, а тому суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з поручителя боргу по кредиту в розмірі 2000 грн. та звернення стягнення на предмет застави.

Водночас, задовольняючи позов, суд першої інстанції не звернув належної уваги на умови кредитно-заставного договору, якими визначено способи звернення стягнення.

Як вбачається з пунктів 8.2, 8.5 кредитно-заставного договору № 0, звернення стягнення предмету застави може здійснюватись у такий спосіб, як продаж банком предмета застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, в порядку, передбаченому Законом № 1255-IV.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення підлягає зміні в частині способу звернення стягнення на заставлене майно на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з визначенням такого способу звернення стягнення як продаж банком предмета застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, в порядку, передбаченому Законом № 1255.

Доводи представника апелянта про те, що ОСОБА_4 не отримувала доказів переходу до нового кредитора прав за кредитним договором, а тому на неї не може бути покладено обовязок по сплаті кредиту позивачу, не можуть братись до уваги.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням.

За положеннями ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Однак закон не пов'язує це право з невиконанням боргових зобов'язань взагалі, в тому числі і попередньому кредиторові (ст. 516 ЦК України).

Таким чином, наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов'язання первинному кредитору належним.

При цьому, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому.

За такого колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_4 не надала належних доказів виконання зобовязань за кредитом попередньому кредитору ПАТ«УкрСиббанк», то на відповідача має бути покладено обовязок по сплаті боргу новому кредитору ТОВ „Кредекс Фінанс, в тому числі, шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Керуючись статями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Братського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2015 року в частині способу звернення стягнення на заставлене майно змінити.

Вважати способом звернення стягнення на заставлене майно продаж банком предмета застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, в порядку, передбаченому Законом України № 1255-IV від 18 листопада 2003 року «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий І.В. Лівінський

Судді О.О. Данилова

ОСОБА_6