Провадження №2/485/155/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Устіченка К.І.

при секретарі Коренець Н.А.,

за участі відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» (далі ОСОБА_3) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві зазначив, що 02 листопада 2010 року сторони уклали договір, за умовами якого ОСОБА_3 передав відповідачу кредитні кошти у розмірі 6500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

На погашення вказаного кредиту ОСОБА_1 зобов'язався вносити заборгованість по кредиту, відсотки за користування кредитом, за перевитрати платіжного ліміту, сплачувати комісії.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач не виконував належним чином свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31 січня 2016 року складає 17878грн.42коп., у тому числі: 6328грн.61коп. заборгованість за кредитом; 10122грн.27коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 100грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500грн. штраф (фіксована частина); 827грн.54коп. штраф (процентна складова), позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 вказану заборгованість та судовий збір у сумі 1378грн.

У судове засідання позивач не з'явився, але його представник у своїй заяві просив суд справу розглядати за його відсутності. Позовну заяву підтримав повністю.

Судом ухвалено слухати справу за відсутності представника позивача.

Відповідач позов визнав частково, суду пояснив, що дійсно він уклав вказаний кредитний договір з позивачем, але погашати його не взмозі, так як 02 лютого 2015 року був мобілізований для проходження військової служби в зоні АТО. З вимогами Банку згоден частково, так як при підрахунку заборгованості позивачем не враховано його гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Заслухавши відповідача, дослідивши докази, суд прийшов до наступного.

На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Укладення сторонами кредитного договору, є підставою виникнення між ними цивільних прав і обов'язків.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором ОСОБА_3 або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст.509, 525-526, 598, 610-611, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Зазначене також стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином.

Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що 02 листопада 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» з одного боку та ОСОБА_1 з іншого боку уклали кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_3 надав відповідачу кредит у сумі 6500грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, а останній зобов'язався повернути заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Пунктами 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6, 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг (а.с.8-31), які є невід'ємною частиною кредитного договору, з якими відповідач ознайомлений та не надав будь-яких заперечень, передбачено, що позичальник взяв на себе обов'язок погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, перевитрати платіжного ліміту, комісії, передбачених діючим договором. У випадку невиконання зобов"язання на вимогу Банка виконати зобов"язання по поверненню кредита та винагороди. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше, ніж на 30 днів, сплатити Банку штраф у розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же термін.

Відповідач свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконав належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно наданому позивачем розрахунку (а.с.32), станом на 31 січня 2016 року становить 17878грн.42коп., у тому числі: 6328грн.61коп. заборгованість за кредитом; 10122грн.27коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 100грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500грн. штраф (фіксована частина); 827грн.54коп. штраф (процентна складова).

Відповідно до п.15 ст.14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резірвистам та військовозобов"язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов"язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідача 02 лютого 2015 року було призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період та звільнено з військової служби у запас з 13 квітня 2016 року, що стверджується копією військового квитка.

Таким чином, відповідачем надано докази про те, що з 02 лютого 2015 року він проходив військову службу і на нього розповсюджуються пільги, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково станом на 31 січня 2015 року у розмірі 16840грн.36коп., з яких 6328грн.61коп. - заборгованість за кредитом; 9133грн.75коп. - заборгованість за відсотками; 100грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500грн. - штраф (фіксована частина) та 778грн. - штраф (процентна складова).

Вимоги щодо стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом та штрафним санкціям з моменту призову відповідача на військову службу та до звільнення у запас задоволенню не підлягають.

За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по сплаті на користь позивача судових витрат у справі 1378грн.

Керуючись ст.ст.3,15,57,60,208,209,213215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_2 в інтересах Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору від 02 листопада 2010 року станом на 31 січня 2015 року у сумі 16840 (шістнадцять тисяч вісімсот сорок)грн.36коп., з яких 6328грн.61коп. - заборгованість за кредитом; 9133грн.75коп. - заборгованість за відсотками; 100грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500грн. - штраф (фіксована частина) та 778грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» судові витрати у сумі 1378 (тисяча триста сімдесят вісім)грн.

На рішення суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ