Справа № 204/1862/16-ц
Провадження № 2/204/1123/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади м. Дніпропетровська в особі виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Янтар» про визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнання за ним право власності на квартиру № 106 у житловому будинку № 164 А по вул. Робоча у м. Дніпропетровську. В обґрунтування вимог зазначає, що рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих від 31.10.1972 року за № 689/4 було затверджено акт Державної комісії про прийняття в експлуатацію житлового будинку ЖБК «Янтар» по вул. Робоча Красногвардійського району. 21.11.1972 року Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих було видано ордер № 1020 на імя ОСОБА_4 про право заняття квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до виписки з протоколу загальних зборів № 8 ЖБК-162 «Янтар» від 25.11.1987 року його батько ОСОБА_4 був членом Житлово-будівельного кооперативу Янтар № 162 та передав особистий рахунок на свого сина ОСОБА_1. Станом на 06 серпня 2015 року позивач повністю сплатив на користь кооперативу пайові внески за квартиру, яка знаходить ся за адресою: АДРЕСА_2, 1972 року побудови. Він є членом ЖБК-162 «Янтар» з 25.11.1987 року та на його імя переданий особовий рахунок, а також виплата пайового внеску за вказану квартиру, яка була повністю завершена 30.01.1983 року, відшкодувавши тим самим вартість квартири. Фактично він не зареєстрував право власності. У вказаній квартирі він зареєстрований та постійно проживає, заборгованість з оплату комунальних послуг відсутня. Таким чином вважає, що він фактично набув права власності на вказану квартиру. Проте, 08.12.2015 року ним булло подано заяву про державну реєстрацію на квартиру до Дніпропетровського міського управління юстиції та 12.01.2016 року за № 27792815 було отримано відповідь про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру. У звязку з чим, позивач звертається до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не зявився, але надав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі та справу слухати без його участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 громади м. Дніпропетровська в особі виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради у судове засідання не зявився, але раніше проти задоволення позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Янтар» у судову засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, 16 березня 2007 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 134413 виданого 21 березня 2007 року Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 334.

Позивач ОСОБА_1 рідний син померлого ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР № 0229481 від 17 листопада 1964 року.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звертається до суду з вимогою про визнання за ним права власності на квартиру № 106 у житловому будинку № 164 А по вул. Робоча у м. Дніпропетровську.

У судовому засіданні встановлено, що квартира № 106 у житловому будинку № 164 А по вул. Робоча у м. Дніпропетровську належала житлово-будівельному кооперативу «Янтар» і була надана ОСОБА_4, згідно ордеру № 1020 від 21 листопада 1972 року на підставі рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради депутатів трудящих, на сімю, яка складалася з 3 осіб.

Згідно виписки з протоколу загальних зборів № 8 ЖБК-162 «Янтар» від 25 листопада 1987 року, ОСОБА_4, за його проханням, виключено з ЖБК, а ОСОБА_1 прийнято до членів ЖБК та на його імя передано особистий рахунок батька.

Згідно технічного паспорту від 20 серпня 2015 рокуАДРЕСА_3, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 164-а, складається з: коридор літ. 1, санвузол літ. 2, шафа літ. 3, кухня літ. 4, житлова літ. 5, шафа літ. 6, 7, житлова літ. 8, 9, лоджія літ. І.

Згідно довідки ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Янтар» від 02 лютого 2016 року, ОСОБА_1 є членом ЖБК-162 «Янтар» з 25 листопада 1987 року. Пайовий внесок за квартиру 106, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 164-а, повністю сплачений 30 січня 1983 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про власність», який діяв на час виникнення даних правовідносин, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18.09.1987 року № 9, судам слід мати на увазі, що згідно зі ст. 15 ЗУ «Про власність» (697-12), член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на власний розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Виходячи з цього, особа, якій відчужена членом ЖБК квартира, має переважне право на вступ до цього кооперативу.

Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень Дніпропетровського міського управління юстиції № 27792815 від 12 січня 2016 року, ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності на квартиру 106, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 164-а, відмовлено, у звязку з тим, що попереднім членом відповідного кооперативу не було проведено державну реєстрацію права власності на вищенаведену квартиру відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Відповідно до п. 11 Постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року, при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз'яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню, а тому за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності на квартиру № 106 в будинку № 164 А по вулиці Робочій у м. Дніпропетровську, загальною площею 66,2 кв.м.

На підставі викладеного і керуючись ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 15, 328 ЦК України, ст. ст. 10, 57- 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади м. Дніпропетровська в особі виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Янтар» про визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 106 в будинку № 164 А по вулиці Робочій у м. Дніпропетровську, загальною площею 66,2 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Дубіжанська