Дата документу 25.03.2016
Справа № 501/5267/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Журавля П.І.,

при секретарі Тейбаш Н.Д.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Іллічівського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Іллічівської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб», Комунального підприємства БТІ м.Іллічівська про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Іллічівської міської Ради, визнання не дійсним та скасування свідоцтва про право власності, скасування реєстрації свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В И В:

23.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся в Іллічівський міський суд з зазначеним позовом (а.с.3-5).

Позивач просить суд :

- визнати не дійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 25.11.2004 року за №731;

- визнати не дійсним та скасувати Свідоцтво про право власності на житловий будинок від 05 січня 2005 року, виданого товариству з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» на підставі рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 25.11.2004 за №731;

- стягнути пропорційно з відповідачів судовий збір.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим що, згідно Договору №46/10 дольової частки в будівництві будинку від 07 жовтня 2003 року його батько ОСОБА_2 надав ТОВ «Стройтехснаб» на розрахунковий рахунок гроші для закупівлі будівельних матеріалів для закінчення будівництва житлового будинку в м. Іллічівськ, вул. К. Маркса, 2 буд. № 1, з подальшим наданням «Долевику» загальної площі 56,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 складається з двох кімнат, загальною площею 56,7 кв.м. житлова площа 26,50 кв.м. Згідно рішення Іллічівської міської ради від 24.02.2005 року №206, 28.03.2005 року мені, ОСОБА_1, було видано свідоцтво на право власності №1947 на вказану квартиру, офіційною адресою якої є: АДРЕСА_2.

В лютому 2015 року при листуванні з КП БТІ м.Іллічівськ стало відомо, що право власності на допоміжні приміщення загальною площею 1987,40 м2 у будинку по вул.К.Маркса, 2-Б,належать ТОВ «Стройтехснаб».

З метою зясування вказаних обставин,ним 18 .02.2015 року було надано запит до Архівного відділу виконкому з проханням підтвердити, або спростувати вказані обставини.

Відтак, 20.02.2015 року Відповідач-1 надав відповідь, до якої приєднав копію рішення Виконкому №371 від 11.2004 року, копію заяви директора ТОВ «Стройтехснаб» ОСОБА_3, від 04.11.2004 року, копію Рішення виконкому № 571 та копію Акту державної технічної комісії про готовність обєкта до експлуатації.

На підставі наведених документів виконавчий комітет Іллічівської міської ради вирішив видати товариству з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» свідоцтво про право власності на 88-квартирний багатоповерховий будинок з експлуатованим цокольним та технічними поверхам загальною площею 1987,4 м2 без урахування загальної площі квартир, за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вул. Карла Маркса 2-Б.

Вважає, що Рішення Виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 731 є незаконним та таким, що порушує права інших власників квартир в будинку, зокрема, моє право власності, а отже підлягає скасуванню з огляду на наступне:

Вищенаведеним Рішенням виконком передав у власність не тільки будинок, але й місця загального користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі огороджувальні та несуче огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також право на земельну ділянку, на який розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно даних технічного паспорту на багатоквартирний будинок 2-Б, по вулиці Карла Маркса, м. Іллічівськ комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа №937 від 30.09.2004 року) площа допоміжних приміщень у будинку складає 1899,4 м2 в площу входять: цокольне приміщення, технічний поверх, коридори, сходові клітини, сміттєві площадки, шахти ліфта, шахти димовидалення, переходи по усьому будинку. На вказані приміщення КП БТІ м, Іллічівськ згідно Рішення Виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 731 надало свідоцтво на право власності від 05.01.2005 року №1732 ТОВ «Стройтехснаб».

Вважає, що видача свідоцтва про право власності відбулась незаконно, в звязку з порушенням прав власників квартир в будинку, зокрема, його права власності, а отже підлягає скасуванню з огляду на наступне:

Згідно з п.9 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" частка співвласника - частка, яку становить площа квартири та/або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Відповідно до п.2 статті 5 Закону України «Про особливе здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають право на відділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Конституцією України (ст.41) та ЦК України (ст.321) гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Вважає, що частка технічного поверху, цокольного приміщення, зовнішніх та внутрішньоплощадочних мереж 88-квартирного багатоповерхового житлового будинку є спільним майном співвласників житлового будинку і воно належить на праві власності власникам квартир, зокрема, і йому, а не ТОВ «Стройтехснаб».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги і просить їх задовольнити, при цьому не навів суду будь-яких обґрунтувань своїх вимог.

Представники відповідачів в судове засідання не зявилися, але надали суду письмові заперечення і заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с.51-52,57-58,63,64-66).

Представник виконавчого комітету Іллічівської міської ради в своїх письмових запереченнях стверджує, що виконавчий комітет Іллічівської міської ради Одеської області вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню з наступних підстав.

По-перше, щодо твердження позивача про нібито незаконність Рішення №731 від 25.11.2004 року Виконавчого комітету Іллічівської міської ради та незаконність Свідоцтва про право власності №1732 від 5 січня 2005 року.

Інформують, що підґрунтям для прийняття Рішення № 731 з подальшою видачею Свідоцтва про право власності №1732 стало звернення та подача відповідного пакета документів керівництвом товариства з обмеженою дієздатністю «Стройтехснаб».

Прийняття Рішення № 731 та видача Свідоцтва про право власності № 1732, здійснювалось у повній відповідності до діючого на той час законодавства, Виконавчий комітет Іллічівської міської ради затверджуючи Рішення керувався ст.ст. 319, 325 ЦК України, ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тимчасовим положенням «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року.

Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 325 ЦК України субєктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Стаття 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає перелік повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад; в галузі будівництва.

Тимчасове положення «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затверджене наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року визначало порядок реєстрації прав власності на. нерухоме майно в Україні та було спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, активізації інвестиційної діяльності.

Положення діяло на всій території України і було обов'язковим для виконання громадянами, міністерствами, іншими центральними і місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами й організаціями незалежно від форм власності,

По-друге, щодо нібито порушення Рішенням Виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 25.11.2004 року № 731 та Свідоцтвом пре право власності № 1732 від 5 січня 2005 року, прав власників квартир в будинку, зокрема і права власності позивача.

Позивач, намагаючись обґрунтувати свою правову позицію, посилається лише на три правові норми, а саме на ч. 2 ст. 382 ЦК України, при цьому зміст вказаної норми позивачем подається у не відповідній редакції що діяла на час прийняття Рішення № 731 та видачі Свідоцтва про права власності № 1732, а також на п. 9 ст. 1 та п. 2 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», які взагалі були прийняті лише 14.05,2015 року та набрали чинності з 01.07.2015 року.

Частина 2 статті 382 Цивільного кодексу України (в редакції від 23.11.2004 року) зазначала, що власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належить на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, електричне, сантехнічне та інше обладнання за" межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Вважають, що Рішення Виконавчого комітету Іллічівської міської ради №731 від 25.11.2004 року та Свідоцтво про право власності від 05.01.2005 року №1732 були прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що були передбачені Конституцією та законами України.

Окрім того, привертають увагу суду, що позивачем пропущений строк позовної давності, що у відповідності до норм КАС України є підставою для відмови у позові (а.с.63-66).

Представник відповідача ТОВ «Стройтехснаб» у своїх письмових запереченнях стверджує, що вимоги позивача є надуманими, абсурдними і такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач просить визнати недійсним та скасувати рішення виконкому Іллічівської міської ради від 25.11.2004 року №731, свідоцтва про право власності, виданого ТОВ «Стройтехснаб» на житловий будинок по вул.К.Маркса, 2-Б у м.Іллічівську Одеської області.

Однак, ним не надано жодних доказів і не викладено жодних законних доводів у чому саме полягає порушення законодавства з боку відповідачів, тобто які саме його права порушено відповідачами (виконкомом Іллічівської міської ради, ТОВ «Стройтехснаб» та КП БТІ м.їллічівська), адже позов не містить посилання на будь-який нормативний акт чи правову норму, які діяли у період прийняття оскаржуваних дій та рішень, тобто у 2004 і 2005 роках. У позові зазначені тільки три правові норми, якими ОСОБА_1 обґрунтовує позов і свої права, а саме: п.9 ст.1, п.2 ст.5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та ч.2 ст.382 Цивільного кодексу України, які прийняті 14.05.2015 року та набрали чинності з 01.07.2015 року.

Таким чином, відповідачам у 2004 та 2005 роках треба було бути як мінімум астрологами чи медіумами, щоби передбачити, що через 10 років у новоствореному правовому полі вони зачеплять права позивача, без яких він враз втратив можливість спокійно користуватись житлом, яким до цього безперешкодно володів і не помічав ніяких утисків ціле десятиріччя.

Чому ж так пізно настало прозріння і що ж скинуло полуду з очей громадянина ОСОБА_1?

Відповідь міститься у додатках до позову, а саме у супровідному листі (відповіді на запит) з архівного відділу виконкому Іллічівської міської ради від 20,02,2015 року де особа, яка запитує інформацію, ОСОБА_1 значиться не просто громадянином, а вже людиною з портфелем - головою ОСББ «Ілмаркса 2-Б», тобто головою будинку за вищевказаною адресою.

З урахуванням викладеного, висновок простий: громадянину ОСОБА_1, як фізичній особі було абсолютно все одно хто був власником зазначеного будинку, адже всі фізичні особи були власниками квартир у ньому, а всім іншим володів і володіє ТОВ «Стройтехснаб» не порушуючи права інших власників квартир, І вже після набуття статусу посадової особи ОСББ ОСОБА_1 вирішив прибрати чуже майно до своїх рук, і саме корисний мотив є квінтесенцією цього позову, а ніяк не порушення прав ОСОБА_1, як громадянина.

На жаль для позивача і на щастя для всіх громадян держави існують базові норми, які регулюють дію законодавства у часі. У даному випадку ст.5 ЦК України чітко присікає спроби ОСОБА_1 апелювати на свою користь до законодавства 2015 року при розгляді подій 2004 і 2005 років.

Посилання позивача на конституційне право на власність некоректне, адже згідно ст.68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. А у нашому випадку ОСОБА_1 сам посягає на чужу власність.

У звязку з викладеним, вважають позов ОСОБА_1 необґрунтованим, а його вимоги незаконними і такими, що не підлягають задоволенню.

У разі якщо ОСОБА_1 спробує надалі уточнювати позов з посиланням на інші нормативні акти прошу суд застосувати ст.ст.257, 261, 267 ЦК України і відмовити йому в позові у зв'язку з порушенням термінів позовної давності. У цій частині заперечення прошу вважати заявою про застосування позовної давності (а.с.57-58).

Представник відповідача комунальне підприємство БТІ м. Іллічівська у своїх письмових запереченнях зазначив, що КП «БТІ» позовних вимог позивача не визнає з наступних підстав:

ТОВ «Стройтехснаб», як забудовник, згідно дозволу Інспекції АБК м. Іллічівська, ішенню Іллічівської міської ради від 01.02.2002 року №186/1-ХХІІІ та рішення виконкому Іллічівської міської ради від 19.06.2003 року №427, побудувало при спільній участі Дольовиків, 88-квартирний багатоповерховий житловий будинок з експлуатованим цокольним та технічним поверхами за адресою: вул. Карла Маркса, №2-Б м. Іллічівськ Одеської області.

Відповідно рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 30.09.2004 року №571 був затверджений акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкта до експлуатації.

У 2004 році Товариство звернулося до виконавчого комітету Іллічівської міської ради з проханням видати свідоцтва про право власності на 88-квартирний багатоповерховий житловий будинок з експлуатованим цокольним та технічним поверхами загальною площею 1987,4 кв.м, без урахування загальної площі квартири, за вищевказаною адресою.

Керуючись ст. 319,325 ЦК України, ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Тимчасовим положенням «Про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно» затвердженим наказом Міністерства Юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року виконавчим комітетом Іллічівської міської ради було прийнято рішення №731 від 25.11.2004 року та видано свідоцтво про право власності № 1732 та 12 січня 2005 року.

КП «БТІ» м. Іллічівська вважає, що рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 731 від 25.11.2004 року та свідоцтво про право власності від 05.01.2005 року №1732 були прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд дослідивши надані матеріали приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є надуманим і безпідставним, а тому не підлягає задоволенню.

Виконавчий комітет Іллічівської міської ради Одеської області при затвердженні оскаржуваного рішення №731 від 25.11.2004 року, керувався положеннями ст.ст.319,325 ЦК України, ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Тимчасовим положенням «Про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року за №7/5.

Суд не може прийняти до уваги посилання позивача на Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який набрав чинності тільки з 01.07.2015 року, а оспорювань рішення було прийнято в 2004 році.

У своїх запереченнях представник виконавчого комітету Іллічівської міської ради і ТОВ «Стройтехснаб» заявили клопотання, про застосування строків позовної давності.

В постанові колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.02.2015 року по справі №6-239 цс 15 зазначається, що у відповідності із частиною третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторін у справі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі є підставою для відмови у позові.

Крім того ОСОБА_1 подав позов в порядку ЦПК тоді як позови мають вирішуватися в порядку КАС України.

Сам позивач не просив суд поновити йому строки позовної давності.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 360-7 ЦПК України ст.ст. 257, 261, 267, 382 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Журавель П.І.