Справа № 523/1821/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2016 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Погрібного М.О.

при секретарі Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В

Позивачка просить визнати за нею право власності на 1/6 та 1/18 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 01 жовтня 2012 року.

В обґрунтування свого позову, позивачка посилалася на те, що вказана вище квартира, на праві спільної часткової власності належала її батькові ОСОБА_4, матері ОСОБА_3, її брату ОСОБА_2, їй та її дітям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частинах, по 1/6 кожному, на підставі Свідоцтва про право власності на житло №203960, виданого 13 квітня 2007 року Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради, де вони постійно проживали однією сімєю та зареєстровані.

20 грудня 2008 року її батько ОСОБА_4, помер. Поховав батька, її мати, вона і брат, фактично прийняли в своє володіння та користування спадкове майно батька, в тому числі і належну йому 1/6 частину вказаної квартири в рівних частинах, а саме по 1/18 частини кожний, проживаючи в квартирі, несучи усі витрати на її утримання та отримавши в нотаріальній конторі Свідоцтва про право на спадщину за законом.

01 жовтня 2012 року померла її мати ОСОБА_3 Поховав мати, вона та брат, відповідач по справі, звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадкового майна матері, в тому числі 1/6 та 1/18 частини вказаної квартири. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено з посиланням на те, що 1/18 частини квартири, яка належала матері, не зареєстрована в порядку, встановленому законом та для вирішення своїх спадкових прав рекомендовано звернутися до суду.

Відповідач по справі, який являється спадкоємцем першої черги після смерті матері і співвласником квартири, після відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, фактично відмовився від спадкування майна матері на її користь.

Тому просила її спадкові права захистити в судовому порядку.

У своїй письмовій заяві, поданій до загальної канцелярії суду, позивачка підтримала позовні вимоги і їх обґрунтування та просила розглянути справу без її участі і позов задовольнити на підставі наданих доказів.

Відповідач також подав до загальної канцелярії суду письмову заяву про повне визнання позовних вимог і їх обґрунтування та просив розглянути справу без його участі.

Вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі встановлених фактів та досліджених в судовому засіданні доказів, позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що двохкімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 48,0 кв./м., жилою площею 30,4 кв./м., на праві спільної часткової власності належала матері позивачки, ОСОБА_3 з долею 1/6 частини на підставі Свідоцтва про право власності на житло №203960, виданого 13 квітня 2007 року Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради та 1/18 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 березня 2011 року, виданого Четвертою одеською державною нотаріальною конторою (л.с. №№9,10,11).

Крім того, співвласниками вказаної квартири являються позивачка, з долею 1/6 та 1/18 частини, її брат ОСОБА_2 з долею 1/6 та 1/18 частини і її діти ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з долею по 1/6 кожний, на підставі Свідоцтва про право власності на житло №203960, виданого 13 квітня 2007 року Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 березня 2011 року, де позивачка, її діти і відповідач постійно проживали однією сімєю, до дня смерті матері позивачки, що підтверджується вказаними вище Свідоцтвами (л.с. №№9,10,11)), копією паспорта громадянки України позивачки і відповідача та довідкою №2803 від 25 листопада 2015 року, виданої КП «ЖКС «Північний» Суворовського району м. Одеси (л.с. №№7,17, 26), з яких видно, що місцем їхнього реєстраційного проживання являється квартира АДРЕСА_1.

01 жовтня 2012 року мати позивачки, ОСОБА_3, померла у віці 73 роки, що підтверджується Свідоцтвом про її смерть (л.с. №16).

Поховав мати, позивачка фактично прийняла в своє володіння та користування її спадкове майно, в тому числі і належну при житті матері, 1/6 та 1/18 частини квартири, постійно проживаючи в зазначеній квартирі з матірю на день її смерті та несучи усі належні витрати на утримання квартири, що передбачено нормами ст. 1268 ЦК України.

04 квітня 2014 року позивачка і відповідач звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадкового майна матері і проханням видати Свідоцтво про право на спадщину за законом. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину, їм було письмово відмовлено з посиланням на відсутність реєстрації правовстановлюючих документів на 1/18 частину спадкової квартири в органах реєстрації нерухомого майна, що стало перешкодою в задоволені їхніх заяв та що підтверджується копією спадкової справи №7/2014 від 04 квітня 2014 року, наданої суду приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7, приєднаної до справи (л.с. №№33-56).

Після отримання відмови від видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідач ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги після смерті матері, фактично відмовився від свого права на спадкування майна матері, в тому числі і 1/6 та 1/18 частини зазначеної вище квартири, про що він підтвердив і своєю письмовою заявою, поданою до загальної канцелярії суду (л.с. №№31,32).

Інші спадкоємці за законом та за заповітом, щодо майна ОСОБА_3, окрім сторін по справі, які являються спадкоємцями першої черги за законом, в судовому засіданні не встановлені, що також підтверджується вказаною вище копією спадкової справи.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ч.1, ч.3 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Будь-яких даних про те, що позивачка відмовилася від спадкування майна своєї матері в судовому засіданні не встановлено, і спадщину вона прийняла.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги правомірні, основані на нормах ст. ст. 1218, 1261, 1268 ЦК України, які регулюють виниклі правовідносини та підлягають задоволенню.

Суд вважає, що сам факт відсутності державної реєстрації Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 березня 2011 року, виданого матері позивачки ОСОБА_3 на 1/18 частини квартири АДРЕСА_1, не може свідчити про відсутність у матері позивачки при житті права власності на вказані 1/18 частини вказаної квартири.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ, але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1. про визнання за нею права власності на 1/6 та 1/18 частини вказаної вище квартири в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 222 ЦПК України, ст. ст. 392, 1218, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/6 та на 1/18 частини двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 48,0 кв./м., жилою площею 30,4 кв./м., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 01 жовтня 2012 року.

Копію рішення направити позивачці і відповідачу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: