overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Ухвала

26 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Писана Т.О., перевіривши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке діє через представника Джаловян ІннуАнатоліївну, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 до товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс-Жилстрой», публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: комунальне підприємство «Міське капітальне будівництво», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко Інеса Володимирівна, про визнання майнових прав на об'єкт інвестування та визнання частково недійсним іпотечного договору,

в с т а н о в и в:

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду касаційним судом, оскільки судовий збір сплачено у розмірі меншому, ніж це передбачено Законом України «Про судовий збір».

З урахуванням ставок судового збору, встановлених Законом України «Про судовий збір», заявник повинен доплатити 584,64 грн. На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал відповідної квитанції.

Реквізити для сплати судового збору наступні: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві; рахунок отримувача - 0007; код банку отримувача (МФО) - 820019; код класифікації доходів бюджету - 22030003 «Судовий збір (Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, 065)»; символ звітності банку - 253.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі подання касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених ст. 326 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 121 ЦПК Кодексу, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала.

З урахуванням вказаного, касаційну скаргу необхідно залишити без руху з наданням строку для усунення недоліку.

Керуючись статтями 121, 328 ЦПК України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», яке діє через представника Джаловян Інну Анатоліївну, залишити без руху та надати строк для усунення вказаного недоліку до 23 березня 2016 року, але не більше п'яти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі невиконання вимог суду, касаційна скарга буде визнана неподаною й повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.О.Писана
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа 22-ц/796/1399/16р. Головуючий у 1 інстанції - Васильєва Н.П.
Доповідач -Барановська Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - Барановської Л.В.

Суддів - Панченка М.М., Побірченко Т.І.

при секретарі Сірик Л.Є.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді

Печерського районного суду м. Києва від 31.08.2015р. у справі за позовом

ОСОБА_1 до Директора Науково-дослідного інституту

судових експертиз про відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідь судді Барановської Л.В., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія -

В с т а н о в и л а:

У серпні 2015р. позивач звернувся з даним позовом до відповідача до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 31.08.2015р. позовна заява повернута позивачу для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу судді, справу направити для розгляду до того ж районного суду в іншому складі суду, посилаючись на її необгрунтованість, порушення вимог цивільно-процесуального закону.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача і просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 404 грн. 40 коп., судові витрати в сумі 24 грн.

Відповідно до вимог ст.109 ЦПК України позови до фізичних осіб пред»являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

У відповідності до ст.110 ЦПК України передбачена підсудність справ за вибором позивача. Статтею 114 ЦПК України передбачена виключна підсудність.

Між тим, ні позивач, ні відповідач не знаходяться в Печерському районі м. Києва.

За таких обставин суддя мав підстави для повернення позовної заяви позивачу для подання до належного суду.

Доводи апеляційної скарги висновки ухвали судді не спростовують. Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, ухвалу судді Печерського районного суду м. Києва від 31.08.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді
Справа № 505/3879/15-ц
Провадження №2/505/71/15
У Х В А Л А

24.02.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Самсонюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Котовську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся 03.09.2015 року в суд з цим позовом та просить визнати автомобіль RENFULT KОLЕОS д/з ВН6501ЕО, 2012 р. випуску, спільним майном подружжя сторін у справі, та в порядку його розподілу визнати за ним, ОСОБА_1, право власності на ? частку цього автомобіля.

22.02.2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_3 про залучення її до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки вона є поручителем за Кредитним договором №1/1788260 від 31.10.2013 року укладеним між ОСОБА_2 і ПАТ «Креді ОСОБА_4» згідно Договору поруки від 31.10.2013 року №Р1/1788260, кошти якого пішли на придбання цього автомобіля, який одночасно передано у заставу банку. Оскільки строк виконання зобовязань за кредитним договором до 30.10.2020 року, тобто, ще не наступив, а залишок боргу по кредиту складає 171978,17 грн., то рішення у цій справі може вплинути на її права або обовязки.

Представник ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_5 підтримала цю заяву.

Також від відповідача з цього приводу надійшла заява про залучення до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПАТ «Креді ОСОБА_4» та поручителя ОСОБА_3 з тих же самих підстав.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_6 наполягав на задоволенні цієї заяви.

Представник позивача адвокат ОСОБА_7 не заперечував про залучення до справи банку, однак щодо поручителя заперечував у цьому, оскільки це буде затягуванням процесу.

Вислухавши сторони з приводу залучення до справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, суд приходить до такого.

Згідно положень ст.35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обовязки щодо однієї із сторін.

З огляду на те, що предметом спору є право власності на автомобіль, який придбано за кредитні кошти та є у заставі банку, відповідно рішення суду у цій справі може вплинути на права або обовязки як поручителя за кредитним договором ОСОБА_3 так і кредитора ПАТ «Креді ОСОБА_4».

Тому ці особи підлягають залученню до участі в цій справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача.

Керуючись ст. ст. 35,36 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, - ОСОБА_3 і ПАТ «Креді ОСОБА_4», про що їх повідомити.

Розгляд справи відкласти на 24.03.2016 року о 14 год. 30 хв. в приміщення Котовського міськрайоного суду Одеської області.

Ухвала суду окремому від рішення у справі апеляційному оскарженню не підлягає.

С у д д я
РІШЕННЯ

іменем України

"23" лютого 2016 р. 145/1015/15-ц

2/145/34/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Віценко К.А.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 29 січня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстрований шлюб між нею та відповідачем в даній справі. Актовий запис № 133.

В шлюбі у них народився син: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу син проживатиме разом з нею. Спільного майна в них немає.

Протягом останнього часу вони з відповідачем проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Підставами для звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу стало те, що у них з відповідачем різні характери, вони не розуміють одне одного. У них різні погляди на шлюб та сім"ю, на взаємні права та обов"язки, внаслідок чого постійно виникали конфлікти. Вони втратили взаємні почуття, тому проживати в шлюбі не можуть.

Враховуючи вище вказані обставини, вважає, що збереження даного шлюбу суперечить її інтересам.

Просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснила, що їм надавався сток на примирення, але відповідач миритись не намагався. Із квітня 2015 року проживають окремо.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

29.01.2014 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7).

Мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народженн, який проживає та буде проживати з матір'ю. Спільного майна у них немає.

Протягом часу, наданого судом на примирення подружжя, сторони не примирились.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст..ст.110, 111, 112, 113 СК України,

вирішив:

Позов задовільнити.

Шлюб, зареєстрований 29.01.2014 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 133, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці відновити дошлюбне прізвище "ОСОБА_1".

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Суддя Мазурчак А. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору,

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним кредитний договір, який було укладеного між сторонами 23 квітня 2008 року за № 490065651, з моменту укладання.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано недійсним з моменту укладення кредитний договір за №490065651 від 23 квітня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ЗАТ «Альфа-Банк». Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2016 року по справі призначено судово-економічнуекспертизу. На час проведення даної експертизи апеляційне провадження у справі зупинено.

У касаційній скарзі ПАТ «Альфа-Банк» посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення та постановити нову ухвалу, якою клопотання позивача про призначення експертизи залишити без задоволення.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 202 ЦПК України, суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Вирішуючи питання про призначення експертизи судом апеляційної інстанції правомірно було зупинено провадження у справі, оскільки вирішення питання про зупинення провадження у справі при призначенні судової експертизи віднесено на розсуд суду.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити публічному акціонерному товариству «Альфа-Банк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживача, визнання недійсним кредитного договору.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук
Справа № 310/1453/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

29 лютого 2016 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Дністрян О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю, зацікавлена особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИЛА:

26.02.2016 р. заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю, зацікавлена особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Заява не може бути розглянута судом, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме, до заяви повинна бути долучена квитанція про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Ч. 2 вказаного закону передбачає ставку судового збору за подання заяви у справах окремого провадження, яку подано фізичною особою, у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі ст.. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» мінімальна заробітна плата з 1 січня складає 1378 грн.

У звязку із чим заявнику ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

Судовий збір повинен бути сплачений на р/р 0011, отримувач: Бердянське УДКСУ (м. Бердянськ, Бердянський район), 22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38042560, банк: Бердянське УДК ГУДКСУ в Запорізькій області, МФО 813015, призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті), судовий збір за позовом ______, Бердянський міськрайонний суд, код ЄДРПОУ суду 37381363.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю, зацікавлена особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_2 - залишити без руху.

Повідомити заявнику про необхідність усунення вказаних недоліків в пятиденний строк з дня отримання ухвали. Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та їй повернута.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

15 вересня 2016 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва Вербова І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 14 вересня 2016 року справу призначено судді-доповідачу Вербовій І.М.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року вказаний позов задоволено частково.

Не погодившись із таким рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, яка не оплачена судовим збором та не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

У додатках до скарги зазначено квитанція про сплату судового збору, проте, під час розкриття поштового відправлення таких доказів не виявлено, про що працівниками Дарницького районного суду м. Києва складено відповідний акт (а. с. 121).

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення по даній справі становить 7579,00 грн. (6890,00 грн. - ставка, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви х 110 %).

Зазначена сума повинна бути сплачена на розрахунковий рахунок 0010, отримувач коштів - УДКС у Солом'янському р-ні м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача - 820019. Суду надати оригінал квитанції про оплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У порушення ч. 5 ст. 295 ЦПК України, до апеляційної скарги не додано її копій з доданими письмовими матеріалами відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з частиною другою статті 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, застосовуються положення статті 121 ЦПК України.

Оскільки вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків (особі, яка подала апеляційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у зазначеному розмірі та надати суду оригінал квитанції; надати копії апеляційної скарги відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі).

На підставі наведеного та керуючись статтями 121, 297 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 червня 2016 року залишити без руху.

Надати строк на усунення недоліків апеляційної скарги - 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Вербова
Справа № 277/616/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" вересня 2016 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Греська В.А.

при секретарі Сорока М.М.

розглянувши в смт Ємільчине цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа: Підлубівська сільська рада Ємільчинського району, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2, 16.08.1963 р. н., яка настала 09.07.2016 року, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 помер 09.07.2016 року та захоронений на кладовищі в с. Підлуби Ємільчинського району.

Підлубівська сільська рада відмовилася видавати свідоцтво про його смерть, посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Встановлення цього факту заявниці потрібно для отримання допомоги на поховання.

В судове засідання заявниця не з'явилася, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій не заперечив проти встановлення факту смерті ОСОБА_2, просив справу розглянути у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 256 ч.1 п. 8 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно довідки Підлубівської сільської ради Ємільчинського району №1158 від 13.09.2016 року свідоцтво про смерть ОСОБА_2 не видавалось, так як відсутня довідка про смерть з лікарні.

З постанови про закриття кримінального провадження від 29.07.2016 року слідує, що смерть ОСОБА_2, 16.08.1963 р. н., настала 09.07.2016 року та є не насильницькою. За життя ОСОБА_2 хворів серцево-судинними хворобами, скаржився на підвищений тиск. Протягом 10 років ОСОБА_2 постійно приймав ліки від тиску та від болю в серці, кілька разів втрачав свідомість. Дружина померлого ОСОБА_1 та його діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 від проведення судово-медичної експертизи для встановлення причини смерті ОСОБА_2 відмовились.

Таким чином матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 помер 09.07.2016 року у с. Підлуби Ємільчинського району і суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 в певний час і при певних обставинах підтверджений.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право для отримання допомоги на поховання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212 - 215, ст. 256 ч.1 п.8, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, 16.08.1963 р. н., яка настала 09.07.2016 року в с. Підлуби Ємільчинського району Житомирської області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_5