Справа № 2-5841/11
Провадження № 2/522/206/16
Іменем УКРАЇНИ
«29» березня 2016 року
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Погрібного С.О.
за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участі третьої особи ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання договору поруки припиненим,
Відповідач у судове засідання не зявився неодноразово, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
Представник позивача надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути позов за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» надало суду заяву, якою просило розглядати справу за їхньої відсутності.
Третя особа ОСОБА_3 про дату, час та місце судового засідання повідомлялась в установленому законом порядку, проте у судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі наданих ними доказів.
Відповідно до положень зазначеного кредитного договору позичальник зобовязався повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені договором строки.
В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ОСОБА_3 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району, Одеської області, смт. Таїрове, масив № 20, ділянка № 23/2, та земельну ділянку, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району, Одеської області, смт. Таїрове, масив № 20, ділянка № 23/3, про що укладено іпотечний договір від 03.08.2007 року.
Відповідно до кредитного договору, кредит, наданий банком, також забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України.
Наданий ОСОБА_3 кредит також забезпечений порукою ОСОБА_1, про що 03.08.2007 року між позивачем та банком укладено договір поруки № 131776.
Відповідно до п.2.1 зазначеного договору поруки кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.
Під згодою поручителя сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем йому такої вимоги (рекомендованим листом).
Зазначене збільшення обсягу відповідальності поручителя повністю підтверджується розрахунками, наведеними у висновку експертного економічного дослідження №05/08 від 05 серпня 2015 року, виконаного експертом ОСОБА_4, копія якого наявна в матеріалах справи.
Згідно ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
За правилом ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.
Як наголошено у п. 22 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини першої етапі 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.
Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої етапі 559 ЦПК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.
Таким чином, враховуючи, що спірним договором поруки не було передбачено право банку у односторонньому порядку змінювати розмір процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, суд дійшов висновку, що у позивача виникло обґрунтоване право вимагати визнання договору поруки припиненим.
Зазначене повною мірою також узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 21.05.2012 року по аналогічній справі № 6-88цс11, висновки по якій суд зобовязаний взяти до уваги під час розгляду цієї справи.
Так, згідно із наведеним рішенням до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобовязання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. При цьому внесення змін до кредитного договору про зміну зобовязання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, без згоди поручителя є підставою для визнання поруки такою, що припинена.
З огляду на викладене, суд визнає умови припинення поруки ОСОБА_1 встановлені ч. 1 ст. 559 ЦК України, такими, що настали, а, отже, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, визнавши спірний договір поруки припиненим.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За правилом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 553, 554, 559 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов ОСОБА_1 ОСОБА_2 акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим задовольнити.
Визнати припиненим договір поруки № 131776 від 03 серпня 2007 року, укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк».
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: С.О. ПОГРІБНИЙ

29.03.2016