РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2016 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі :головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання права спільної сумісної власності з визначенням частки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання права спільної сумісної власності з визначенням частки. В обгрунтування позову вказала, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 26.05.1984 року. За час шлюбу вони з чоловіком згідно договору від 04.09.1997 року придбали квартиру АДРЕСА_1, яка складається із трьох житлових кімнат, житловою площею 42,7 кв.м., де на даний час проживає вона, син та відповідач. Спірна квартира під час їх перебування в шлюбі зареєстрована в Хмельницькому БТІ 12.09.1997 року за ОСОБА_3 на праві приватної власності за реєстровим №11151. 19.07.2008 року вони з відповідачем розлучились, однак продовжують спільно проживати і користуватися даною квартирою. Відповідач останнім часом почав заперечувати її з ним рівне право на квартиру, тому для захисту своїх прав вона звернулась до суду і просить позов задоволити та визнати за нею право спільної сумісної власності з ОСОБА_3 з визначенням частки розміром 1/2 долі квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить його задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що за час шлюбу сторони за спільні кошти придбали квартиру, яка в рівних частках належить кожному з них.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, суду пояснив, що шлюб між ними розірвано, однак позивач також має рівне з ним право на частку квартири.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.05.1984 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який було розірвано 19.07.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-АК №335895; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-БВ №034227.

Згідно договору від 04.09.1997 року Державне комунальне підприємство «Хмельницькбудзамовник» на підставі положення «Про дольову участь у будівництві житла» та ОСОБА_3 уклали договір про сумісну діяльність по будівництву житла на підставі дольової участі у фінансуванні будівництва квартири №133 в 144 квартирному будинку №21 МР І Північного житлового району м.Хмельницького.

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_3, що підтверджується технічним паспортом. Вказана квартира зареєстрована в Хмельницькому БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_3 12.09.1997 року за №11151.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Також, згідно зі ст. 368 ЦК України та ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є, у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

На підставі ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. В разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

У відповідності зі ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Враховуючи наведене, за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 слід визнати право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4, з визначенням частки ОСОБА_1 розміром 1/2 у вказаному спільному сумісному майні подружжя.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1502,97 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 60, 179, 212-215 ЦПК України, ст.ст.368,369,372 ЦК України, ст.ст.69,70,71, СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4, з визначенням частки ОСОБА_1 розміром 1/2 у вказаному спільному сумісному майні подружжя.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1502,97 грн..

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: