Справа № 308/1979/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 вересня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Боднар О.В і ОСОБА_1,

при секретарі: Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 квітня 2016 р. за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» звернулося у суд із позовом до ОСОБА_2 у лютому 2016 р.

Просило стягнути з відповідача на свою користь 62791.65 грн. заборгованості за кредитним договором і 1378 грн. судових витрат.

На обґрунтування зазначало, що 10.07.2013 р. між публічним акціонерним товариством «Ідея банк» (надалі - Банк) і ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № Р20.101.13920 на суму 50850 грн. зі сплатою 7.9% річних строком на 60 місяців.

Відповідач одержала кредитні кошти, проте станом на 31.12.2015 р. узятих на себе зобовязань із повернення кредиту не виконала.

31.12.2015 р. між Банком і Факторинговою компанією «Рантьє» був укладений договір факторингу № 31/12-2, згідно з останній набув право грошової вимоги за вказаним договором.

Станом на 11.02.2016 р. заборгованість відповідача склала 62791.65 грн., із яких: 45091.80 грн. за тілом кредиту, і 17699.89 грн. за нарахованими та несплаченими відсотками і комісіями.

Надіслана відповідачу письмове повідомлення про зміну кредитора та необхідність погашення заборгованості залишена без реагування.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 12.04.2016 р. у позові відмовлено (а.с.40-42).

У апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» просить скасувати це рішення та ухвалити нове про повне задоволення позову. Доводить про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Указує, що відповідач 13.02.2016 р. особисто одержав повідомлення про відступлення Банком права вимоги.

У письмовому запереченні представник відповідача ОСОБА_3, не визнав скарги та просить залишити рішення суду без змін. Указує, що ОСОБА_2 не отримувала від Банку жодного повідомлення про відступлення права вимоги, а позивач не довів факту повідомлення про це зі свого боку.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню із ухваленням нового по суті позовних вимог, із таких мотивів.

Суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав суду належних доказів виконання вимог ст. 1082 ЦК України.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком через його невідповідність обставинами справи та неправильне застосування норм матеріального права.

За правилами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України).

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом першої інстанції установлені та відповідачем не оскаржені й не заперечуються факти кредитних правовідносин Банку з ОСОБА_2, факторингових правовідносин Банку з позивачем, наявність у відповідача станом на 11.02.2016 р. заборгованості в сумі 62791.65 грн. за кредитним договором № Р20.101.13920 від 10.07.2013 р. і відсутність повідомлення Банком боржника (відповідача) про відступлення права вимоги.

Обєктом судово-правового аналізу та заперечень відповідача є питання повідомлення останнього як боржника про відступлення права грошової вимоги позивачем.

За правилами ст. ст. 512, 514 ЦК України відступлення права вимоги, яке має наслідком заміну кредитора у зобов'язанні, передбачає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ст. 1082 ч.1, ч.2 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. ОСОБА_2 фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України.

Окрім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним.

У матеріалах справи міститься адресоване ОСОБА_2 повідомлення від позивача про відступлення права грошової вимоги, яке відповідає вимогам ст. 1082 ч.1 ЦК України (а.с.11), реєстр поштових рекомендованих відправлень, поданих на пошту 11.02.2016 р., у якому значиться відповідач за № 21 (а.с.32), фіскальний чек про оплату вартості цих відправлень (а.с.33) та дані відстеження пересилання поштових відправлень, згідно з якими адресоване ОСОБА_2 рекомендоване повідомлення за № 89461 вручено адресату особисто (а.с.34).

Натомість, відповідач у судові засідання першої та апеляційної інстанції не зявилася, дій, спрямованих на отримання доказів того, що відступлення права грошової вимоги позивачу як факторові справді мало місце, а також доказів сплати кредитної заборгованості Банку як попередньому кредиторові чи виконання свого зобовязання, зокрема, в порядку, передбаченому ст. 537 ЦК України, не надав.

Суд першої інстанції не звернув на це уваги, що призвело до неправильного вирішення справи.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що позов підлягає задоволенню як обґрунтований і доведений.

Судові витрати в сумі 2893.80 грн. (а.с.1, 49) відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України належить присудити позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 512, 514, 526, 598, 599, 626, 629, 1082 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 60, 212, 213, 303 ч.3, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, п.4, ч.2, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» задовольнити.

2. Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 12 квітня 2016 р. скасувати.

3. Позов задовольнити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» 62791 (шістдесят дві тисячі сімсот девяносто одну) грн. 65 коп. заборгованості за кредитним договором № Р20.101.13920 від 10.07.2013 р., із яких: 45091.80 грн. тіло кредиту, а 17699.89 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками і комісіями.

5. Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» 2893.80 грн. судового збору.

6. Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: