АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі: Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 17.08.2016 у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», заінтересовані особи: Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», Відділ державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції, ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 17.08.2016 заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», заінтересовані особи: Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», Відділ державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції, ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання - задоволено.

Замінено стягувача Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва № 2-3378/10 від 05 жовтня 2011 року.

Справа № 760/12096/16-ц
№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/13915/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Л.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Видано дублікат виконавчого листа № 2-3378/10 про стягнення з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 08 липня 2008 року у розмірі 88 258,91 дол. США (вісімдесят вісім тисяч двісті п'ятдесят вісім доларів 91 цент), що в гривневому еквівалентів станом на 11 травня 2010 року складає 699 531,30 грн. (шістсот дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот тридцять одна гривня 30 копійок).

Поновлено Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 2- 3378/10 про стягнення з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 08 липня 2008 року у розмірі 88 258,91 дол. США (вісімдесят вісім тисяч двісті п'ятдесят вісім доларів 91 цент), що в гривневому еквівалентів станом на 11 травня 2010 року складає 699 531,30 грн. (шістсот дев'яносто дев'ять тисяч п'ятсот тридцять одна гривня 30 копійок).

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представником ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу не врахував наступні обставини, а саме те, що ПАТ «Дельта Банк» не намагалось замінити сторону виконавчого провадження поки було відкрито виконавче провадження; виконавчий лист державним виконавцем було направлено стягувачу ПАТ «УкрСиббанк», тобто виконавчий лист не втрачений, як стверджує заявник ПАТ «Дельта Банк», а знаходиться у ПАТ «УкрСиббанк». Таким чином, заявник ПАТ «Дельта Банк» не звертався до ПАТ «УкрСиббанк» за виконавчим листом і відповідно не пред'являв його до виконання та в свою чергу не отримав постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження що надавало б йому право звернутись до суду з відповідною заявою.

Що стосується вимоги про поновлення строків на подачу виконавчого листа, то суд посилається лише на законодавство яким гарантується виконання судових рішень і далі зазначає, що суд вважає за необхідне поновити пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа оскільки стягувач пропустив його з поважних причин, при цьому не вказує ані причини пропущеного строку, які суд вважає поважними, а ні мотиви з яким він визнав їх поважними.

Вважаючи оскаржувану ухвалу такою, що постановлена в порушення норм процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому, в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20.12.2010 задоволено позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 08.07.2008 у розмірі 88258,91 дол. США, що в гривневому еквівалентів станом на 11.05.2010 складає 699531,30 грн. Крім цього, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. (а.с. 72-73).

05.10.2011 представник ПАТ «УкрСиббанк» отримав два виконавчі листи у цивільній справі № 2-3378/10 (а.с.98).

17.11.2011 державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 177).

08.12.2011 АКБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого АКБ «УкрСиббанк» відступив ПАТ «Дельта Банк» за кредитними та забезпечувальними договорами право вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків (а.с. 166-170).

23.06.2014 державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону «Про виконавче провадження», оскільки стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, передбачених Законом «Про виконавче провадження» (а.с. 178).

15.06.2016 ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Звертаючись до суду з даною заявою, ПАТ «Дельта Банк» посилалося на те, що після винесення державним виконавцем постанови від 23.06.2014 про повернення виконавчого документа стягувачу, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону «Про виконавче провадження» , строк пред'явлення виконавчого листа № 2-3378/10 був перерваний, сам виконавчий лист було втрачено, а його строк пред'явлення до виконання на даний час пропущено.

Заявник зауважив, що мав намір звернутися з заявою про заміну сторони виконавчого провадження в межах відкритого виконавчого провадження, однак у зв'язку з запровадженням процедури ліквідації первісного та нового кредитора, звільнення працівників, втратою документації, та у зв'язку з відсутністю належного контролю за ходом здійснення виконавчого провадження був позбавлений можливості звернутися з такою заявою.

Крім цього, просив суд врахувати, що на момент звернення до суду з цією заявою, заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20.05.2010 не виконано, а боржник борг не сплатив.

Задовольняючи заяву та, здійснюючи заміну сторони виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-3378/10 з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта банк», видаючи дублікат виконавчого листа та поновлюючи строк його пред'явлення до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені заявником в обґрунтування вимог заяви доводи є переконливими, факт втрати виконавчого листа та поважність причин пропуску строку пред'явлення його до виконання підтверджуються матеріалами справи, а тому заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Частиною 5 вищевказаної статті визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

За змістом ч.1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України закріплено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до частини першої ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1, 2 ч.1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

А відтак, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Вказана правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс 13.

Таким чином, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції в цій частині законними і обґрунтованими.

Положеннями ч. 2 ст. 368 ЦПК України передбачено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

За змістом ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Як на підставу для видачі дубліката виконавчого листа ПАТ «Дельта Банк» посилався на те, що після винесення державним виконавцем постанови від 23.06.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчий лист фактично було втрачено.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв'язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов'язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Таким чином, суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Разом з цим, представником ПАТ «Дельта Банк» не було надано до суду жодних доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого листа № 2-3378/10, натомість з матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист був повернутий первісному кредитору, а тому підстави для видачі дубліката виконавчого листа відсутні.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо задоволення заяви ПАТ «Дельта Банк» в частині видачі дубліката виконачого листа.

Статтею 21 Закону України «Про виконавче провадження», встановлений строк пред'явлення виконавчих документів протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 371 ЦПК України питання про поновлення строку для пред'явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з'ясувати причини пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з цим, представником ПАТ «Дельта Банк» не зазначено жодних поважних підстав пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, як і не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку, а тому висновки суду першої інстанції в частинні поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання є безпідставними.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Керуючись ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 17.08.2016 - скасувати в частині вирішення вимог заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», заінтересовані особи: Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк», Відділ державної виконавчої служби Бучанського міського управління юстиції, ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та постановити в цій частині нову ухвалу про відмову в задоволенні цих вимог.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: