Провадження № 2/185/557/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря Муржиєвої І.О.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком,

В С Т А Н О В И В:
27 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком, посилаючись на те, що мати не приділяє сину достатньої уваги, у сім`ї, де проживає дитина, склався нездоровий клімат через погане ставлення вітчима, син виявив бажання проживати з батьком.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив, що на його думку сину ОСОБА_5 краще проживати з ним, тому що мати забороняє сину спілкуватися з батьком, займатися спортом, між матір`ю та сином бувають сварки та суперечки, він має можливість приділяти сину більше уваги. Він проходить військову службу на посаді музиканта концертмейстера оркестру військової частини НОМЕР_1 , працює з понеділка по п`ятницю з 8 до 17 години. Один чи два рази на місяць він заступає у цілодобовий наряд.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що син ОСОБА_5 виявляв бажання жити з батьком тільки тому, що не хотів жити з вітчимом ОСОБА_6 , з яким у нього були погані стосунки. Починаючи з жовтня 2015 року вітчим у сім`ї не проживає, відповідачка подала позов про розірвання шлюбу і не має наміру відновлювати спільне проживання та сімейні відносини з ОСОБА_6 . Однією з причин припинення спільного проживання з ОСОБА_6 було його погане ставлення до дітей. З метою створення дітям нормального психологічного клімату в сім`ї вона вирішила розірвати шлюб. Проживання сина ОСОБА_5 з батьком є недоцільним, тому що батько іноді працює цілодобово і може залишити сина без нагляду, у лютому 2015 року стався випадок, коли батько забрав до себе дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , залишив їх самих у будинку за адресою АДРЕСА_1 і пішов на роботу, уночі сталася пожежа, у якій діти могли постраждати.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Павлоградської міської ради у судовому засіданні пояснила, що до служби у справах дітей звернувся ОСОБА_1 з заявою про визначення місця проживання сина ОСОБА_5 з ним. Син скаржився на те, що не знаходить спільної мови з вітчимом і не хоче з ним проживати в одній сім`ї, крім того йому доводиться доглядати молодших братів. 07 липня 2015 року ОСОБА_5 написав заяву про те, що хоче жити з батьком. Однак на даний час вітчим пішов з родини, мати створила для дітей належні умови.

Вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частина 1 ст. 161 СК України встановлює, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини необхідно враховувати ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони мають від шлюбу двох дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.43-44).

ОСОБА_8 перебуває на обліку у КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Павлограда» з 02 серпня 2013 року як дитина-інвалід з діагнозом: тяжка розумова відсталість с порушенням поведінки (а.с.53).

Актом комісії ОСББ «Дніпровська 553» від 03 жовтня 2015 року підтверджується, що за адресою АДРЕСА_2 проживає власник квартири ОСОБА_2 з трьома дітьми: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.48).

За місцем проживання ОСОБА_2 характеризується позитивно, в міру своїх можливостей створює для родини максимальний комфорт та затишок, має добрі стосунки з дітьми, постійно працює. Її діти завжди охайні та доглянуті (а.с.49).

На обліку у лікарів психіатра та нарколога ОСОБА_2 не перебуває (а.с.54-55).

Спеціалістами служби у справах дітей 22 січня 2016 року було проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_2 , зроблено висновок про наявність належних умов для проживання дітей, а саме квартира є приватною власністю ОСОБА_2 , складається з трьох кімнат, перебуває у задовільному стані, має необхідні меблі та побутову техніку. Для дітей відведена окрема кімната, де є диван, шафи для одягу, книжок та іграшок, комп`ютер, сезонний одяг, взуття, канцелярське приладдя та речі особистого користування. Зі слів ОСОБА_2 її чоловік ОСОБА_6 у квартирі не проживає з листопада 2015 року (а.с.50).

Згідно акта обстеження умов проживання від 09 липня 2015 року, позивач проживає у гуртожитку військової частини за адресою АДРЕСА_3 . Кімната обставлена меблями, є пилосос, телевізор, санітарний стан житла добрий. Для дитини є стіл для навчання, ліжко, книжки та інші приладдя (а.с.11).

ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем служби та проживання (а.с.13-14), отримує стабільний дохід (а.с.16), не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра (а.с.17-18).

У психолого-педагогічній характеристиці учня 6 класу ЗОШ №7 ОСОБА_4 від 09 листопада 2015 року зазначено, що мати вихованням сина займається епізодично через те, що постійно працює. Навчанням не цікавиться, батьківські збори не відвідує, протягом місяця у щоденнику немає підпису батьків. Батько проживає окремо, участь у вихованні сина приймає частково, підтримує постійний зв`язок з класним керівником, цікавиться поведінкою та навчанням сина (а.с.10).

12 жовтня 2015 року органом опіки та піклування Павлоградської міської ради було надано висновок про те, що в інтересах дитини є можливим визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 , враховуючи позитивні характеристики батька за місцем роботи та проживання, бажання та згоду дитини на проживання з батьком (а.с.19-20).

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що вона є класним керівником ОСОБА_4 , хлопець завжди замкнений та напружений, не має бажання навчатись. Зі слів матері ОСОБА_5 , вітчим погано ставився до нього. На педагогічній раді ОСОБА_5 пояснював, що не може знаходитися вдома через конфлікти з вітчимом і йому набридло бути нянькою для молодших братів і він хоче жити з батьком. За першу половину навчального року у щоденнику ОСОБА_5 не було підпису батьків. З жовтня 2015 року зі слів матері ОСОБА_5 вітчим з нею не проживає, однак змін у поведінці та навчанні ОСОБА_5 не відбулося.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що вона протягом 4 років є управителем ОСББ «Дніпровська 553», знає сім`ю ОСОБА_12 , бувала в її квартирі і може засвідчити, що ОСОБА_13 належно виконує свої материнські обов`язки, її діти завжди доглянуті, вона по можливості створює дітям належні умови, не має шкідливих звичок, багато працює, щоб матеріально забезпечити сім`ю. Колишній чоловік ОСОБА_14 приблизно вісім років тому залишив сім`ю і з того часу вона не бачила, щоб ОСОБА_15 відвідував дітей. Другий чоловік ОСОБА_16 має деспотичний характер, ображав дружину та дітей, через що ОСОБА_13 подала позов про розірвання шлюбу. Вона особисто спілкувалася з ОСОБА_17 і може характеризувати його як дуже агресивну людину. На теперішній час ОСОБА_17 не проживає у сім`ї, діти дуже задоволені цим, обстановка в сім`ї стала спокійною.

Малолітній ОСОБА_4 , який має повні 12 років, опитаний у судовому засіданні у присутності педагога класного керівника ОСОБА_10 , без присутності батьків пояснив, що він виявляв бажання жити з батьком через погані стосунки з вітчимом. На даний час вітчим у сім`ї не живе, відносини з матір`ю покращилися, тому він хоче проживати з матір`ю. Дійсно був такий випадок у лютому 2015 року, коли батько забрав його з братом ОСОБА_7 до себе в будинок по АДРЕСА_1 і пішов на роботу на цілодобове чергування. Вночі він прокинувся від того, що горіло ліжко, вони з братом вибігли на вулицю. На даний час мати забороняє йому спілкуватися з батьком.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачка сумлінно ставиться до своїх батьківських обов`язків, створила дитині належні умови для проживання та виховання.

Враховуючи думку дитини, зміну обставин у сім`ї відповідачки, наявність за місцем проживання матері кращих житлових та побутових умов, зважаючи на те, що дитина тривалий час проживала з матір`ю, де сформований певний уклад життя та навчання, а зміна місця проживання та оточення може призвести до емоційного стресу, суд вважає, що визначення місця проживання з батьком не відповідатиме інтересам дитини.

Що стосується створення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, позивач не позбавлений можливості звернутися з позовом до матері дитини про усунення цих перешкод.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 212, 214 ЦПК України, суд .

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_12 , третя особа орган опіки та піклування Павлоградської міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: У. М. Болдирєва