Справа №477/2727/15-ц 09.02.2016 09.02.2016
Провадження №22-ц/784/440/16
Справа № 477/2727/15-ц
Провадження № 22-ц/784/440/16 Головуючий першої інстанції: Полішко В.В.
Категорія: 50 Суддя-доповідач апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М..,

суддів: Кушнірової Т.Б.,

Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Гордійчук С.С..

за участі: позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и л а:

23 листопада 2015 р. ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала, що з 11 листопада 2005 р. по 10 вересня 2014 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_5.

Посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем припинено, відповідач ухиляється від утримання дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні та потребує постійного лікування, позивач просила суд з урахуванням того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 2 000 грн. щомісячно.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2015 р. позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 грн. щомісяця, починаючи з 23 листопада 2015 р. до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача стягнуто на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на небажання відповідача брати участь у додаткових витратах на утримання доньки, яка має певні хвороби, та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та стягнути з відповідача 1 600 грн. щомісяця на утримання дитини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що сторони з 11 листопада 2005 р. по 10 вересня 2014 п. перебували у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1. у них народилася донька ОСОБА_5, яка після розірвання шлюбу та припинення сторонами спільного проживання з грудня 2014 р. по жовтень 2015 р. проживала разом з батьком - ОСОБА_4 та перебувала на утриманні останнього. З жовтня 2015 р. за домовленістю сторін дитина постійно проживає з матір'ю, знаходиться на її утриманні, батько матеріальної допомоги на утримання доньки позивачці не надає.

Між сторонами існує спір щодо надання відповідачем коштів на утримання малолітньої дитини.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

З урахуванням викладених обставин справи та положень закону, суд обґрунтовано поклав на відповідача обов'язок по сплаті аліментів на утримання доньки.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В силу положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Як встановлено судом, відповідач є повнолітньою, працездатною особою, інших утриманців не має, постійної роботи не має, а тому його дохід є мінливим.

Донька сторін, що підтверджується наданими позивачем медичними документами, періодично хворіє на гострі респіраторно-вірусні інфекційні захворювання, у зв'язку з чим проходила лікування як в умовах стаціонару, так і амбулаторно (в останнє - у листопаді 2015 р.), а також страждає на вторинну кардіоміопатію, пролапс метрального клапану.

Суд, врахувавши наведені обставини справи та вимоги закону, дійшов обґрунтованого висновку щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню, а саме - в розмірі 600 грн. щомісяця.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності збільшення розміру аліментів не можна взяти до уваги, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що дохід відповідача є достатнім для визначення аліментів в сумі 2 000 грн. щомісяця, як на цьому наполягала позивач в суд першої інстанції.

Відсутні підстави і для призначення аліментів в частці від заробітку, оскільки відповідач постійної роботи та заробітку не має.

Щодо посилань ОСОБА_3 на необхідність врахувати стан здоров'я дитини, то суд при визначенні розміру аліментів взяв до уваги ці обставини: враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, що доньці сторін призначено лікування, яке потребує постійних витрат, відсутні підстави для зміни визначеного судом розміру аліментів.

В силу ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи спір, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність передбачених ст. 185 СК України підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання аліментів.

В силу ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.

Таким чином, додаткові витрати на дитину - це самостійний вид утримання дитини, питання про стягнення яких вирішується шляхом звернення з окремими позовними вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 вимог про стягнення додаткових витрат на дитину на підставі ст. 185 СК України не заявляла.

Суд не звернув уваги на такі обставини та вимоги закону і безпідставно дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення додаткових витрат на утримання дитини на підставі ст. 185 СК України, а тому рішення суду в силу ч. 3 ст. 309 ЦПК України необхідно змінити, виключивши з мотивувальної частини наведений висновок суду.

В той же час за наявності передбачених ст. 185 СК України підстав ОСОБА_3 може звернутися до відповідача з вимогою про участь у додаткових витратах на дитину.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2015 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення суду висновок про відсутність підстав для стягнення додаткових витрат на утримання дитини на підставі ст. 185 СК України.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Судді: