Справа№ 311/4488/15-ц
Провадження№ 2/311/140/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2016 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Кочевої І.В., при секретарі Кириченко О.В., за участю: представника позивача - адвоката Коваленко В.В., що діє за угодою; представника відповідача - адвоката Петренко А.В., що діє за дорученням про надання безоплатної вторинної правової допомоги, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, КУ «Дніпрорудненська міська лікарня» Дніпрорудненської міської ради Василівського району, про визнання малолітньої дитини позбавленої батьківського піклування та призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з вказаним позовом до суду 17 грудня 2015 року та просила визнати її малолітню онуку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитиною позбавленою батьківського піклування у зв'язку з тривалою хворобою її матері - ОСОБА_4 - відповідача у справі, яка є інвалідом Ш групи з дитинства. Також позивач просить призначити її опікуном дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є донькою позивачки та інвалідом третьої групи з дитинства, у зв'язку з глухотою 4 ступеня. Втрата слуху відповідачки призвела до спотворення її речі, що обмежує для неї можливість спілкування. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила доньку - ОСОБА_5, має статус матері одиначки. Дитина не має вад слуху та мовлення. У зв'язку з захворюванням, на думку позивачки, відповідач не може нормально доглядати та виховувати дитину, тому позивачка з народження онуки займається доглядом за нею та її вихованням. 07 жовтня 2015 року позивач звернулася з заявою до служби у справах дітей Василівської РДА про надання дитині статусу позбавленої батьківського піклування у зв'язку з тривалою хворобою її матері. 19 листопада 2015 року позивачці було відмовлено у наданні дитині вказаного статусу, що позивачка вважає неправомірним, бо таке рішення суперечить інтересам дитини. Посилаючись на положення Законів України: «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», «Про охорону дитинства», Постанову Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, «Порядок видачі висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків», затверджений наказом МОЗ України №981 від 18 листопада 2013 року; ст. 7, ст. 13, п.6 ст.19, ст.243, ст.244 СК України, ст.ст. 60, 62, 63 ЦК України, «Правила опіки та піклування», Узагальнення судової практики Верховного суду України від 11 грудня 2008 року «Про практику розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми»; ст..ст.3, 12 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, позивач просить її вимоги задовольнити.

У судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Коваленко В.В. позовні вимоги підтримали та просили задовольнити повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Крім того, суду пояснили, що відповідачка на теперішній час проживає у м.Запоріжжя, народила другу дитину, яку утримує та доглядає разом з цивільним чоловіком, який також є

глухонімим. Відповідачка у зв'язку з глухотою, розуміє по губам мову, проте вона повністю не розуміє значення всіх слів та речей, може обмежено говорити. Відповідач приїздить періодично в м.Дніпрорудне до позивачки та доньки, піклується про дитину, проте за станом здоров'я вона не може повноцінно виконувати свої обов'язки щодо виховання дитини, забезпечення її розвитку, навчання, лікування. Позивачка та її представник не згодні з відмовою служби у справах дітей Василівської РДА в наданні дитині статусу позбавленої батьківського піклування та призначення позивачки опікуном, хоча таку відмову у судовому порядку не оскаржували. Позивачка та її представник вважають, що оскільки службою у справах дітей був отриманий висновок ЛКК №216 від 06 листопада 2015 року, виданий за формою, затвердженою наказом МОЗ України №981 від 18 листопада 2013 року, повідомлення служби суду про відсутність вказаного висновку не відповідає фактичним обставинам. Невиконання ухвали суду про витребування доказів третьою особою та ухилення від надання відповіді на адвокатський запит, про що представник позивачки подав заяву про вчинення злочину, викликають сумніви в неупередженій діяльності служби у справах дітей по виконанню завдань і функцій держави щодо захисту прав дітей. Крім того, вказаний висновок ЛКК, не був переглянутий у передбаченому законодавством порядку, тому його неможливо вважати скасовании та недійсним. Лист КУ «Дніпрорудненська МЛ ДМР ВРЗО» від 17 листопада 2015 року про те, що висновок ЛКК №216 від 06 листопада 2016 року є недійсним, написаний з порушенням вимог діючого законодавства, тому не може прийнятий до уваги. Посилаючись на норми Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Постанову КМУ №866 від 24 вересня 2008 року , наказ МОЗ України №981 від 18 листопада 2013 року, ст.ст.19, 243, 244 СК України, ст.ст.60,63 ЦК України, Узагальнення судової практики ВСУ від 11 грудня 2008 року «Про практику розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновлення батьківських прав, усиновленням, встановленням опіки та піклування над дітьми», позивач та її представник просили позовні вимоги задовольнити повністю. Суду надані додаткові письмові пояснення (а.с.123-126).

Представник відповідача - Петренко А.В. проти заявлених позовних вимог не заперечував та просив задовольнити, з врахуванням інтересів дитини. Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася. Суду надала заяву про розгляд справи без її участі та про визнання позовних вимог (а.с.63).

Представник третьої особи - служби у справах дітей Василівської РДА у судове засідання не з'явився, суду надано заяву про розгляд справи без участі представника та письмові заперечення проти вимог позивача, обґрунтовані відсутністю законодавчих підстав для задоволення позову (а.с.107). У судовому засіданні 11 березня 2016 року представник третьої особи - Штельман А.Г. проти вимог позивача заперечувала та вказувала, що підставою для відмови у визнанні дитини такою, що позбавлена батьківського піклування, у даному випадку, було те, що органу опіки не було надано документа, а саме висновку ЛКК, передбаченого п.п.9 Постанови КМУ №866 від 24 вересня 2008 року в якому було б вказано про наявність у відповідачки тривалої хвороби з обмеженням життєдіяльності, яка перешкоджає виконанню її батьківських обов'язків.

Представник третьої особи - КУ «Дніпрорудненська міська лікарня ДМР ВР ЗО» в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомленні, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином та своєчасно. У судовому засіданні 11 березня 2013 року представник вказаного закладу Соколова О.О. суду пояснила, що відповідач дійсно є інвалідом Ш групи з дитинства у зв'язку з глухотою, безстроково інвалідність їй була встановлена 26 липня 2006 року, відповідно до критеріїв, встановлених Постановою КМУ №1317 від 03 грудня 2009 року, наказу МОЗ України №561 від 05 вересня 2011 року. Критеріями для встановлення Ш групи інвалідності є ступінь втрати здоров'я, що спричиняє обмеження однієї чи декількох категорій життєдіяльності у помірно вираженому ступені. Позивачці було відмовлено у видачі висновку ЛКК відповідно до форми, затвердженої в

додатку наказу №891 від 18 листопада 2013 року, а було видано довідку №365 від 11 лютого 2016 року про стан здоров'я її дочки - ОСОБА_4, оскільки стан здоров'я і захворювання ОСОБА_4 не тягне обмеження життєдіяльності, а саме: повної нездатності до самообслуговування та повної залежності від інших осіб (необхідності постійного стороннього нагляду, догляду або допомоги), що відповідно до Постанови КМУ №1317 від 03 грудня 2009 року п.27- відповідає 1 групі інвалідності. Щодо видачі висновку ЛКК від 06 листопада 2015 року №2816 про наявність у ОСОБА_4, 1988 року народження, тривалої хвороби, пояснила, що на час видачі цього висновку, їй як голові ЛКК не було відомо про зміни у законодавстві, а саме про наказ МОЗ України від 18 листопада 2013 року №981, тому 06 листопада 2015 року висновок ЛКК було видано помилково, за раніше діючим порядком, а після отримання запиту з РДА щодо його відповідності новим вимогам, він був переглянутий та на запит було направлено відповідь про недійсність висновку ЛКК від 16 листопада 2015 року. Відповідно до вказаного наказу МОЗ №891 від 18 листопада 2013 року, який на її думку, щодо видачі висновку ЛКК про хворобу матері дитини - у даному випадку, є несправедливим, оскільки хвороба матері суттєво впливає на можливість здійснення нею її обов'язків щодо виховання дитини.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та надані суду сторонами докази, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Правовідносини щодо встановлення опіки судом над малолітньою особою, що позбавлена батьківського піклування врегульовані ст.ст.58, 60 ЦК України, ст.243, 244 СК України, Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», іншими підзаконними нормативно-правовими актами.

У разі встановлення при розгляді справи того, що дитина позбавлена батьківського піклування, відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою. Крім того, відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» зі змінами, в ст.1 визначено, що дітьми, які позбавлені батьківського піклування, є діти , які залишилися без піклування батьків у зв'язку з …тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки …; статус дитини, позбавленої батьківського піклування, це визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування. Відповідно до ч.2 ст.5 вказаного Закону статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається відповідно до законодавства. Статтею 11 Закону до компетенції органів опіки та піклування віднесено, в тому числі, районних державних адміністрацій, віднесено вирішення питань щодо встановлення статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. Встановлення такого статусу дитини судом - не передбачено.

Постановою Кабінету міністрів України від 24 вересня 2008 року №866 затверджено «Порядок провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини». Відповідно до п.21-22, 24 вказаного Порядку для надання дитині статусу, позбавленої батьківського піклування, служба у справах дітей за місцем походження дитини протягом двох місяців повинна зібрати необхідні документи (свідоцтво про народження дитини та документи, що засвідчують обставини, за яких дитина залишилась без батьківського піклування). Рішення про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, приймається районною, районною державною адміністрацією… за поданням служби у справах дітей. Підпунктом 9 п.24 Положення, який був змінений відповідно до

Постанови Кабінету Міністрів України №224 від 03 квітня 2013 року - передбачено, що статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається дітям:… 9) у зв'язку з тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, що підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері хвороби, що перешкоджає виконанню ними батьківських обов'язків, виданим у порядку, встановленому МОЗ. Аналогічні положення містять «Правила опіки та піклування», затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, яка перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 є матір'ю ОСОБА_4 - відповідачкою по справі, що підтверджено копіями паспортів вказаних осіб, свідоцтвом про укладення шлюбу подружжя ОСОБА_4, свідоцтва про народження їх доньки - ОСОБА_4(а.с.7-12). Позивачка та її чоловік є пенсіонерами за віком (а.с.10, 13, 14). Матір'ю дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідачка ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження дитини (а.с.17). Відомості про батька дитини, внесені до актового запису про її народження та у свідоцтво про народження на підставі ст.135 СК України, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження (а.с.57).

ОСОБА_4 є інвалідом Ш групи з дитинства довічно, що підтверджено копією посвідчення НОМЕР_1, виданого 08 січня 2013 року; копіює довідки до акта огляду МСЕК, випискою з акта огляду МСЕК, консультативними висновками, витягом з протоколу медико-педагогічної комісії, аудіограмою, характеристикою (а.с.18-21, 23-27, 70-71).

ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с15), що підтверджено копією Свідоцтва про право власності на житло. За вказаною адресою зареєстровані вказані особи та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є онукою позивачки та її чоловіка, що підтверджено довідкою про склад сім`ї (а.с.16). ОСОБА_3 та ОСОБА_8 за місцем проживання характеризуються формально, скарг на них до ЖЕУ від сусідів по будинку не надходило (а.с.30), за місцем колишньої роботи кожен з подружжя ОСОБА_8 характеризується виключно позитивно (а.с.31-32), судимостей не мають (а.с.41).

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї ОСОБА_3 за вказаною вище адресою від 10 вересня 2015 року, складеного провідним спеціалістом з гуманітарних питань та охорони дитинства апарату Дніпрорудненської міської ради вбачається, що дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає у трикімнатній квартирі з бабою та дідом: ОСОБА_3 та ОСОБА_8, де є всі належні умови для повноцінного розвитку та виховання, дитина відвідує КДНЗ №5 «Теремок». У матері дитини - ОСОБА_4, яка є матір'ю одиначкою, інваліда дитинства, відсутній слух та мовлення. Після народження дитини, яка має слух та мовлення, бабуся повністю займається вихованням дитини та її утриманням. Матір дитини проживає у м.Запоріжжя. Перебування дитини з матір'ю буде негативно вливати на її розвиток (а.с.28).

Відповідно до характеристики на дитину ОСОБА_5 з КДНЗ №5 «Теремок» Дніпрорудненської МР (а.с.29), її виховання та утриманням займається бабуся - ОСОБА_3, яка є активним учасником навчально-виховного процесу закладу, постійно відвідує батьківські збори, свята, цікавиться дитиною, забезпечує відвідування дитиною гуртків. Мати дитини відвідує ДНЗ декілька разів на рік на свята.

У справі є медичні висновки (а.с.34), відповідно до яких дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, 1955 року народження - здоровы (а.с.35-36). Відповідно до медичних довідок кожен з подружжя ОСОБА_3 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають (а.с.37).

07 жовтня 2015 року ОСОБА_4 звернулася до служби у справах дітей Василівської РДА з заявою про те, що вона не заперечує, щоб її матір була призначена опікуном її доньки (а.с.38). У заяві вказувала, що з народження дитини саме її матір займалася її донькою, оскільки вона не могла навчити дитину говорити та спілкуватися з іншими дітьми. Вона проживає у м.Запоріжжя з чоловіком у цивільному шлюбі, який є також глухонімим. Станом на 25 серпня 2015 року перебувала на обліку у зв'язку з вагітністю (а.с.38 зв.стор.).ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 - відповідачка по справі народила дитину - ОСОБА_11 у м.Запоріжжя, що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.64).

Також 07 жовтня 2015 року ОСОБА_8 звертався до служби у справах дітей Василівської РДА з заявою про те, що він не заперечує проти проживання з його сім'єю онуки - ОСОБА_5, 2010 року народження, та не заперечує проти того, щоб його дружина була призначена опікуном дитини (а.с.39). Аналогічну заяву подавав і ОСОБА_9 - син позивачки (а.с.40).

Той же день ОСОБА_3 звернулася до служби у справах дітей Василівської РДА з заявою про визнання дитини - її онуки ОСОБА_5, 2010 року народження такою, що позбавлена батьківського піклування та призначення її опікуном дитини (а.с.42-43). Заява була мотивована тим, що матір дитини внаслідок глухоти та практичної відсутності мовлення не може дати доньці необхідний розвиток її особистості.

19 жовтня 2015 року ЛКК КУ «Дніпрорудненська міська лікарня ДМР ВР ЗО» було видано довідку №2679 в опікунську раду з зазначенням діагнозу відповідачки - глухота, та того, що відповідачка є інвалідом Ш групи безстроково з розладом мовлення (а.с.22).

16 листопада 2015 року Василівською РДА на адресу головного лікаря КЗ «Дніпрорудненська міська лікарня» та голови ЛКК Соколової О.О. було направлено запит щодо надання інформації про невідповідність наданого висновку ЛКК від 06 листопада 2015 року №2816 про наявність у ОСОБА_4, 1988 року народження, тривалої хвороби, пункту 6 Порядку видачі висновку ЛКК закладу охорони здоров'я про наявність у матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків, затвердженого наказом МОЗ України від 18 листопада 2013 року №981. Ініціатор запиту просив переглянути висновок ЛКК та надати відповідь. (а.с.95)

17 листопада 2015 року головним лікарем КЗ «Дніпрорудненська міська лікарня» на адресу Василівської РДА було направлено відповідь про невідповідність наданого 16 листопада 2015 року висновку ЛКК № 2816 про наявність у матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків пункту 6 Порядку видачі висновку ЛКК наказу МОЗ України від 18 листопада 2013 року №981, у зв'язку з чим просив вважати його недійсним (а.с.97).

У справі є форма висновку ЛКК, що затверджена вказаним наказом МОЗ України від 18 листопада 2013 року №981 (а.с.98), де зазначено про наявність у батька/матері дитини високого ступеня втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків.

19 листопада 2015 року ОСОБА_3 Василівською РДА Запорізької області було направлено відповідь (а.с.44) щодо розгляду вказаної заяви, де вказано, що хвороба матері дитини не підпадає під дію Постанови КМУ від 24 вересня 2008 року №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», а тому відсутні правові підстави для надання дитині статуту дитини, позбавленої батьківського піклування, тому у встановлені опіки над ОСОБА_5 та призначення ОСОБА_3 опікуном - відмовлено.

Доказів оскарження у судовому порядку відмови Василівською РДА у наданні дитині вказаного статусу та призначення позивачки опікуном - суду не надано, у справі вони відсутні.

«Порядок видачі висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків», затверджено наказом МОЗ України від 18 листопада 2013 року №981. Вказаним Порядком визначено механізм видачі висновку ЛКК закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків та встановлено форму цього висновку, наведену у додатку до Порядку. Підставою для видачі висновку ЛКК є звернення служби у справах дітей за місцем виявлення дитини. Підставою для видачі Висновку ЛКК є наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби з обмеженням життєдіяльності, а саме: повна нездатність до самообслуговування та повна залежність від інших осіб (необхідність постійного стороннього нагляду, догляду або допомоги). У разі незгоди з Висновком ЛКК батько, матір дитини, мають право звернутися до Міністерства охорони здоров'я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров'я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій щодо його оскарження або до суду. Форма висновку ЛКК передбачена в додатку №2 до вказаного Порядку.

Вказаним наказом МОЗ України №981 від 18 листопада 2013 року було внесено зміни саме щодо форми і змісту висновку ЛКК, яким суттєво звужується коло осіб , які можуть отримати такий висновок, оскільки в ньому прямо передбачено наявність високого ступеня втрати здоров'я батька/матері внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків.

Відомостей та доказів оскарження висновку ЛКК № 365 від 11 лютого 2016 року суду сторонами не надано.

Доказів того, що відповідачка ОСОБА_4 внаслідок своєї хвороби має повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб, що перешкоджає виконанню батьківських обов'язків - суду не надано. Відповідачка з'являлася до суду, хоча вона має обмежені можливості щодо спілкування з оточуючими внаслідок повної глухоти та розладів мовлення, вона самостійно пересувається, виглядає охайно та доглянута, має другу новонароджену дитину, що вказує на те, що вона здатна до самообслуговування та не залежить повністю від інших осіб. Нездатність відповідачки до повноцінного спілкування з дитиною через вади слуху та мовлення не вказує на те, що вона не може виконувати батьківські обов'язки щодо виховання, утримання, піклування про дитину. Участь позивачки як баби дитини у її вихованні, передбачена ст.ст.257, 258 СК України, відповідно до яких позивачка має право приймати участь у вихованні онуки та має право на її самозахист.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання дитини ОСОБА_5, 2010 року народження, такою, що позбавлена батьківського піклування, оскільки такий статус дитині може бути наданий рішенням Василівської РДА. Відмова РДА у наданні такого статусу дитині у судовому порядку позивачкою не оскаржувалася. Для надання такого статусу, вказаними вище положеннями діючого законодавства передбачено надання висновку ЛКК про наявність високого ступеня втрати здоров'я матері внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків, тобто фактично про наявність у матері дитини 1 групи інвалідності. Такого висновку до райдержадміністрації надано не було, що було перешкодою у призначенні позивачки опікуном дитини. Доказів оскарження висновку ЛКК, що надавався у лютому 2016 року про стан здоров'я відповідачки, у порядку, встановленому для його оскарження, суду не надано.

Крім того, відповідно до положень частин 3, 4 ст. 60 ЦК суд призначає опікуна або піклування за поданням органу опіки та піклування, тому у матеріалах справи може бути подання чи офіційний висновок, або інший документ органу опіки та піклування, який свідчить про згоду цього органу на призначення певної особи опікуном або піклувальником. Проте такого подання чи згоди органу опіки та піклування в іншій формі на призначення позивачки опікуном дитини, суду не надано і у справі він відсутній.

Узагальнення Верховного суду України, на яке посилаються позивач та її представник у позовній заяві про судову практику розгляду справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми, було здійснено у 2008 році, до змін у діюче законодавство, не є нормативно-правовим актом, має інформаційне значення та не підлягає застосуванню для вирішення спірних правовідносин по цій справі.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. У зв'язку з чим, судові витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України покладаються на позивачку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.58, 60 ЦК України, ст.243, 244, 257, 258 СК України СК України, Законом України « Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», «Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 24 вересня 2008 року №866, «Порядком видачі висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків», затверджено наказом МОЗ України від 18 листопада 2013 року №981, «Правилами опіки та піклування», затвердженими Наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88, , ст.ст. 4, 10, 11, 14, 82, 88, 208, 209, 214 -215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні, протягом того ж часу з дня отримання ними копії рішення.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Кочева І.В.