25.11.2016 Єдиний унікальний номер 205/5214/16-ц
Справа №205/5214/16-ц
Пров. №2/205/2548/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого - судді Федченко В.М.,

при секретарі - Джурко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

06.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 30 квітня 1985 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2.

За час перебування у шлюбі, за спільні кошти, його дружиною гр. ОСОБА_2, в інтересах їх сімї та за його письмовою згодою, було укладено договір купівлі-продажу МВТ 564654 від 04.06.2016 року, за яким останньою було придбано у власність квартиру № 263, загальною площею 45,2 кв.м., що знаходиться у будинку № 10 по вул. Моніторній у м. Дніпропетровську та складається з: 1-коридор, 2-кладова, 3- ванна, 4-туалет, 5-кухня, 6-житлова, 7-житлова, І-лоджія. Вказану квартиру було придбано за ціною 150 000 грн. Однак, більшість зазначеної суми була сплачена за рахунок його грошових накопичень, які він особисто формував впродовж довгих років. А тому запропонував відповідачці розділити дану квартиру між нами у такому співвідношенні: йому - 2/3 частини квартири, а відповідачці - 1/3 частина квартири, з чим відповідачка непогодилась.

У звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просив суду розділити між ними спільне сумісне майно, набуте у шлюбі, а саме: квартиру № 263 що знаходиться у будинку № 10 по вул. Моніторній у м. Дніпропетровську, загальною площею 45,2 кв.м., яка складається з: 1-коридор, 2-кладова, 3-ванна, 4-туалет, 5-кухня, 6-житлова, 7-житлова, I- лоджія, визнавши за гр. ним, ОСОБА_1, право власності на 2/3 частини вищезазначеної квартири, а за гр. ОСОБА_2, право власності на 1/3 частину даної квартири.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, письмово просив справу розглянути у його відстуність. Позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, письмово просила справу розглянути у її відсутність.

У зв'язку з тим, що сторони в судове засідання не з'явились фіксування судового процесу на підставі ст. 197 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що сторони з 30 квітня 1985 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу №480027, актовий запис №157 (а.с.5).

За час перебування у шлюбі, сторонами було придбано майно, а саме квартира № 263, що знаходиться у будинку № 10 по вул. Моніторній у м. Дніпропетровську, загальною площею 45,2 кв.м., яка складається з: 1-коридор, 2-кладова, 3-ванна, 4-туалет, 5-кухня, 6-житлова, 7-житлова, I- лоджія. Право власності на вищевказану квартиру зареєстроване на відповідачку ОСОБА_2, згідно договору купівлі-продажу від 04 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №1159 (а.с.15-19).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, що також передбачено ст. 372 ЦК України, згідно якої у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підставою набуття подружжям права спільної сумісної власності є лише одна обставина: набуття (придбання) майна за час шлюбу, крім випадків встановлених законом або договором.

Відповідно до п. 23постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11, було розяснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті60,69 СК, ч. 3ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3ст. 325 ЦКможуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

За таких обставин, беручі до уваги той факт, що відповідачка визнала позов в повному обсязі, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, та вважає за необхідне розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільне сумісне майно, набуте у шлюбі, а саме: квартиру № 263 що знаходиться у будинку № 10 по вул. Моніторній у м. Дніпропетровську, загальною площею 45,2 кв.м., яка складається з: 1-коридор, 2-кладова, 3-ванна, 4-туалет, 5-кухня, 6-житлова, 7-житлова, I- лоджія, визнавши за гр. ОСОБА_1, право власності на 2/3 частини вищезазначеної квартири, а за гр. ОСОБА_2, право власності на 1/3 частину даної квартири.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст..88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10, 27, 31, 57, 88, 214, 215,223 ЦПК України, ст. 60, 63 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільне сумісне майно, набуте у шлюбі, а саме: квартиру № 263, що знаходиться у будинку № 10 по вул. Моніторній у м. Дніпропетровську, загальною площею 45,2 кв.м., яка складається з: 1-коридор, 2-кладова, 3-ванна, 4-туалет, 5-кухня, 6-житлова, 7-житлова, I- лоджія, визнавши за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, а за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН) право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.М. Федченко