НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/3667/14
№ 2/183/60/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідачів ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

28 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. (а.с.2)

В обґрунтування вимог позивач ОСОБА_1 посилалася на те, що 01 лютого 2013 року близько 18 годин вона та її сусідка ОСОБА_6 сиділи на лавочці біля під'їзду будинку АДРЕСА_2.

З цей час до під'їзду на автомобілі «Газель» приїхав ОСОБА_4, який привіз товар в магазин, розташований в будинку АДРЕСА_2 в квартирах 16 та 17. ОСОБА_4, проходячи біля неї, дверима зачепив її праву ногу, таким чином, що удар прийшовся їй по правому коліну. Вона зробила зауваження ОСОБА_4, а саме, щоб він вигружав товар в магазин не через під'їзд житлового будинку, а через обладнану біля магазину площадку. ОСОБА_4 підійшов до автомобіля та став телефонувати. Приблизно через п'ять хвилин до них підбіг батько ОСОБА_4 - ОСОБА_3 і наніс їй удар кулаком в ліву сторону обличчя, від удару вона впала на лавку та вдарилася головою об стіну під'їзду.

ОСОБА_1 зазначила в заяві, що ОСОБА_6 стала кричати, що він робить, вона буде свідком, але у відповідь ОСОБА_3 наніс їй удар кулаком в обличчя, до них підбіг ОСОБА_4, схватив ОСОБА_6 за праву руку, а ОСОБА_7 продовжив наносити їй удари кулаком в обличчя, наніс не менше ніж два удари.

ОСОБА_1 зазначила, що коли ОСОБА_6 вирвалася і забігла до під'їзду, вона крикнула щоб ОСОБА_6 бігла до її чоловіка та викликала міліцію.

Вона також зайшла до під'їзду, стала підніматися по сходам, на площадці другого поверху її наздогнали ОСОБА_4 і ОСОБА_3, при цьому, ОСОБА_4 схопив її за руки і тримав, а ОСОБА_3 натягнув шапку на її обличчя та став бити ребром руки по затилку, наніс близько трьох ударів. В цей час на крики з квартири вибіг її чоловік і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вискочили з під'їзду. В цей же день вона була госпіталізована в хірургічне відділення Новомосковської центральної районної лікарні де проходила лікування до 07.02.2013 року, а з 08.02.2013 року по 20.02.2013 року проходила лікування в терапевтичному відділенні.

Її емоційний і психологічний стан були нестабільні, після перенесеного на неї нападу вона була змушена в період з 27.02.2013 року по 03.05.2013 року лікувалася в психіатричній лікарні.

Оскільки було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. І ст. 125 КК України, то Новомосковським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 02.02.2013 р. були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000848 та розпочате досудове розслідування, в зазначеному кримінальному провадженні вона була визнана потерпілою.

У відповідності до дослідження судово-медичного експерта № 73 від 04.02.2013 року та № 98 від 20.02.2013 року, їй були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою шийного відділу хребта, які відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я на строк, перевищуючий 6-ть тижнів, але менш 21-го Синець в лівій виличній області відноситься до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, всі виявлені тілесні ушкодження заподіяні тупим твердим предметом, можливо строк та при обставинах, зазначених потерпілою - 01.02.2013 року.

Позивач зазначила в заяві, що діями відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 їй була спричинена матеріальна та моральна шкода.

Після отриманих тілесних ушкоджень вона проходила лікування, після якого в неї був період, котрий включав комплекс медичних заходів та процедур для повної реабілітації та видужання, для лікування нею були придбані медичні препарати на суму 3 711,12 грн.

Діями відповідачів крім матеріальної шкоди, їй була спричинена значна моральна шкода, яка полягає в тому, що вона перенесла душевні страждання, які внесли негативні зміни у її житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов'язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього стану здоров'я, моральну шкоду вона оцінює в 50 000 грн.

Враховуючи вищенаведене, посилаючись на вимоги ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, ОСОБА_1 просила суд:

-стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на її користь завдану матеріальну шкоду в сумі 3 711,12 грн.;

-стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на її користь на відшкодування завданої моральної шкоди 50 000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду киви кладені в заяві, просили суд задовольнити вимоги. Позивач ОСОБА_1, будучі допитаною в якості свідка, пояснила, що 01 лютого 2013 року о 18-00 годині вона сиділа на лавочці біля під'їзду в будинку АДРЕСА_2. З під'їзду вийшла ОСОБА_6, яка виносила сміття. На першому поверсі будинку розташований магазин, власником якого є ОСОБА_8. В цей час до під'їзду на автомобілі під'їхав ОСОБА_4, коли заходив до під'їзду, ударив її дверима по нозі. Вона стала говорити, щоб він не носив товар через під'їзд. ОСОБА_4 відійшов до автомобіля, став телефонувати, через деякий час прибіг ОСОБА_3, штовхнув її руками, вона упала на лавочку, ударилася головою о стіну, після чого ОСОБА_3 ударив її кулаком в ліву частину обличчя. ОСОБА_6 стала робити зауваження ОСОБА_3, але він і її ударив кулаком в обличчя. ОСОБА_4 схопив ОСОБА_6 за руки, а його батько ОСОБА_3 наніс два удари кулаком в обличчя. Вона та ОСОБА_6 забігли до під'їзду, ОСОБА_6 стала підніматися на третій поверх до її квартири, а її на другому поверсі наздогнали ОСОБА_4 і ОСОБА_3, при цьому, ОСОБА_4 схопив її за руки і тримав, а ОСОБА_3 натягнув шапку на її обличчя та став бити ребром руки по затилку, наніс близько трьох ударів. В цей час з квартири вибіг її чоловік і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вискочили з під'їзду.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні, будучі допитаним в якості свідка, позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилався на те, що власником магазину, розташованого на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_9 Приміщення магазину орендує його дружина, яка є фізичною особою-підприємцем. Він та його син ОСОБА_4 допомагають привозити товар, вивозити сміття, тощо. Вхід до магазину є з під'їзду будинку та з центрального входу. ОСОБА_6 знає як мешканку смт. Губиниха, яка мешкає в будинку АДРЕСА_2, з 2013 року відносини між ними натягнуті, оскільки ОСОБА_6 постійно пред'являє йому претензії, що повинен утримувати будинок, проводити ремонт під'їзду, систем трубопроводів, електрику та інше. 01 лютого 2013 року він знаходився в с. Ковпаківка Магдалинівського району, приблизно о 18-00 годині йому зателефонував син - ОСОБА_4, який повідомив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не пускають його заносити товар до магазину через під'їзд будинку, він сказав сину, щоб той заносив товар через центральний вхід в магазин. В смт. Губиниха-1 в цей день його взагалі не було, він нікого не бив, позивач говорить неправду.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні, будучі допитаним в якості свідка, позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилався на те, що його мати здійснює підприємницьку діяльність, орендує магазин, розташований на першому поверсі будинку АДРЕСА_2. Він та його батько ОСОБА_3 допомагають привозити товар, вивозити коробки, тару, магазин має вхід з під'їзду будинку і центральний вхід. 01 лютого 2013 року він на автомобілі разом з робочими під'їхав до під'їзду будинку, щоб занести товар, але, ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які стояли біля дверей під'їзду, не пустили його, стали говорити, щоб він заносив коробки до магазину через центральний вхід. Він зателефонував з цього приводу батькові - ОСОБА_3, який сказав йому заносити товар через центральний вхід магазину, що він і зробив. Він нікого не бив, його батька взагалі не було в цей час в смт. Губиниха.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилався на те, що позивачем не надані належні та допустимі докази того, що саме відповідачами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 їй були завдані тілесні ушкодження.

Заслухавши сторони, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що за заявою ОСОБА_6 і ОСОБА_1, 23 жовтня 2013 року Новомосковським МВ ГУ МБС України в Дніпропетровській області були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000848 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що у відповідності до дослідження судово-медичного експерта судово-медичного експерта № 73 від 04.02.2013 року та № 98 від 20.02.2013 року, у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою шийного відділу хребта, які відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я на строк, перевищуючий 6-ть тижнів, але менш 21-го Синець в лівій виличній області відноситься до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, всі виявлені тілесні ушкодження заподіяні тупим твердим предметом, можливо строк та при обставинах, зазначених потерпілою - 01.02.2013 року. (а.с. 14,15)

Згідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 912/Е/Д від 21 листопада 2015 року, при експертизі потерпілої ОСОБА_1 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: забій шийного відділу хребта відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я на строк, перевищуючий 6-ть тижнів, але менш 21-го Синець в лівій виличній області відноситься до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, всі виявлені тілесні ушкодження заподіяні тупим твердим предметом, можливо строк та при обставинах, зазначених потерпілою - 01.02.2013 року. Для відповіді на питання, чи отримані тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_1 згідно висновку № 73 від 04.02.2013 року та № 98 від 20.02.2013 року від дій ОСОБА_3 та/або ОСОБА_4, необхідно провести слідчий експеримент по утворенню механізму спричинення тілесних ушкоджень з усіма учасниками події. (а.с. 110)

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. На першому поверсі будинку розташований магазин ОСОБА_3 01 лютого 2013 року о 18-00 годині вона перебувала біля під'їзду будинку, там же знаходилася ОСОБА_1 На автомобілі під'їхав ОСОБА_4 і коли заходив, дверима під'їзду ударив ОСОБА_1, яка стала говорити ОСОБА_4, щоб він заносив товар не через під'їзд, а через магазин. В цей час прийшов ОСОБА_3, штовхнув ОСОБА_1, рукою ударив її в ліву сторону голови. ОСОБА_6 пояснила, що вона стала кричати, але ОСОБА_3 ударив і її рукою в ніс та губу, після чого ОСОБА_4 схопив її за руки, а ОСОБА_3 став бити кулаком в обличчя. Вона вирвалася, забігла в під'їзд, піднялася на третій поверх до квартири ОСОБА_1, покликала чоловіка останньої, після чого викликала міліцію. ОСОБА_1 пізніше розповіла їй, що вона зайшла також до під'їзду, коли піднялася на другий поверх, її наздогнав ОСОБА_4, натягнув їй на обличчя шапку, а ОСОБА_3 наносив удари.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_6 проживає по сусідству. На першому поверсі будинку розташований магазин ОСОБА_3 01 лютого 2013 року о 18-30 годині він був вдома, його квартира розташована на третьому поверсі, його дружина ОСОБА_1 була на вулиці. Двері квартири не були зачинені, через деякий час прийшла ОСОБА_6 та повідомила, що ОСОБА_3 б'є його дружину. Він вискочив з квартири і побачив, що на другому поверсі під'їзду ОСОБА_4 тримає його дружину за руки, а ОСОБА_3 наносив удари по затилку, наніс два удари. Коли ОСОБА_4 і ОСОБА_3 побачили його, вибігли на вулицю.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що з позивачем ОСОБА_1 знайома, оскільки проживає в будинку поруч. В будинку, якому проживає ОСОБА_12 АДРЕСА_2 на першому поверсі розташований магазин, власником якого є ОСОБА_3 01 лютого 2013 року приблизно о 18-00 годині вона йшла до магазину, біля будинку № АДРЕСА_2 сиділи ОСОБА_1 і ОСОБА_6, біля під'їзду стояв мікроавтобус. Назустріч їй з за рогу будинку біг ОСОБА_3, що відбувалося далі вона не бачила. Пізніше із слів жителів смт. Губиниха вона чула, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 побили жінок.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що знайомий з ОСОБА_3 близько десяти років, допомагає останньому в роботі. В будинку АДРЕСА_2 у ОСОБА_3 є магазин. 01 лютого 2013 року близько 18-00 години він знаходився поблизу магазину разом з ОСОБА_14, на мікроавтобусі під'їхав син ОСОБА_3 - ОСОБА_4, який поросив їх допомогти розгрузити товар в магазин. Вони почали заносити товар через під'їзд до магазина, в цей час вибігли ОСОБА_6 і ОСОБА_1, перекрили вхід до під'їзду, стали говорити, що не пустять їх заносити коробки через під'їзд. ОСОБА_4 на автомобілі під'їхав до центрального входу в магазин і вони вигрузили коробки. Бійки він ніякої не бачив, ОСОБА_3 в цей час взагалі не було.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні надав пояснення, які аналогічні поясненням свідка ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що проживає в с. Ковпаківка Магдалинівського району, на прохання ОСОБА_3 він доглядає за будинком по АДРЕСА_3. 01 лютого 2013 року він знаходився вдома, приблизно о 14 годині приїхав ОСОБА_3, оскільки за день до цього, він зателефонував останньому, та повідомив, що в будинку, за яким він доглядає, потух котел опалення. ОСОБА_3 поїхав з с. Ковпаківка близько 19-00 години.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підставі ст. 1195 ЦК України, . Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, яка заподіяла її.

У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Таким чином, матеріальна та моральна шкода відшкодовується особою, яка завдала зазначеної шкоди за наявністю її вини.

На підставі ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів наявності вини відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в спричиненні тілесних ушкоджень позивачу.

Так, нормами ст. 57 ЦПК України встановлено, що 1. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

На підставі статті 58 ЦК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно до вимог ст. 59 ЦПК України 1. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як зазначалося вище, в позовній заяві ОСОБА_1 фактично, посилається на те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 спричинили їй тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості, тобто, вчинили відносно неї кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

У відповідності до ст. 1 Кримінального процесуального кодексу України, 1. Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. 2. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно до вимог ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком, що набрав законної сили.

Судом встановлено, що обвинувальний вирок, який набрав законної сили, у відповідності до якого ОСОБА_4 і ОСОБА_3 визнані винними у вчиненні дій, на які посилається позивач, не виносився, в зв'язку з чим, вина відповідачів в заподіянні шкоди позивачем не доведена.

Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 належить відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький