АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1412/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення пені та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із позовом до ПАТ «Дельта Банк» про стягнення пені та моральної шкоди, посилаючись на те, що 29.01.2014 року між сторонами було укладено договір № 008-23080-290114 про надання споживчого кредиту, а 05.08.2014 року між сторонами було укладено договір №001-23334-050814 про надання банківської послуги за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування із погашенням заборгованості (чергового платежу) автоматично за допомогою електронної послуги сервіс програми «Календар платежів».

Починаючи із 27.02.2015 року ПАТ «Дельта Банк» не проводить внутрішньобанківський платіж по погашенню споживчого кредиту. У звязку з наведеним його право є порушеним, а саме кожного місяця починаючи із 27.02.2015 року по 23.10.2015 року.

З таких підстав ОСОБА_6 просив суд стягнути примусово в натурі з ПАТ «Дельта Банк» на його користь пеню у сумі 4 340 грн. 76 коп. і зобовязати банк частково зарахувати їх на рахунок 686 для погашення споживчого кредиту, а залишок коштів зарахувати на рахунок 5645 та відшкодувати моральну шкоду в сумі 1,0 грн.

В квітні 2016 року ОСОБА_6 подав до суду клопотання про залишення без розгляду позовну заяву в частині стягнення моральної шкоди.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_6 суму пені відповідно до ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» в розмірі 3 466 грн. 50 коп.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» до Спеціального фонду державного бюджету України 551 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду скасувати, як незаконне, постановлене з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та із порушенням норм матеріального права, а по справі ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про задоволення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засідання.

Оскаржуване рішення районного суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

Постановлюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що банком не виконано умови договору, а тому позивач має право на стягнення пені.

Але з такими висновками погодитися не можна.

Судом встановлено, що між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» 29.01.2014 року було укладено договір №008-23080-290114 про надання кредиту на купівлю товару. Відповідно до умов цього договору погашення кредиту здійснюється щомісячно не пізніше 29 числа кожного місяця. Шляхом зарахування грошових коштів у сумі 122 грн. відповідно до графіку платежів.

05.08.2014 року між позивачем і ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір про надання банківських послуг за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування. Відповідно до умов цього договору банк здійснює розпорядження з переміщення грошових коштів між рахунками за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування із погашенням заборгованості по кредитному договору № 008-23080-290114 від 29.01.2014 року у сумі 119 грн.

Сторони виконували умови вказаних договорів. Але 27 лютого 2015 року банком не було проведено черговий платіж.

Відповідно до п. 8.5 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» строки проведення переказу за допомогою платіжних інструментів, крім встановлених пунктами 8.1-8.4 цієї статті, визначаються правилами платіжної системи та договорами, що укладаються між учасниками та користувачами платіжної системи. Строк виконання міжбанківського переказу не може перевищувати строк, установлений пунктом 8.4 цієї статті.

Згідно п. 8.4 цієї статті Закону банківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Відповідно до цієї вимоги Закону банк який мав право здійснити перерахування до 02 березня 2015 року.

02.03.2015 року правління НБУ була винесена постанова № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51 розпочато із 03.03.2015 року процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Призначена уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону України ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Таким чином, у спорах, повязаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобовязань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є приоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих відносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно п.п. 3,4 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки ( штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи не належне виконання зобовязань перед кредитором; не здійснюється зустрічних вимог , у тому числі зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

На момент ухвалення судом першої інстанції у банка вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення будь-яких коштів в тому числі і пені у будь-який інший спосіб, а ніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року по справі № 6-2001цс15.

За таких обставин в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 квітня 2016 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення пені відмовити.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :