Провадження № 2/487/22/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

06.04.2016 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді Андрощука В.В., при секретарі Забродській Г.В., за участю прокурора Кузнецова В.В., представників третьої особи ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Прокурора Заводського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної ради до ОСОБА_3, третя особа: Миколаївська загальноосвітня санаторна школа-інтернат 1-111 ступенів №7 Миколаївської обласної ради про усунення перешкод у користуванні приміщенням, шляхом його звільнення,

В С Т А Н О В И В:

13.10.2014 року Прокурор Заводського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні приміщенням, шляхом його звільнення, мотивуючи тим, що відповідачка незаконно користується приміщенням Миколаївської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату 1-111 ступенів № 7 Миколаївської обласної ради та відмовляється в добровільному порядку його звільнити.

В судовому засіданні Прокурор заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Представник Миколаївської обласної ради в судове засідання не зявилась. Надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Представники Миколаївської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату № 7 в судовому засіданні позов прокурора підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на незаконність користування відповідачкою спірним нежитловим приміщенням та за такого відсутністю можливості навчального закладу використання даного приміщення за навчальним процесом.

Департамент освіти, науки та молоді Миколаївської облдержадміністрації письмово просив суд розглянути заявлений позов без його участі та задовольнити заявлені Прокурором вимоги.

У судове засідання відповідачка не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що в оперативному розпорядженні і на балансі Миколаївської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату 1-111 ступенів №7 Миколаївської обласної ради перебуває майновий комплекс, в тому числі приміщення під літ. Б-1, яке входить до складу майнового комплексу, що розташований по вул. Бутоми, 14-а у місті Миколаєві.

На підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської обласної ради від 09.03.1992 року № 62 обєкт, розташований по вул. Бутоми, 14-а в місті Миколаєві належить на праві спільної власності територіальної громади сіл, селищ, міст Миколаївської області в особі Миколаївської обласної ради на праві комунальної власності, згідно свідоцтва про право власності на обласну санаторну школу - інтернат № 7 від 08.04.2002 року.

Згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №199180, виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради від 20.05.2005 №33/32, школа-інтернат №7 є постійним користувачем земельної ділянки, загальною площею 25645 кв. м., цільове призначення якої - обслуговування майнового комплексу зазначеного навчального закладу.

Згідно п. 1.2. Статуту Миколаївської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату №7, затвердженого рішенням Миколаївської обласної ради від 24.06.2011 №35, обєкт є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, інтереси яких у межах повноважень, визначених законодавством України, представляє Миколаївська обласна рада. Органом управління навчальним закладом є Миколаївська обласна державна адміністрація в особі Департаменту освіти, науки та молоді облдержадміністрації.

У вересні 2003 року керівництвом школи-інтернату № 7 декільком працівникам школи-інтернату №7, у тому числі відповідачці ОСОБА_3, у звязку з відсутністю житла було надано для проживання, без права реєстрації, нежиле приміщення, за літ. Б-1, відповідно до техпаспорту школи-інтернату №7, а саме нежиле приміщення було надане не як наймачу і не з правом реконструкції приміщення, а по договору безоплатного користування майном, укладеному на невизначений строк.

Судом також встановлено, що згідно технічної характеристики спірне житло не є жилим і не утворює житловий фонд, входить до єдиного господарчо-побутового комплексу школи - інтернату та не віднесено ані до державного, ані до громадського чи житлового фонду соціального значення. Відповідного рішення щодо віднесення приміщення до житлового фонду в межах визначених повноважень компетентними органами не приймалось, рішення Миколаївської міської ради №695-р від 10.11.2011р. і Миколаївської обласної ради від 28.12.2011р. №19 не змінили ані статусу майна, ані його власника.

Відповідно до протоколів засідання профспілкового комітету №3 від 07.02.2014 року і №4 від 09.09.2014 рік, було прийнято рішення про необхідність звільнення приміщення, займаного ОСОБА_3

Керівництво закладу та первинна профспілкова організація школи - інтернату № 7 неодноразово повідомляли ОСОБА_3. про необхідність звільнення приміщення школи. Останній раз ОСОБА_3 була повідомлена 11.09.2014 року, щодо звільнення зазначеного, однак остання добровільно приміщення не звільнила, а тому на даний час школа-інтернат №7 позбавлена можливості користуватися спірним майном, що підтверджується відповідним актом школи-інтернату від 29.09.2014 року.

Крім того, згідно рішення Миколаївської міської ради №47/27 від 14.05.2015 року «Про внесення зміни до рішення Миколаївської міської ради від 26.01.2012 року №14/20 «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності обєктів права іншої власності», вирішено: внести зміни до рішення Миколаївської міської ради від 26.01.2012 року №14/20 «Про надання згоди на прийняття до комунальної власності обєктів права іншої власності»: пункт 1.3 виключити.

Згідно рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.07.2015 року за №591, вирішено: визнати таким, що втратило чинність розпорядження адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 10.11.2011 року №695-р «Про готовність до експлуатації житлових будівель по вулиці Бутоми 14-а». Визнати такими, що втратили чинність п. 45 п.49 рішення виконавчого комітету міської ради від 25.05.2012 року №545 «Про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому міської рад».

Згідно рішення Миколаївської обласної ради від 30.07.2015 року за №26, вирішено: визнати таким,що втратило чинність рішення обласної ради від 28.12.2011 року №19 «Про надання згоди на безоплатну передачу житлових будівель по вул. Бутоми 14-а у комунальну власність територіальної громади м. Миколаєва».

Крім того Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.12.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Миколаївської обласної ради про встановлення факту постійного проживання та визнання права користування житловим приміщенням було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 09.02.2016 року рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.12.2015 року залишено без змін.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про освіту», об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Статтею 53 Конституції України передбачено, що держава забезпечує розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної освіти.

Згідно статті 19 Закону України «Про охорону дитинства» держава гарантує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що користування відповідачкою ОСОБА_3 спірним приміщенням перешкоджає реалізації прав громадян України на доступну освіту та повній реалізації здібностей, таланту, всебічному розвитку дітей, тому дійсно суперечить інтересам держави. Крім того, суд вважає доведеним, що спірне приміщення є необхідним для забезпечення діяльності школи-інтернату та не підлягає приватизації або використанню не за призначенням.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном, за адресою : м. Миколаїв вулиця Бутоми 14 а , а саме приміщенням за літ. Б-1, відповідно до технічного паспорту Миколаївської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату 1-111 ступенів № 7 Миколаївської обласної ради, шляхом його звільнення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Рішення набуває законної сили протягом 10 днів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через місцевий суд в порядку ст. 294 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В.Андрощук