Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1479/16-ц
У Х В А Л А

17.06.2016 м. Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Надопта А.А., ознайомившись, відповідно до вимог ст.119 ЦПК України з матеріалами заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про визнання права власності на майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Виноградівського державної нотаріальної контори, третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання власності на будівельні матеріали Позовні вимоги мотивовані тим, що Державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 відкрито спадкову справу за померлим ОСОБА_5, який за нотаріально посвідченим заповітом від 20.12.1983р. заповів все належне йому на момент смерті майно своїм дітям - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка відмовилась від прийняття спадщини на користь вказаного ОСОБА_3. На момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 і відкриття спадщини померлому належала частина будинку №27 по вул.Локоти в м.Виноградів (колишній номер 11-а), що був побудованим ще 07.09.1948р. Окрім того, право власності на решту 5/9 частин цього-ж будинку зареєстроване за позивачкою ОСОБА_1

Далі позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги, вказує, що внаслідок об'єктивного зношення через значний проміжок часу, а також через неодноразові затоплення, зокрема від паводку у 1998р., відбулося майже повне руйнування спірного будинку, що стверджується актом обстеження будинковолодіння від 11.02.1999р. У подальшому під дією природних сил відбулося ще сильніше руйнування залишків будинку, у зв'язку чим його фактично було повністю знищено, згодом на місці зруйновного будинку вона почала будівництво нового власного будинку, який до теперішнього часу не введено в експлуатацію. Наприкінці травня 2016р. з усної розмови з нотаріусом їй стало відомо, що ОСОБА_3 має намір найближчим часом отримати свідоцтва про право власності на згадане вище спадкове майно.

Оскільки будівництво будинку позивачкою ще не завершено, а у реєстрі права власності на нерухоме майно відсутні відомості про знищення Будинку, право власності на який належало спадкодавцю, а нотаріус повідомила позивачці, що за таких умов вона не визнає її право власності, і має на меті видати спадкоємцю відповідне свідоцтво, а відтак позивачка просить суд визнати за нею право власності на будівельні матеріали, що були використані нею в процесі будівництва будинку №27 по вул.Локоти в м.Виноградів.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частина 3 ст.152 ЦПК України вказує, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Заявник у своїй заяві не обґрунтовує застосування у виді забезпечення позову саме заборони державному нотаріусу Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_2, вчиняти будь-які дії по оформленню і видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, що стосується будинку № 27 по вул. Локоти в м.Виноградів.

Все зазначене не дає підстав припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Тому заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6