У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про захист прав споживачів, відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» (далі - КП «Теплопостачання міста Одеси») звернулось до суду із зазначеним вище позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_4 заборгованість за надані комунальні послуги із опалення та гарячого водопостачання з листопада 2006 року до вересня 2014 року у сумі 2 662 грн 75 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1 і є споживачем комунальних послуг, що надає КП «Теплопостачання міста Одеси». З листопада 2006 року до вересня 2014 року відповідач має заборгованість за спожиті послуги з теплової енергії та гарячої води в розмірі 2 662 грн 75 коп., проте сплатити цю заборгованість відмовляється.

У березні 2015 року ОСОБА_4 подав зустрічний позов, у якому з урахуванням уточнень просив визнати відсутність у нього заборгованості з оплати послуг із теплопостачання, стягнути з КП «Теплопостачання міста Одеси» на свою користь 6 712 грн 27 коп., як оплату за послуги, які відповідач не надав, 47 234 грн 66 коп. на відшкодування майнової та моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що підприємство не приймає до уваги його пільги з оплати комунальних послуг, як ветерана військової служби, не виконує належним чином свої зобов'язання із теплопостачання і постачання гарячої води, не проводить належного перерахунку, застосовує завищенні тарифи.

Зазначав, що він сплатив КП «Теплопостачання міста Одеси» з 2006 року до 2014 року грошові кошти в сумі 6 712 грн 27 коп., за які не отримав послуг належної якості. Крім того, з 2011 року до 2014 року він переплатив підприємству за теплову енергію і гарячу воду 20 529 грн 66 коп., які останнє повинно повернути йому з урахуванням індексу інфляції у розмірі 21 755 грн 06 коп., відшкодувати транспортні витрати в сумі 667 грн 35 коп. (він неодноразово звертався до керівників підприємства різного рівня на особистих прийомах), витрати на канцелярські товари в сумі 970 грн (за три роки він направив підприємству 69 звернень), витрати на встановлення прибору із нагрівання води в сумі 800 грн., витрати на придбання ліків в сумі 4 441 грн 59 коп., витрати, понесені у зв'язку з повіркою засобів обліку гарячої води, в сумі 456 грн 25 коп., та відшкодувати моральну шкоду, яку він оцінив у розмірі 8 400 грн.

Рішенням Київською районного суду м. Одеси від 26 серпня року первинний позов КП «Теплопостачання міста Одеси» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» 2 662 грн 75 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення розміру коштів, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь КП «Теплопостачання міста Одеси». Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» 2 022 грн 40 коп. та судові витрати у розмірі 185 грн 02 коп. У решті судове рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення зустрічного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції у не скасованій при перегляді апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову КП «Теплопостачання міста Одеси», суд першої інстанції, оцінивши докази, подані сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходив із того, що ОСОБА_4 користується послугами з постачання теплової енергії та гарячої води, які надає відповідач, тому має їх оплачувати у повному обсязі.

Відмовляючи ОСОБА_4 у задоволенні зустрічного позову, суд виходив із недоведеності останнім факту порушення його прав, як споживача послуг, які надаються йому КП «Теплопостачання міста Одеси» .

Змінюючи рішення суду першої інстанції та зменшуючи розмір коштів, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь КП «Теплопостачання міста Одеси», апеляційний суд врахував строк позовної давності.

Висновок апеляційного суду є правильним, узгоджується з фактичними обставинами справи та вимогами ст. ст. 58, 59, 60 ЦПК України щодо належності, допустимості доказів і обов'язку доказування та надання доказів.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції у незміненій при перегляді апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 серпня 2015 року у незміненій при перегляді апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.І. Журавель

В.А. Черненко

С.П. Штелик