Справа № 524/9140/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Савічева В.О.

при секретарі Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві та просила суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - кімнатою № 222 в будинку № 20 по проспекту 50-річчя Жовтня в м.Кременчуці Полтавської області.

В судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлялася у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання чи місця перебування фізичної особи, зареєстрованої у встановленому законом порядку. Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Представник третьої особи служби у справах дітей Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні частково погодилась з позовними вимогами. Не підтримала позовні вимоги в частині визнання втрати право користування житловим приміщенням малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки дана дитина має статус дитини яка позбавлена батьківського піклування.

Представник третьої особи Управління державної міграційної служби у Полтавській області в судове засідання не прибув по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлялися у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає та зареєстрована в кімнаті № 222 малосімейного гуртожитку за адресою м.Кременчук, проспект 50-річчя Жовтня, будинок № 20. Будинок є комунальною власністю. Особовий рахунок по оплаті комунальних послуг №201839 по кімнаті № 222 відкрито на імя позивача, що підтверджується банківською квитанцією про оплату наданих послуг.

За вищевказаною адресою зареєстрована відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 2004 року за місцем реєстрації не проживає.

В 2005 році за вказаною адресою за місцем реєстрації матері було зареєстровано її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За місцем реєстрації вказані особи не проживають, що підтверджується Актом №276-М від 05.10.2015 p., складеним ТОВ «Житлорембудсервіс», яким здійснюється обслуговування будинку. Місце фактичного проживання відповідача ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_4 невідоме.

На протязі тривалого часу (більше 10 років) позивач ОСОБА_1 одноособово сплачує житлово-комунальні послуги за кімнату № 222, які нараховуються відповідно до кількості зареєстрованих в ній осіб. Відповідач ніякої фінансової участі в утриманні кімнати не приймає.

Статтею 71 Житлового кодексу України встановлено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Діями відповідача ОСОБА_2 порушуються права позивача ОСОБА_1 на користування кімнатою. Сплачувати в повному обсязі нараховану до оплати суму за надані житлово-комунальні послуги за всіма зареєстрованим в кімнаті особам позивач фізично не в змозі, так як має невеликі заробітки, внаслідок чого збільшується сума заборгованості по оплаті. Також позивач не має можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг.

Згідно до вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 02.10.2012 року відповідач ОСОБА_2 позбавлена батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука № 477 від 05 листопада 2012 року малолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

На підставі рішення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука № 482 від 07 листопада 2012 року малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 влаштований на виховання та спільне проживання в прийомну сімю.

Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 57-59, 60, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням кімнатою 222 в будинку № 20 по проспекту Лесі Українки (50-річчя Жовтня) в м. Кременчуці Полтавської області.

В іншій частині позовних вимог щодо визнання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 таким, що втратив право користування житлом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати (сплата судового збору) в розмірі 551,20 грн..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області.

Суддя: