У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2016 Справа №607/10078/16-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ ВТБ Банк звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 92715, 01 гривень.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до п. 5-6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Всупереч вказаних вимог закону, позивачем не конкретизовано мотивувальну частину позовної заяви, не чітко викладені обставин на обґрунтування своїх вимог та не зазначено доказів, на підтвердження викладеного.

Зокрема, в позовній заяві представником позивача лише констатовано, що станом на 26 листопада 2015 року заборгованість відповідача по тілу кредиту становить 51089, 87 гривень, заборгованість по процентах за користування кредитом становить 6954, 77 гривень; заборгованість по комісійній винагороді за користування кредитом 10117, 47 гривень, пеня за порушення строків повернення кредиту та відсотків становить 16666,38 гривень, пеня за порушення за порушення строків сплати комісійної винагороди за користування кредитом становить 6532, 78 гривень, три проценти річних, нараховані за порушення строку повернення кредиту становлять 235, 77 гривень, за порушення строку повернення відсотків 58, 22 гривень, інфляційні витрати за порушення строку повернення кредиту становлять 951, 91 гривень, за порушення строку повернення відсотків 107, 84 гривень, однак, не зазначено, з якого часу (календарної дати) виникла заборгованість за вказаним кредитним договором та з якої суми заборгованості проведено її розрахунок.

Також у мотивувальній частині позовної заяви позивач зазначає про наявність у відповідача заборгованості станом на 26 листопада 2015 року, натомість у прохальній частині позовної заяви вказує , що станом на 30 березня 2016 року заборгованість відповідача становить 92715, 01 гривень, при цьому, при цьому позов подано до суду 12 вересня 2016 року.

Крім цього, в позовній заяві вказано, що позичальник (відповідач), користуючись грошовими коштами свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконав, а саме не виконав свої зобовязання по погашенню кредиту та відсотків за користування кредитом. При цьому позивачем взагалі не зазначено, чи проводилася і як саме виплата цього кредиту відповідачем, скільки і в який період ним було сплачено коштів в рахунок погашення кредитного боргу, коли було здійснено останній платіж.

Разом із цим, у вказаній позовній заяві позивач покликається на те, що ним долучено розрахунок суми заборгованості, однак відповідно до положень п. 5-6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину повинні міститися саме у змісті позовної заяви.

Згідно з п. 7 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені конкретні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищенаведені обставини, суддя вважає, що дану позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу ПАТ ВТБ Банк пятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без руху, надавши позивачеві термін протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.