справа №176/1153/16-ц
провадження №2/176/937/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

при секретарі Ханіній М.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовті Води цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини,-

ВСТАНОВИВ :

31 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2, на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Стягувати щомісячно з відповідача на користь позивача, аліменти на своє утримання, як дружини у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини та на її утримання, оскільки вона ніде не працює бо знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Позивач, в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. При цьому пояснила, що із відповідачем по справі знаходилась у шлюбі з 27 червня 2013 року, який розірвано за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21 червня 2016 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час вони з відповідачем проживають окремо, відповідач надавав посильну матеріальну допомогу на утримання дитини, а після того, як вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів відповідач припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того сама вона ніде не працює, бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та сама потребує допомоги з боку відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, лише в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, не визнав вимоги позивача в частині стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині. При цьому суду пояснив, що дійсно з позивачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2013 року Петрівською сільської радою Петрівського району Кіровоградської області за актовим записом №2, який на день розгляду справи розірваний за рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 21.06.2016 року. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зараз стосунки між ним та позивачем погіршилися, проживають окремо. Малолітня дитина проживає разом з матірю та він не заперечує, щоб з нього стягувались аліменти на утримання малолітнього сина. Сплачувати ж аліменти на утримання своєї дружини він не бажає, так як вважає, що така допомога їй не потрібна, вона цілком може забезпечити себе сама. До матеріалів справи відповідач долучив довідку про свої доходи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, повно, всебічно та обєктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задовольнню за наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2013 року Петрівською сільської радою Петрівського району Кіровоградської області за актовим записом №2 (а.с.6).

Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією про народження останнього (а.с.7). Сторони проживають окремо.

Під час розгляду даної справи шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний за рішенням суду Дніпропетровської області від 21.06.2016 року.

Відповідач, являючись батьком дитини, належної матеріальної допомоги на утримання сина та самої позивачки не надає. В свою чергу позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку /а.с.8/, окрім державної соціальної допомоги на утримання дитини інших доходів у неї немає. /а.с. 9/

За таких обставин, ОСОБА_1 просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, до досягнення останнім повноліття та на своє утримання до досягнення сином трьохрічного віку.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_2 працює в ТОВ «Шляхбуд КР», його дохід за останні 16 місяців складає 57544,74 грн. (а.с.26)

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Крім того, згідно ст. 185 СК України батьки зобовязані приймати участь у витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою).

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати своїх дітей, Конституційного права особи на прожитковий мінімум, наявність правових підстав для задоволення позову, а також те, що позивач позов підтримує, відповідач позов в цій частині визнає, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоровя відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а також ненадання ним достатньої систематичної матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, що на даний час знаходиться на утриманні позивача, хоч має можливість надавати допомогу, оскільки є здоровою працездатною особою, суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити, стягнувши із ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття останнім.

Крім того, ст. 75 СК України встановлено обов'язок дружини, чоловіка матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч.2 ст. 91СК України жінка та чоловік, які не перебувають в шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до ч.2, ч.4 ст. 84 та ст. ст. 86 і 88 цього кодексу.

Разом з тим, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, також і в разі розірвання шлюбу, що передбачено ч.ч. 4, 6 ст. 84 СК України.

Особливості визначення розміру аліментів одному з подружжя судом встановленні статтею 80 СК України, де передбачено присудження їх у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі, якщо у частковому відношенні до заробітку, стягнення аліментів неможливе або утруднене. При цьому, критеріями якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів є матеріальний і сімейний стан платника та одержувача аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Встановивши, що сторони перебувають у шлюбі, проживають окремо, від них як подружжя походить дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте відповідач допомоги на утримання матері своєї дитини не надає, суд зважає на положення ч. 2 ст. 84 та ч. 2 ст. 85 СК України, які є спеціальними до виниклих між сторонами за цим позовом правовідносин, та відповідно до закону у даному випадку право на утримання не залежить від того, чи працює особа, та від її матеріального стану. При ухваленні рішення для суду є визначальним те, що дитина не досягла трьох років, дитина мешкає разом із матір'ю, та матір дитини нею опікується.

З урахуванням наведеного, судом у даній справі вбачаються підстави для присудження аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у частці від заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трирічного віку.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають сплаті, судом береться до уваги, що відповідач ОСОБА_2 має постійний заробіток і матеріальну можливість надавати позивачу допомогу, має на утриманні малолітню дитину, ненадання ним даних щодо незадовільного стану здоровя, відсутність доходів у позивача, у зв'язку зі доглядом нею за дитиною до трьох років, відтак, суд вважає справедливим та співмірним визначити розмір стягуваних аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років у вигляді 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця.

Згідно ст. 88 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Відповідно ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 191 СК України, ст.ст. 174, 213-215, 294, 367 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання дружини - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, тобто до 01 липня 2031 року, починаючи стягнення з 31 березня 2016 року.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до 01 липня 2016 року починаючи стягнення з 31 березня 2016 року.

Рішення допустити до негайного виконання у межах платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, що має ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в сумі 551 ( пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів Державний бюджет м.Жовті Води; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 36916755, банк отримувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області, код банку отримувача (МФО) 805012, рахунок отримувача 0018, код бюджетної класифікації 22030001, ЄДРПОУ суду 02891301.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області у десятиденний строк з дня її проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Жовтоводського міського суду Н.Ю. Волчек