АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1346/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 березня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_7 про визнання недійсним договору про надання невідновлювальної кредитної лінії,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ОСОБА_8, який просив апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року ОСОБА_6 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_7 про визнання недійсним договору про надання невідновлювальної кредитної лінії.

Свої вимоги мотивував тим, що 22 жовтня 2007 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661, згідно умов якого ОСОБА_6 отримав грошові кошти в межах максимального ліміту 600 000,00 грн. зі сплатою 15% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 21 жовтня 2017 року. В забезпечення виконання умов кредитного договору, вказує ОСОБА_6, між ОСОБА_7 та ПАТ «Укрсоцбанк» 22 жовтня 2007 року було укладено іпотечний договір №ІД 899/06-034-661.

Вважаючи, що кредитний договір та іпотечний договір укладені із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки відповідачем при укладенні договору були порушені норми ЗУ «Про захист прав споживачів» та ЗУ «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», ОСОБА_6 звернувся за захистом своїх прав до Придніпровського районного суду м. Черкаси із даним позовом та просив постановити судове рішення. яким визнати недійсним договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року, а судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 березня 2013 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 березня 2013 року шляхом виключення із мотивувальної частини рішення положення щодо встановлення обставин, нормативного обґрунтування неукладеності договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Укрсоцбанк». Резолютивну частину рішення - залишити без змін.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає до задоволення, рішення суду першої інстанції частковій зміні шляхом виключення із мотивувальної частини рішення положення щодо встановлення обставин, нормативного обґрунтування неукладеності договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Укрсоцбанк», виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи, постановлення рішення із порушенням вимог матеріального або процесуального права.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відсутність правових підстав, передбачених законом, для визнання недійсним укладеного між ОСОБА_6 та ПАТ «Укрсоцбанк» договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року.

Проте, мотивуючи доводи відмови в задоволенні заявлених ОСОБА_6 позовних вимог, суд першої інстанції, як на один із них, послався на неукладеність між сторонами договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року.

Проте, із висновками суду першої інстанції саме в цій частині неможливо погодитися , виходячи із наступного.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, 22 жовтня 2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_6 було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії за № 899/06-034-661, згідно умов якого відповідач надав позивачу грошові кошти в межах максимального ліміту 600 000,00 грн., зі сплатою 15 % річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 21 жовтня 2017 року.

В той же день, між іпотекодавцем ОСОБА_7 та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено іпотечний договір № ІД 899/06-034-661, згідно якого ОСОБА_7 передала банку в іпотеку, з метою забезпечення виконання ОСОБА_6 зобовязань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року належні їй на праві власності згідно договору купівлі-продажу вбудовано-прибудовані приміщення аптеки, загальною площею 76,8 кв.м., що знаходяться за адресою м. Черкаси вул. Гагаріна, 77,79.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В главі 71 ЦК України, яка містить спеціальні норми щодо договорів позики /кредиту/, чітко прописані вимоги, які висуває законодавець до таких договорів.

Згідно матеріалів справи вбачається, що сторони спірного договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року в належній формі досягли згоди стосовно всіх істотних його умов: мети, суми, строку кредиту, умов і порядку надання кредиту, його повернення та сплату процентів, забезпечення зобовязань позивальника (зокрема іпотекою), права та обовязки сторін, відповідальність сторін, а також інші умови, які сторони вважали необхідними включити у зміст договору, що підтверджується власним добровільним волевиявленням позивача ОСОБА_6, який особисто підписав кредитний договір і ніяких зауважень щодо його умов в момент підписання не мав.

Крім того, протягом тривалого часу сторони виконували спірний договір - банк надав кредитні кошти, а позивач сплачував проценти за користування кредитними коштами.

Сукупність вищезазначених факторів свідчить саме про укладеність між сторонами оспорюваного позивачем договору, у звязку із чим посилання суду першої інстанції в мотивувальній частині ухваленого рішення на неукладеність договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року є неправильним.

Крім того, зазначаючи в мотивувальній частині оскаржуваного рішення про неукладеність між сторонами договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року, суд першої інстанції не врахував наступне.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тобто, обставини, які вже були встановлені судовим рішенням про розгляді іншої справи не доказуються знову і вважаються достовірно встановленими.

Як вбачається із матеріалів справи, 05 жовтня 2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси було ухвалено рішення в цивільній справі №2-1360/12 за позовом ОСОБА_7 (третя особа в даній справі) до ПАТ «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_6 (позивач в даній справі) про визнання правочинів недійсними. В мотивувальній частині рішення, суд констатував, що 22 жовтня 2007 року між ОСОБА_6 та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661 на суму кредиту лімітом в 600 000,00 грн. Зазначене рішення суду було залишене без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28 листопада 2012 року. Таким чином, факт укладення спірного договору, як такий, що встановлений рішенням суду не підлягав і не підлягає доказуванню.

Враховуючи вищенаведене і погоджуючись із правильністю висновку суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання недійсним договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ»Укрсоцбанк», колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткової зміни рішення суду шляхом виключення із його мотивувальної частини посилання суду щодо встановлення обставин, нормативного обґрунтування неукладеності договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ»Укрсоцбанк».

В решті рішення суду є законним, обґрунтованим і колегія суддів не вбачає підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 березня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_7 про визнання недійсним договору про надання невідновлювальної кредитної лінії змінити, виключивши із мотивувальної частини рішення посилання суду щодо встановлення обставин, нормативного обґрунтування неукладеності договору про надання невідновлювальної кредитної лінії №899/06-034-661 від 22 жовтня 2007 року між ОСОБА_6 та ПАТ «Укрсоцбанк».

В решті рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5 березня 2013 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :