Справа № 263/6012/16-ц
Провадження №2/263/1627/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Пахніц О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. За свідоцтвом про право власності на житло за №34471, виданого 22.03.1995 року Держпідприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик», право власності на квартиру АДРЕСА_1 визнане за ним, його батьками: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та братом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3. ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати, від неї залишилась спадщина у вигляді 1/2 частини зазначеної квартири. Усі члени сі'м на час смерті матері були зареєстровані та проживали у квартирі. До нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, у вихначений законом строк, ніхто не звертався. 5.04.2016 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, що є спадщиною матері, однак нотаріусом було відмовлено, дане роз'яснення, що для цього не існує підстав, оскільки право власності на квартиру за ними у свій час не було зареєстровано в Маріупольському бюро технічної інвентаризації. Враховуючи наведене, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті ОСОБА_3, у вигляді 1/2 частини вказаної квартири.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні наполягали на задоволені позову за підставами наведеними в позовній заяві, враховуючи ту обставину, що відповідачі не бажають приймати спадщину матері, відмовляються від неї на його користь.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти прийняття спадщини, померлої дружини, його сином ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 до суду не з'явився, з наданої ним суду заяви, вбачається, що він не заперечує проти задоволення позову, погоджується з тим щоб спадщину матері прийняв його брат ОСОБА_1

При зазначених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача ОСОБА_2, оскільки в матеріалах справи мається достатньо доказів для вирішення по суті спірних правових відносин.

Суд, заслухавши учасників процесу, що з'явилися у судове засідання, дослідивши надані докази та враховуючи визнання позову відповідачами, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову в повному обсязі, що відповідає вимогам ст.174 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правові відносини.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, зареєстрований 13.08.1964 року шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За свідоцтвами про народження: серії НОМЕР_3, серії НОМЕР_4, народилися відповідно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, їх батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про право власності на житло за №34471, виданого 22.03.1995 року

Держпідприємством по ремонту та експлуатації житлового фонду «Житловик», право власності на квартиру АДРЕСА_1 визнане за ОСОБА_1, його батьками: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та братом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Слід зазначити, що за вимогами ст.ст. 60,70 СК України, ст.ст.368, 370,372 ЦК України вказане нерухоме майно належить ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, при цьому враховуючи рівність їх часток, кожному із них належить по 1/4 частині.

Вказану обставину сторони не оспорюють та визнають, тому вона не підлягає доказуванню.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5.

Згідно особистого рахунку на квартиру НОМЕР_6 на час відкриття спадщини в квартирі проживали та були зареєстровані: позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_2

За повідомленням приватного нотаріусу ОСОБА_4 відсутня спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3, тобто до нотаріуса ніхто не подавав заяв про прийняття спадщини.

За ст.529 ЦК України ( в редакції 1963 року), що діяла на час спірних правових відносин при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частинах, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно за зазначеної норми матеріального права позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_2 за законом є спадкоємцями першої черги.

Згідно ст.549 ЦК України ( в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Вказані обставини свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_2, як спадкоємці прийняли спадщину померлої ОСОБА_3, оскільки проживали разом з нею, фактично вступили в управління та володіння майном тому до нотаріуса не подали заяв про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 3 вказаного вище Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене у передбаченому законом порядку до набрання чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У даному випадку таким правом скористалась позивач, звернувшись до суду з позовною заявою.

Оскільки ОСОБА_1 постійно проживав разом з матір'ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, не відмовився від спадщини, суд вважає, що він прийняв спадщину, яка залишилась від матері, а за законом вона належить йому з часу відкриття спадщини, у тому числі 1/4 частина квартири АДРЕСА_1, враховуючи ту обставину, що відповідачі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відмовились від прийняття спадщини за законом на користь позивача.

Оскільки позивач не наполягав на стягненні сплаченого судового збору, його стягнення суд вважає недоцільним.

Керуючись, ст.ст.10,11,60-61,88,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 45,20 кв.м., житловою площею 27,30 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: П.І. Папаценко