Єдиний унікальний номер 725/3468/16-ц
Номер провадження 2/725/707/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2016 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Галичанського О.І. ,

при секретарі Симик І.М. ,

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 27.11.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановленому договором на строк до повного погашення заборгованості.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між ним та позивачем договір, при укладенні якого сторони керувались положеннями ст. 634 ЦК України. Окрім того, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками, оплачувати комісії, слідкувати за витратами платіжного ліміту з метою уникнення Овердрафту. Вказаними умовами також передбачено, сплату подвійних відсотків при порушенні зобов'язання, а у разі порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, останній зобов'язаний сплатити штраф 500 грн. + 5% від суми позову, а також при непогашені простроченого кредиту на суму від 100 грн. позичальник сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, яка нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Вказував на те, що відповідач належним чином своїх зобов'язань за договором не виконав, у зв'язку з чим у нього станом на 12.06.2016 року утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 9240,88 грн. - тіло кредиту; 2074,60 грн. - відсотки за користування кредитом; 7942,45 грн. - пеня; 1150 грн. - штраф, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: фіксована частина - 500 грн. та процентна складова - 1003,21 грн. З цієї суми вирахувано 343,72 грн., які були внесені на погашення заборгованості з 01.06.2015 року та станом на 12.06.2016 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 21567,42 грн.

На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права та умови договору, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 21567,42 грн. за кредитним договором №б/н від 27.11.2007 року та судовий збір в сумі 1378 грн. Уразі неявки представника позивача в судове засідання просив справу слухати без його участі та не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що у нього виникла заборгованість у зв'язку з складним фінансовим становищем, відсутність заробітку та фінансової можливості виконувати зобов'язання за кредитним договором.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін і відповідає вимогам ч. 4 ст. 174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що 27.11.2007 року відповідач підписав заяву позичальнику відповідно до якої приєднався до Умовами та Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк» згідно діючих тарифів та отримав кредит в сумі 1990,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та інших платежів відповідно до умов договору (а/с 18 зворот).

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Так, відповідно Умов і правил надання банківських послуг, підписавши відповідну заяву відповідач погодився з умовами і правилами надання банківських послуг, тим самим уклав договір та отримав кредитні кошти (а/с 19-52).

Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли кредитно-договірні відносини.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до вимог п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, банком було змінено кредитний ліміт за вказаним договором та надано позичальнику кредитні кошти в сумі 9000 грн. (а/с 17).

Так, ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У відповідності до п. 2.1.1.5.5, п. 2.1.1.12.9 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Боржник доручає списувати з рахунку відкритого в банку, в тому числі з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з цілю повного або часткового погашення боргових зобов'язань.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Оскільки, цивільно-правові відносини виникли внаслідок договору, укладеного саме між позивачем та відповідачами суд вважає, що цивільно-правову відповідальність за неналежне виконання взятих на себе зобов'язань повинен нести в повному об'ємі відповідач.

Як вбачається зі змісту п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушені позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

Крім того, згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів за кредитом.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, позичальник належним чином своїх зобов'язань за договором не виконав, у зв'язку з чим у нього станом на 12.06.2016 року утворилась заборгованість, яка складається з наступного: 9240,88 грн. - тіло кредиту; 2074,60 грн. - відсотки за користування кредитом; 7942,45 грн. - пеня; 1150 грн. - штраф, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: фіксована частина - 500 грн. та процентна складова - 1003,21 грн. З цієї суми вирахувано 343,72 грн., які були внесені на погашення заборгованості з 01.06.2015 року та станом на 12.06.2016 року за відповідачем рахується заборгованість в сумі 21567,42 грн. (а/с 5-17).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вище вказана заборгованість.

У відповідно ст. до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесенні останнім судові витрати.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 549, 550, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 64, 88, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 21567,42 грн. (двадцять одна тисяча п'ятсот шістдесят сім грн. 42 коп.) за кредитним договором №б/н від 27.11.2007 року та судовий збір в сумі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський