У Х В А Л А

21 вересня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду від 25 липня 2014 року в справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Пилипаки С.А. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Рівненського міського суду від 25 липня 2014 року подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Пилипаки С.А. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання боргових зобов"зань.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на її незаконність, через порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначає, що оскаржувана ухвала була проголошена судом без його участі та участі представника.

Вказує, що 02.12.2013 року за заявою ОСОБА_3, слідчим Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області Міщук А.В. було розпочато досудове розслідування стосовно ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та зареєстровано в ЄРДР кримінальне провадження № 0006616. 16.12.2015 року постановою слідчого ВП ГУНП в Рівненській області дане кримінальне провадження закрито за ч. 1 ст. 284 КК України, у зв'язку з відсутністю у діяннях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

____________________________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1373/2016 Головуючий у 1 інстанції : Крижова О.Г.

Доповідач : Григоренко М.П.

29.03.2016 року постановою державного виконавця на підставі п.2 ч.1 ст. 47 та ст. 50 ЗУ „Про виконавче провадження" виконавчий документ повернуто стягувачу, а виконавче провадження № 27019655 завершено у зв'язку з відсутністю майна боржника на яке може бути звернено стягнення, а інші заходи державного виконавця виявилися безрезультатними.

Зазначає, що задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Вважає, що оскаржуваною ухвалою порушено право ОСОБА_1 на вільне пересування передбачене ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ст. 313 ЦК України, оскільки судом в оскаржуваній ухвалі лише встановлено, що за даними Державної виконавчої служби сума боргу боржником не сплачена, що в свою чергу не свідчить про умисне невиконання рішення суду ОСОБА_1 та не є підставою для задоволення подання державного виконавця. Навпаки, досудовим слідством у кримінальному провадженні № 0006616 встановлена відсутність прямого чи непрямого умислу ОСОБА_1 в умисному ухиленні від виконання рішення суду.

Із цих підстав просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду від 25 липня 2014 року.

В ході апеляційного розгляду справи представники ОСОБА_1: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Пилипаки С.А. та обмежуючи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України суд першої інстанції виходив із того, що боржник не здійснює погашення боргу, який він має погасити відповідно до судового рішення.

Проте, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, як винесена із порушенням вимог закону.

Стаття 33 Конституції України гарантує, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зокрема, пунктом 2 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Пункт 18 статті 11 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Однак, в поданні державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Пилипаки С.А. щодо обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України взагалі нічого не зазначено про те, в чому саме полягає ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань та чим доводиться цей факт і суд першої інстанції також нічого не зазначив про це у своїй ухвалі.

Сам по собі факт не виконання боржником свого обов'язку по погашенню боргу ще не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань, оскільки це може відбуватись і з об'єктивних причин, зокрема через відсутність грошових доходів у боржника та відсутність у нього будь-якого майна, що і має місце в даному випадку.

Приймаючи до уваги, що у поданні державного виконавця відсутня будь-яка інформація щодо умисного ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов'язання, тому дане подання підлягає залишенню без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 25 липня 2014 року скасувати.

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції Пилипаки С.А. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.М. Ковальчук

С.В. Хилевич