АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/6952/15-ц Головуючий І інстанції - Токарьова Н.М.
Провадження: 22-ц/790/708/16 Головуючий ІІ інстанції - Бездітко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2016 року судова колегія палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів - Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

за участю секретаря - Міхелєвої Я.С.,

розглянув матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчатись, -

встановила:

У вересні 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 13 березня 2001 року. Від даного шлюбу у них народилися доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалось, доньки залишилися проживати з матір'ю. На теперішній час молодша донька - ОСОБА_3 досягла повнолітня і навчається на першому курсі денного відділення Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди. Позивачу важко утримувати доньок, оскільки вони навчаються на денній формі та не мають можливості з цих підстав працевлаштуватися, а відповідач в добровільному порядку не надає їм матеріальної допомоги, хоча має таку можливість.

Просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка є студентом першого курсу денного відділення Харківського Національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди, в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), крім часу канікул, починаючи з 05 вересня 2015 року на час навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подавапеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду, яким зменшити розмір стягнутих аліментів з 1/6 на 1/14 частину від всіх видів заробітку (доходу) та змінити в резолютивній частині рішення зазначення року «2023» на «2020», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне і неправильне з'ясування і встановлення обставин, які мають значення для справи. В обґрунтування скарги зазначено, що суд першої інстанції всупереч вимог ст. 182 СК України не врахував його матеріальний стан та наявність у нього інших дітей, непрацездатної дружини. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у 2020 році досягне 23-річного віку, тому суд неправильно в рішенні вказав 2023 рік.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подалаапеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду в частині скасування обмеження стягнення на час канікул, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне і неправильне з'ясування і встановлення обставин, які мають значення для справи. В обґрунтування скарги зазначено, що законодавством не передбачено жодних обмежень щодо стягнення аліментів на період канікул дитини.

Перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 13.03.2001 р., що підтверджується копією свідоцттва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 23.10.2002 р. /а.с.4/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, серії НОМЕР_2 її батьком є ОСОБА_1 /а.с. 3/.

ОСОБА_3 досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5. та навчається на першому курсі денного відділення Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди, що підтверджується довідкою з вищевказаної установи від 31.08.2015р. за№ 152/15 /а.с.5/.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен приймати участь в утриманні своєї повнолітньої доньки разом з матір'ю та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на користь повнолітньої доньки - ОСОБА_3, яка є студентом першого курсу денного відділення Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди.

Колегія суддів з такими висновками не погоджується в частині розміру стягнутих аліментів з таких підстав.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проживає однією сім'єю з дружиною - ОСОБА_5, яка не працює за станом здоров'я, донькою - ОСОБА_6, яка є матір'ю одиначкою, та онуком - ОСОБА_7, які знаходяться на його утриманні /а.с. 31-33, 43,44/.

Донька - ОСОБА_6 також не працює, оскільки здійснює догляд за сином - ОСОБА_7, 2009 р.н., який є дитиною-івалідом /а.с. 40-44/.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 серпня 2015 року було стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, 1995 р.н. у розмірі 1/7 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до закінчення нею навчання, яке ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 листопада 2015 року було залишено без змін.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1, яка видана ПАТ «Філіп Морріс Україна» № 10/069 від 13.10.2015 р., нараховані заробіток за шість місяців складає 22101 грн.

Враховуючи матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні інших дітей та дружини, колегія суддів приходить до висновку, що розмір стягнутих аліментів слід зменшити з 1/6 до 1/10 частини від всіх видів заробітку (доходу).

Законодавством не передбачено жодних обмежень щодо стягнення аліментів на період канікул дитини, а тому судова колегія вважає, що слід виключити з резолютивної частини рішення слова «крім часу канікул».

Крім того в рішенні суд неправильно зазначив термін виплати аліментів відносно, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка досягне 23-річного віку у 2020 році.

Відповідно в рішенні слід змінити рік в резолютивній частині «2023» на «2020».

За вказаних обставин, відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе змінити рішення суду першої інстанції, зменшивши розмір стягнутих аліментів з 1/6 до 1/10 частини від всіх видів заробітку (доходу) та виключивши з резолютивної частини рішення слова «крім часу канікул». Змінити в резолютивній частині рішення зазначення року «2023» на «2020». На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2015 року змінити. Зменшити розмір стягнутих аліментів з 1/6 до 1/10 частини від всіх видів заробітку (доходу) та виключити з резолютивної частини рішення слова «крім часу канікул». Змінити в резолютивній частині рішення зазначення року «2023» на «2020». В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення. Рішення може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді -