АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/384/15-ц Номер провадження 22-ц/786/566/16Головуючий у 1-й інстанції Гвоздик А.Є. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді: Чічіля В.А.,

Суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

За участю секретаря: Шевченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Диканського районного суду Полтавської обалсті від 16 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що наказом № 47-К від 6 квітня 2015 року її було звільнено з посади техніка 2-ї категорії служби газовимірювань та метрології Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням посади. Вважає, що звільнення здійснено з порушенням трудового законодавства, оскільки її не було ознайомлено із наказом № 33 від 3 лютого 2015 року «Щодо введення в дію змін до штатних розписів структурних підрозділів філії», роботодавцем не було враховано її переважне право на залишення на роботі, не запропоновано іншу роботу на підприємстві, не повідомлено про розгляд профспілкою питання щодо скорочення посади, яку вона займала. Посилаючись на викладене, просила визнати протиправним та скасувати наказ Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» № 47-К від 6 квітня 2015 року про звільнення її з посади, визнати звільнення незаконним, поновити на посаді техніка 2-ї категорії служби газовимірювань та метрології, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Справа розглядалась судами неодноразово. Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 16 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, вказавши на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, так як не було надано оцінку тій обставині, що відповідачем було надано позивачу два письмових повідомлення про скорочення посади техніка 2-ї категорії служби газовимірювань та метрології: від 04.02.2015 рок (зі слів відповідача, оскільки даний документ не містить дати його оформлення) та повідомлення від 20.02.2015 року, що, вказує на те, що станом на 04.02.2015 року відповідач не мав жодних змін до штатного розпису та самого наказу № 33 від 03.02.2015 року. Згідно з супровідним листом від 2.02.2015 року за № 445/02-04, позивачці було надано лише повідомлення, яке датується 20.02.2015 року, про скорочення посади, будь-яких інших пропозицій (повідомлень) про вакантні посади не зазначено та не додано.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 26 серпня 2015 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 02 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3, що діяв від імені ОСОБА_2, задоволено. Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 26 серпня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, вказавши, що апеляційний суд не спростував доводи апеляційної скарги про те, що позивачу не було запропоновано всіх наявних на підприємстві вакантних посад, які б відповідали кваліфікації позивача та не з`ясував, чи пропонувалась роботодавцем позивачу, зокрема, посада інженера І категорії в службі автоматики, контрольно-вимірювальних приладів, телемеханіки і АСУ і чи могла вона бути зайнята позивачем з урахуванням кваліфікаційних та інших вимог, які ставились до працівників, які могли претендувати на її зайняття.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до норм ч.ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Згідно з нормою п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право: скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

За змістом п.п.1-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачці, з дотриманням приписів ст. 49-2 КЗпП України, було повідомлено про скорочення її посади, а саме: 04.02.2015 року їй про це було оголошено в присутності свідків. Проте, вказаної дати, в присутності керівників Диканського ЛВУМГ, свідків по справі, в пред`явленому їй повідомленні про скорочення її посади ОСОБА_2 відмовилася поставити свій підпис та ознайомитися з списком вакантних посад, які малися на підприємстві. Факт, що позивач була належним чином повідомлена про наступне вивільнення з роботи за 2 місяці підтверджується отриманою інформацею з Диканського районного центру зайнятості населення № 609/4-11 від 07.05.2015 року, з якої вбачається, що 04. 02. 2015 року до вказаного Центру зайнятості населення з Диканського лінійно виробничого управління магістральних газопроводів надійшло повідомлення про заплановане вивільнення посади техніка 2-ї категорії служби газовимірювань та метрології з 04 квітня 2015 року. Позивачка під час роботи на посаді техніка 2-ї категорії служби газовимірювань та метрології Диканського проммайданчика була членом Первинної профспілкової організації Диканського ЛВУМГ, але 06.03.2015 року за власною ініціативою звернулася до вказаної профспілкової організації про вихід з неї та припинення перерахування членських внесків з її заробітної плати. Після прийняття профспілкою рішення про виключення позивачки з її числа за відповідною заявою, згода профспілки на звільнення її з роботи не потрібна.

Повністю погодитися із вказаними висновку суду першої інстанції колегія суддів не може.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року №9, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що

власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно із ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Частиною 3 ст. 49-2 КЗпП України визначено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 працювала в Диканському ЛВУМГ Філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» з 10 липня 1995 року по 06 квітня 2015 року. ЇЇ загальний стаж роботи становить 19 років 08 місяців 27 днів (т. 1, а с. 11-16).

Відповідно до наказу директора філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» від 3 лютого 2015 року № 33 «Щодо введення в дію змін до штатних розписів структурних підрозділів філії» вирішено привести чисельність та штат працівників структурного підрозділу у відповідність із затвердженими наказом публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» від 30 січня 2015 року № 34 змінами до штатних розписів (т. 1., 140-141, т. 2, а.с. 71).

Листом від 20.02.2015 року за вих. № 446/02-04 позивачу повідомлено, що згідно з наказом УМГ «Київтрансгаз» від 03.02.2015 року № 33 штатна одиниця техніка 2 категорії служби газовимірювань та метрології Диканського проммайданчика виведена із штатного розпису підприємства. Трудовий договір буде розірвано 04.04.2015 року згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України. Жодного документу із відомостями про вакантні посади на підприємстві відповідачем надіслано не було (т. 1, а.с. 40).

З огляду на викладене, судом першої інстанції вірно з`ясовано, що на підприємстві мало місце скорочення чисельності або штату працівників (виведення з штатного розпису посади, на якій працювала позивач). Вказані обставини апелянтом не спростовані, а тому, колегія вважає недоведеними доводи апелянта про те, що у відповідача не мали місце жодні зміни до штатного розпису.

Наказом № 47-К від 06 квітня 2015 року ОСОБА_2 звільнено з посади техніка 2 категорії служби газовимірювань та метрології Диканського проммайданчика у зв'язку із скороченням посади за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (т. 1, а.с. 47).

Згідно з супровідним листом від 06.04.2015 року за вих. № 820/02 копія зазначеного наказу була направлена ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 44).

Згідно з інформацією з листа Диканського районного центру зайнятості від 07.05.2015 року за № 629/04-11, 04 лютого 2015 року Диканським ЛВУМГ філії УМГ «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» було проінформовано Диканський РЦЗ про заплановане вивільнення техніка 2-ї категорії служби газовимірювань та метрології з 04 квітня 2015 року (т. 1, а.с. 79).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка не заперечувала, що вбачається із тексту позову, що вона була ознайомлена 04 лютого 2015 року з наказом № 33 від 03.02.2015 року.

Так, згідно з інформацією із акту від 04.02.2015 року за № 1, за підписами заступника начальника управління ОСОБА_4, інженера 1к служби охорони праці, пожежної безпеки та надзвичайних ситуацій ОСОБА_5, начальника служби ГВ та М ОСОБА_6, інженера з підготовки кадрів 1к, 04.02.2015 року ОСОБА_2, технік 2к служби газовимірювань та метрології при звільненні з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату працівників у повідомленні свій підпис поставити відмовилася, зі списком вакантних посад ознайомитись відмовилась (т. 1, а.с. 143).

Викладене у вказаному акті позивачкою спростовано не було, складання вказаного акту підтвердили свідки, що були допитані у судовому засіданні, проте, списку вакантних посад, що пропонувались ОСОБА_2 ПАТ «Укртрансгаз» надано не було. У зв`язку із чим, колегія суддів позбавлена можливості перевірити, які саме вакантні посади пропонував відповідач позивачеві і, відповідно, від ознайомленням із яким списком, ОСОБА_2 відмовилась.

Представник відповідача у судових засіданнях зазначав та й вказував у письмових поясненнях, що позивачці пропонувалась лише вільна посада прибиральника виробничих приміщень, жодних інших вакантних посад, вимогам до яких відповідала б ОСОБА_2, на підприємстві не було.

При надісланні позивачеві поштою повідомлення про скорочення посади, жодних списків вакантних посад їй надіслано не було.

У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 06.03.2015 року, адресована голові первинної профспілкової організації Диканського ЛВУМГ ОСОБА_7, щодо виведення її з членів первинної профспілкової організації та припинення перерахування членських внесків із заробітної плати на рахунок профспілкової організації (т. 1, а.с. 144).

Згідно з витягом № 3 з протоколу засідання первинної профспілкової організації Диканського ЛВУМГ від 17 березня 2015 року, задоволено заяву техніка ІІ к. служби ГВ та М ОСОБА_2, виведено її з членів первинної профспілкової організації Диканського ЛВУМГ (т. 1, а.с. 230).

Відповідно до протоколу спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Диканського лінійно-виробничого управління магістральних газопроводів від 18.03.2015 року за № 4, постановлено, що в зв`язку із тим, що ОСОБА_2 не є членом первинної профспілкової організації, згода профспілкового комітету на її звільнення, відповідно до ст. 43-1 КЗпП України, не потрібна; надано згоду на скорочення посади техніка ІІ категорії служби газовимірювань та метрології Диканського ЛВУМГ УМГ «Київтрансгаз» філії ПАТ «Укртрансгаз» (т. 1, а.с. 233-234).

З огляду на викладене, судом першої інстанції вірно встановлено, що на день вивільнення, ОСОБА_2 не була членом профспілкової організації підприємства, у зв`язку із чим згода профспілкової організації на її вивільнення з посади, потрібна не була.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що в структурному підрозділі Диканське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів обліковувалась одна посада техніка 2-ї категорії, на вказаній посаді працювала ОСОБА_2, тому відповідачем не вирішувалось питання про переважне право на залишення позивача на роботі у відповідності до норми ст. 42 КЗпП. Заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що відповідач не надав їй можливості скористатися переважним правом на залишення на роботі, так як вона має 19 років 08 місяців безперервного трудового стажу роботи на даному підприємстві, має на утриманні двох дітей, має повну вищу економічну освіту (з копії диплому Полтавського національного технічного університету ім. Ю.Кондратюка вбачається, що ОСОБА_2 отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Економіка підприємства» та здобула кваліфікацію спеціаліст з фінансово-кредитної діяльності підприємства (т. 1, а.с. 45); пройшла успішне підвищення кваліфікації в Інституті транспорту газу ПАТ «Укртрансгаз» в 2014 році (відповідно до свідоцтва про підвищення кваліфікації СПК АГ № 195910 ОСОБА_2 навчалась в Інституті транспорту газу «ПАТ «Укртрансгаз» з 24 березня 2014 року по 28 березня 2014 року за темою «Технічні засоби, програмне забезпечення та нормативна база обліку, кількості та якості газу в ПАТ «Укртрансгаз» (т. 1, а.с. 46).

У матеріалах справи містяться два штатних розписи працівників Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз»: перший - посади, що вводились ще на час роботи позивачки 20.02.2014 року та другий, - посади, що вводились на останній день роботи позивачки 06.04.2015 року (а.с. 164-180).

Використовуючи метод порівняльного аналізу двох штатних розписів, судом встановлено, що у порівнянні з першим штатним розписом у другому, що був введений в дію 06.04.2015 року, у службі автоматики, контрольно-вимірювальних приладів, телемеханіки і АСУ додано дві посади: провідний інженер та інженер І категорії, тоді як посаду інженера-програміста ІІ категорії було виключено (т. 1, а.с. 165, 173). До штатного розпису від 06.04.2015 року у Солохівський промисловий майданчик було додано ще одну посаду хіміка (т. 1, зворот а.с. 165-163). Також до штатного розпису, що був введений в дію 06.04.2015 року до виконавців з автоматики, контрольно-вимірювальних приладів, телемеханіки і АСУ Решетилівського промислового майданчика, було додано посаду Інженера ІІ категорії (т. 1, а.с. 166, 174). У Зіньківському промисловому майданчику до категорії виконавці з автоматики, контрольно-вимірювальних приладів, телемеханіки і АСУ у штатному розписі від 06.04.2015 року, додано посаду інженера ІІ категорії (т. 1, зворот а.с. 166, 174).

Згідно з інформаційною довідкою про прийнятих працівників Диканського ЛВУМГ ОСОБА_8 11.02.2015 року було прийнято на посаду оператора газорозподільної станції 4 розряду, 20.02.2015 року ОСОБА_9 було прийнято оператором газорозподільної станції 4 розряду, 20.02.2015 року ОСОБА_10 було прийнято на посаду електрогазозварника 6 розряду, 26.03.2015 року ОСОБА_11 було прийнято на посаду охоронника 4 розряду, ОСОБА_12 тимчасово (на період мобілізації основного працівника) було призначено на посаду охоронника 4 розряду (т. 1, а.с. 197).

Згідно з довідкою, за підписом інженера з ПК ОСОБА_13, станом на 04.02.2015 року були вакантні наступні посади: в Диканському промисловому майданчику електрогазозварник (посада вакантна з 26.12.2014 року), оператор газорозподільної станції ГРС с. Степне (посада вакантна з 25.12.2014 року), оператор газорозподільної станції ГРС с. Олексіївка (посада вакантна з 24.01.2015 року), охоронник (посада вакантна з 01.01.2015 року); в Решетилівському промисловому майданчику слюсар з ремонту технологічних установок компресорної станції (посада вакантна з 02.02.2015 року), електромонтер з ремонту та обслуговування (посада вакантна з 19.01.2015 року), машиніст двигунів внутрішнього згоряння (посада вакантна з 01.03.2012 року), водій автотранспортних засобів (автобуса) дільниці автотранспортного господарства (посада вакантна з 31.01.2015 року), прибиральник виробничих приміщень (посада вакантна з 01.04.2014 року) (т. 1, а.с. 213).

На день вивільнення ОСОБА_2 06.04.2015 року, вакантними в Диканському промисловому майданчику були посади: машиніст автомобільного крана; Решетилівський промисловий майданчик машиніст технологічних компресорів; машиніст двигунів внутрішнього згоряння, водій автотранспортних засобів, прибиральник виробничих приміщень (т. 1, а.с. 214).

У матеріалах справи міститься наказ Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» від 06.11.2014 року за № 194-к, за яким ОСОБА_14, інженера І категорії диканської групи інформаційних технологій Київського відділу інформаційних технологій Управління інформаційних технологій філії «Управління «Укргазтехзв`язок», з 03 листопада 2014 року, за його згодою, переведено на посаду інженера І категорії служби автоматики, контрольно-вимірювальних приладів, телемеханіки і АСУ Диканського проммайданчика. ОСОБА_15, інженера ІІ категорії диканської групи інформаційних технологій Київського відділу інформаційних технологій Київського відділу інформаційних технологій Управління інформаційних технологій філії «Управління «Укргазтехзв`язок», з 03 листопада 2014 року, за його згодою, переведено на посаду інженера ІІ категорії виконавця з автоматики, контрольно-вимірювальних приладів, телемеханіки і АСУ Зіньківського проммайданчика. ОСОБА_16, інженера ІІ категорії диканської групи інформаційних технологій філії «Управління «Укргазтехзв`язок», з 03 листопада 2014 року, за його згоди, переведено на посаду інженера ІІ категорії виконавця з автоматики, контрольно-вимірювальних приладів, телемеханіки і АСУ Решетилівського проммайданчика (т. 2, а.с. 155-156).

Проте, вказані посади, на які було переведено вищезазначених осіб, були введені штатним розписом у 2015 році, що міститься у матеріалах справи, станом на 03.11.2014 року, вказані посади у шатному розписі були відсутні, що вбачається із додатків до наказів, долучених відповідачем до матеріалів справи (т. 2 а.с. 46-54). Отже, з документів, що містяться у матеріалах справи, можна зробити висновок, що посада інженера І категорії служби автоматики, контрольно-вимірювальних приладів, телемеханіки і АСУ Диканського проммайданчика, наявна у штатному розписі, що був введений 06.04.2015 року.

Окрім вищезгаданих наказів, жодних доказів, наприклад, книга обліку таких наказів, відповідачем колегії суддів надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно з нормами ч.ч. 2-4 вказаної статті, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, про те, що вірними є доводи апелянта щодо порушення відповідачем норми ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо запропонування їй іншої роботи.

Згідно з розрахунком заборгованості, долученого позивачем до матеріалів справи, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_2, яка підлягає стягненню з відповідача (07.04.2015 року 09.02.2016 року), за виключенням отриманої допомоги по безробіттю, становить 24512,13 грн. (т. 2, а.с. 142).

У матеріалах справи міститься посадова інструкція техніка ІІ категорії служби газовимірювань та метрології Диканського лінійного виробничого Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» (т. 1, а.с. 17-22) та посадова інструкція інженера з автоматизованих систем керування виробництвом

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції було ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права та з неправильним застосуванням норм процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, враховано обставини, які колегія суддів вважає недоведеними та зроблено висновки, що не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської обалсті від 16 червня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати Наказ № 47-К від 06.04.2015 року Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», щодо звільнення ОСОБА_2 з 06.04.2015 року з посади технікка 2-ї категорії служби газовимірювань та метрології Диканського проммайданчика на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням посади протиправним та скасувати його.

Визнати звільнення ОСОБА_2 з 06.04.2015 року з посади техніка 2-ї категорії служби газовимірювань та метрології Диканського проммайданчика на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням посади на підставі Наказу № 47-К від 06.04.2015 року Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів Філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» незаконним.

Поновити ОСОБА_2 на посаді техніка 2-ї категорії служби газовимірювання та метрології Диканського проммайданчика з 06.04.2015 року.

Виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу, станом на 09.02.2016 року у розмірі 24512 гривень 13 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя: В.А. Чічіль

Судді: О.Ю. Кузнєцова

ОСОБА_17

З оригіналом згідно: ОСОБА_1