Справа № 202/3610/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 жовтня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Герасименка В.А., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Технологічні системи Придніпровя», про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним позовом, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" зазначає, що 6 серпня 2008 року між банком і ТОВ «Технологічні системи Придніпровя» був укладений кредитний договір № 2064, відповідно до п. А.2 якого банк надав ТОВ «Технологічні системи Придніпровя» кредит у сумі 157 000 грн. на строк до 6 серпня 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначеному п. А.7, А.8. У забезпечення виконання зобов'язань за договором з ОСОБА_5, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 були укладені договори поруки № 2064/1, № 2064/2, № 2064/3 від 06.08.2008 року. У зв'язку з порушеннями умов договору станом на 12 травня 2016 року заборгованість за кредитним договором складає 199339,47 грн., з яких: 5566,96 грн. заборгованість за кредитом; 71173,32 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 112154,45 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 1000 грн. - штраф (фіксована частина), 9444,74 грн. - штраф (відсоток від суми позову). Вказані суми ПАТ КБ ПриватБанк просить стягнути на свою користь солідарно з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на припинення поруки відповідно до частини 4 статті 559 ЦК України у зв'язку із непред'явленням банком вимоги до поручителів протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов'язання. Крім того, зазначив, що додатковою угодою від 29 жовтня 2009 року між ПАТ КБ ПриватБанк і ОСОБА_3 строк дії договору поруки № 2064/2 від 06.08.2008 року був визначений до 29.10.2009 року. Тому просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов також не визнав, вважав, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з цим позовом та просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся шляхом оголошення у пресі.

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Технологічні системи Придніпровя» про час і місце судового розгляду повідомлялося за своїм зареєстрованим місцезнаходженням.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволенню не підлягають за наступних підстав:

Судом встановлено, що 6 серпня 2008 між ПАТ «КБ «ПриватБанк» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Технологічні системи Придніпровя» був укладений кредитний договір № 2064, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 157 000 грн. на строк до 6 серпня 2009 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23% річних, а при порушенні будь-якого з зобов'язань по погашенню кредиту - в розмірі 54 % річних. Умовами договору передбачено сплату позичальником штрафів та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань.

Цього ж дня з метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за вищевказаним договором були укладені договори поруки № 2064/1, № 2064/2, № 2064/3 від 06.08.2008 року з ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, згідно з якими останні зобовязалися відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання зобовязань за кредитним договором в повному обсязі, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

У пункті 11 укладених сторонами договорів поруки зазначено про їх дію до повного виконання зобов'язання за кредитним договором.

Згідно з пунктом 12 договору поруки строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється у 5 років.

Відповідно до наданого ПАТ КБ ПриватБанк розрахунку заборгованості станом на станом 12 травня 2016 року заборгованість за кредитним договором складає 199339,47 грн., з яких: 5566,96 грн. заборгованість за кредитом; 71173,32 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 112154,45 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 1000 грн. - штраф (фіксована частина), 9444,74 грн. - штраф (відсоток від суми позову).

Також судом встановлено, що 29 жовтня 2009 року між поручителем ОСОБА_3 та ПАТ КБ ПриватБанк була укладена додаткова угода до договору поруки № 2064/2 від 06.08.2008 року, відповідно до якої п. 11 договору поруки викладено в новій редакції, згідно з якою цей договір діє до 29.10.2009 року.

Крім того, 7 жовтня 2016 року між ОСОБА_2 і ПАТ КБ ПриватБанк був укладений договір про внесення змін до договору поруки № 2064/3 від 06.08.2008 року, згідно з яким після внесення суми у розмірі 5566,96 грн. на погашення простроченої заборгованості за кредитним договором № 2064 від 06.08.2008 року умови договору поруки слід вважати виконаними. Вказана сума сплачена 07.10.2016 року, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією квитанції.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Частиною 4 статті 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до частини 1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина 2 статті 251 та частина 2 статті 252 ЦК України).

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.

У той час як позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

При цьому відповідно до частин 1 та 5 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Отже, строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Тобто, якщо порука припинилася (у тому числі й на підставі непред'явлення кредитором відповідної вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання), інститут позовної давності застосовано бути не може, тому що право кредитора на пред'явлення вимоги до поручителя та обов'язок поручителя відповідати перед кредитором за порушене позичальником зобов'язання припинилися.

Таким чином, непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.

У договорах поруки № 2064/1, № 2064/2, № 2064/3, укладених банком 6 серпня 2008 року з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2, не було встановлено строку, після якого порука припиняється. Умова договору поруки (пункт 11 договору поруки) про його дію до повного виконання зобов'язань за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині 1 статті 251 та частині 1 статті 252 ЦК України, а тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини 4 статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. В кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений до 6 серпня 2009 року, а з даним позовом до поручителів банк звернувся до суду 2 червня 2016 року, тобто з пропуском встановленого строку.

Крім того, згідно з додатковою угодою від 29 жовтня 2009 року до договору поруки № 2064/2, укладеного між ОСОБА_3 і ПАТ КБ ПриватБанк, строк дії договору поруки було визначено до 29.10.2009 року, по закінченню якого порука припинилася.

Укладення 7 жовтня 2016 року між ПАТ КБ ПриватБанк і ОСОБА_2 договору про внесення змін до договору поруки № 2064/3 від 06.08.2008 року та сплата коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5566,96 грн. після припинення поруки у відповідності до частини 4 статті 559 ЦК України не може бути підставою для задоволення позову.

Враховуючи наведене, в задоволенні позову ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Технологічні системи Придніпровя», про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко