АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8706/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Малинников О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Вербової І.М.

при секретарі: Горбачовій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 5 квітня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про стягнення коштів.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись в липні 2015 року до суду з вищевказаним позовом обґрунтовувала свої вимоги тим, що 26.01.2015 року між нею та ПАТ «Енергобанк» (відділення № 1 в м. Миколаєві) було укладено договір № ДФ - про строковий банківський вклад у сумі 100 000 гривень на період з 26.01.2015 року по 27.07.2015 рік зі сплатою 23, 75 % річних. На підставі Постанови НБУ від 16.05.2015 року було прийнято рішення про початок процедури ліквідації банку та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку. Починаючи з червня 2015 року Фонд розпочав виплати коштів вкладникам. Для отримання коштів вкладникам ПАТ «Енергобанк» потрібно було звернутись з 19.06.2015 року по 30.07.2015 року включно до банку-агента Фонду ПАТ КБ «Приватбанк» - про що було розміщено оголошення 18.06.2015 року на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. На її звернення до ПАТ КБ «Приватбанк» було повідомлено про відсутність даних позивача про вклад у реєстрі вкладників ПАТ «Енергобанк» для здійснення виплати (повернення вкладу в розмірі 100 000 гривень) у зв'язку із чим відмовлено у здійсненні виплат. На її звернення 22.06.2015 року до Уповноваженої особи Фонду надана відповідь, що рішення про включення її до переліку вкладників ПАТ «Енергобанк» буде прийнято після завершення досудового розслідування в кримінальній справі (№ 0004774 внесена до ЄРДР) яке проводиться за їх заявою у відповідності до норм п. 6 ч. 2 ст. 37 Закону.

З урахуванням поданих уточнень позивач просила стягнути на її користь з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, основний борг станом на 11.06.2015 року у сумі 108 914 гривень; збитки від інфляції за період з 11 червня 2015 року по 01 березня 2016 року - у розмірі 6861,62 гривень, відсотки річних за період з 11 червня 2015 року по 10 березня 2016 року у сумі - 19 701,57 гривень. А також просила стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб моральну шкоду в сумі 20 000 гривень.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 5 квітня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу. Де ставила питання про його скасування та ухвалення нового про задоволення позову у повному обсязі. Мотивуючи тим, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Позивач будучи повідомленою про розгляд справи в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначаючи при цьому, що вимоги викладені в апеляційній скарзі вона підтримує у повному обсязі (а.с. 149,157).

Відповідач та третя особа будучи належним чином повідомленими про день і час розгляду справи у судове засідання не з'явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили.

Колегія суддів, вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Судом при розгляді справи було встановлено, що 26.01.2015 року між ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» (відділення № 1 в м. Миколаєві, вул. Адміральська, буд. 18) було укладено договір № ДФ- про строковий банківський вклад з щомісячною виплатою відсотків: сума вкладу 100 000 гривень; строк розміщення: 182 дня (з 26.01.2015 року по 27.07.2015 року); зі сплатою: 23, 75 % річних.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 12.02.2015 року за № 96 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.02.2015 року № 29 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк», згідно з яким з 13.02.2015року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ільчука Олександра Павловича строком на 1 рік з 12 червня 2015 року до 11 червня 2016 року.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 11 червня 2015 року № 370 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 червня 2015 року № 115, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк».

У подальшому було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Енергобанк» з делегуванням повноважень - уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Енергобанк» та ліквідацію.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що позовні вимоги про стягнення коштів та збитків пов'язані із зобов'язаннями договору про строковий банківський вклад, виконання якого покладено на сторін договору: позивача та ПАТ «Енергобанк», від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію. Вимоги позивача про стягнення грошових коштів з відповідача з посиланням на те, законодавством передбачено відшкодування депозиту за рахунок коштів Фонду не узгоджується із встановленим законодавством порядку виплати вкладником таких коштів.

А відтак суд вважав, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, не є належною особою для вирішення питання про стягнення з нього суми боргу з урахуванням відсотків річних та збитки від інфляції за договором банківського вкладу, стороною якого є ПАТ «Енергобанк», яке на даний час представляє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ«Енергобанк».

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, позивач вказувала на те, що договором про строковий банківський вклад від 26.01.2015 року, зокрема Р. 7 п. 7.2 п. п. 7.2.4, п.п. 7.2.4.1 передбачено, що виплата вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в разі прийняття рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Постановою НБУ від 11.06.2015 року № 370 було прийнято рішення «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Енергобанк». В свою чергу на виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 12.06.2015 року № 115 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Енергобанк», призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку та повідомлено вкладників банку про те, що з 19.06.2015 року Фонд розпочинає виплату коштів вкладникам банку «Енергобанк». За таких умов, згідно договору вона як вкладник банку мала право на відшкодування суми вкладу за рахунок Фонду. Суд першої інстанції вищезгадані норми закону проігнорував, а відтак дійшов невірного висновку про те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є належною особою для вирішення спору про стягнення з нього суми боргу за договором банківського вкладу.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду виходячи з того, що порядок відшкодування Фондом гарантування коштів за вкладами встановлюється Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та «Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 року.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»

Тобто згідно із положеннями ст.ст. 26, 27 та ст. 48 Закону та Розділів III і IV Положення № 14, Фонд гарантування починає виплату коштів в межах гарантованої державою суми відшкодування (200 000 гривень) вкладникам неплатоспроможного банку, які включені у Загальний реєстр вкладників.

Відповідно до частини пятої ст.27 Закону протягом трьох робочих днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку вкладників.

У переданому Уповноваженою особою Переліку вкладників інформація про позивача відсутня, в звязкуз чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні та затвердженні Загального реєстру Фондом гарантування, що б давало право останньому на виплату позивачу коштів за депозитним вкладом в межах гарантованої суми.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи на час звернення позивача до суду в ПАТ «Енергобанк» вже було введено тимчасову адміністрацію. Відтак повернення коштів можливе лише у відповідності до положень Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи те, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Енергобанк» було повідомлено позивача, що рішення про її включення до переліку вкладників банку які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб буде прийнято після завершення досудового слідства в кримінальній справі, колегія суддів вважає, що позивач не позбавлена права ( за наявності договору та доказів зарахування грошових коштів вкладу банком) на оскарження зазначеного рішення в установленому законом порядку з подальшим вирішенням питання включення до переліку вкладників з урахуванням при цьому також положень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ».

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківськогорайонного суду міста Києва від 5 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді :