Дата документу 14.03.2016
Провадження № 2/334/892/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Добрєва М.В.,

при секретарі - Франчук Н.С.,

з участю прокурора - Красуля Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Токмацької міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, вказавши, що відповідач має неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, по відношенню до якого є одинокою матір'ю, так як батько дитини, ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Згодом позивач уточнила свої позовні вимоги та додатково просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання, ОСОБА_4, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини.

У позові позивач зазначає, що з лютого 2010 року її син ОСОБА_4 разом зі своїм малолітнім сином (її рідним онуком) - ОСОБА_3 проживав окремо від своєї дружини ОСОБА_2, разом з нею.

ОСОБА_4 тривалий час тяжко хворів.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 помер.

Отже фактично онук позивача ОСОБА_3 з лютого 2010 року по теперішній час постійно проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні.

Відповідач з позивачем і сином з лютого 2010 року по теперішній час - не проживає, будь якої матеріальної допомоги на утримання свого сина позивачу або сину взагалі не надає, вихованням своєї дитини не займається.

Таким чином відповідач вже п'ять років поспіль свідомо постійно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню свого сина ОСОБА_5.

Останній рік відповідач не зустрічалася із ним і навіть не цікавиться його долею в телефонному режимі.

Відповідач не турбується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, його шкільним навчанням та підготуванням до свідомого життя. Також не забезпечує свому сину медичного догляду і лікування дитини.

Окрім того позивач не спілкується зі своїм сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей. Не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі. Не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.

Будь який зв'язок між відповідачем і її сином - на протязі останнього року абсолютно втрачений.

До виховання свого сину відповідач не має жодного відношення, і зустрічатися з ним вона - не бажає.

Такі обставини негативно впливають на дитину.

Позивач та ОСОБА_3 (до моменту своєї смерті) ніяких перешкод для спілкування відповідача з її сином ОСОБА_5 не чинили, а навпаки багаторазово намагалися досягнути згоди з відповідачем та забезпечити і налаштувати їх спілкування. Відповідач на протязі останнього року жодного разу не запрошувала свого сина до себе, не намагалася провести з ним час, не приймала ніякої участі у додаткових витратах на виховання свого сина.

Відповідач тривалий час веде асоціальний (аморальний) спосіб життя, вживає спиртні напої.

Відповідач категорично відмовляється змінювати своє негативне ставлення, що до виховання нею свого сина ОСОБА_5 та змінити свою неповагу до прав свого сина та його людської гідності. Тому свідомі дії відповідача суперечать інтересам ОСОБА_3.

Позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Згодом позивач уточнила позовні вимоги та просила ще стягнути з відповідача аліменти на користь позивача, на утримання ОСОБА_3 у розмірі 30% від прожиткового мінімуму - на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ним повноліття.

Відповідач до суду не з'явилася, про місце і час розгляду справи у суді була повідомлена належним чином.

На адресу суду надійшло клопотання відповідача, у якому відповідач визнала позов повністю та просила суд його задовольнити.

Представник органу опіки та піклування Токмацької міської ради Запорізької області позов підтримала, просить його задовольнити, надала суду Висновок районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, у якому комісія з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському районну від 11.02.2016 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Прокурор у судовому засіданні позов підтримала, просить його задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні, у якості свідків були допитані:

ОСОБА_6, яка повідомила суду, що сім'ю ОСОБА_3 вона знає з 2012 року. З 2012 року вона почала зустрічатися з ОСОБА_4, а з 2014 року вони разом з ОСОБА_3 у трьох почали жити разом. На вихідні ОСОБА_3 жив у бабусі - ОСОБА_1 На протязі всього часу, починаючи з 2012 року по теперішній час жодного разу ОСОБА_2 вона не бачила.

ОСОБА_7, яка повідомила суду, що є заступником директора школи, у якій навчається ОСОБА_3. Їй відомо, що ОСОБА_3 проживає разом з бабусею з 2010 року. На батьківські збори до школи ходили тільки батько і бабуся ОСОБА_3. З 2010 року матір ОСОБА_5 ні разу не бачила.

ОСОБА_8, яка зазначила, що є сестрою ОСОБА_2 Їй відомо, що ОСОБА_3 проживає разом із ОСОБА_1 Зазначила, що проживала разом із ОСОБА_2 разом у м.Запоріжжі. У квітні 2015 року ОСОБА_2 з'їхала в невідомому їй напрямку. Своєї дитині ОСОБА_9 вона ніяким чином не допомагала, веде аморальний спосіб життя, дитина їй не потрібна.

Вислухавши пояснення представника органу опіки та піклування Токмацької міської ради Запорізької області, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов пред'явлений обгрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

В абзаці 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Батько дитини, ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

ОСОБА_3 проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_1

Відповідач по справі не має ніякого впливу на сина, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створює належні умови для розвитку його природних здібностей. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач зловживає горілчаними напоями.

У відповідності до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Оскільки відповідач не приймає ніяких достатніх мір по виконанню своїх батьківських обов'язків, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському районну від 11.02.2016 року №3/2, на підставі якого було зроблено висновок про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 від 17.02.2016 р. № 05/01-25/0212, вважає за необхідне, з метою захисту прав і інтересів неповнолітньої дитини, позбавити відповідача батьківських прав.

За таких підстав, у суду немає підстав вважати, що ОСОБА_2 може змінити своє відношення до своїх батьківських обов'язків.

Відповідно до п.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213, 367 ЦПК України, ст.ст.164, 165, 166 СК України, Законом України "Про охорону дитинства", постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Токмацької міської ради Запорізької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь ОСОБА_1 на утриманні неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.12.2015 року і до повноліття дитини.

Рішення в цій частині піддати до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 народження на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 487 гривень 20 коп.

Рішення довести до відома відділу реєстрації цивільного стану Ленінського району м.Запоріжжя.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Добрєв М. В.