У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_4 про стягнення боргу за актом порушення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що на ім'я ОСОБА_4, який проживає у АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок одержувача електроенергії НОМЕР_1.

26 лютого 2014 року під час рейдової перевірки за адресою боржника виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, а саме: пошкоджена пломба електропередавальної організації на клемній кришці електролічильника, пломба має сліди механічного впливу, про що складено акт про порушення № 20986. Вартість електричної енергії, неврахованої внаслідок порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, розрахунок якої проведено комісією з розгляду актів порушень Правил та умов договорів про користування електричною енергією і нарахувань за ними за Методикою визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил, становить 6 131 грн 49 коп. На даний час відповідачем борг не сплачений, не зважаючи на його попередження з боку ПАТ «Київенерго».

З огляду на викладені обставини, позивач просив позов задовольнити та стягнути борг за актом порушення.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Київенерго» борг за актом порушення від 26 лютого 2014 року № 20986 в сумі 6 131 грн 49 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку, з урахуванням положень Закону України «Про електроенергетику», про задоволення позову, оскільки відповідач користується електроенергією, постачальником якої є позивач, у зв'язку з чим між ними виникли правовідносини, які регулюються Правилами користування електричною енергією для населення.

Внаслідок порушення відповідачем зазначених Правил виникла заборгованість за спожиту ним електроенергію, що підтверджено розрахунком позивача, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Крім того, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

В.І.Журавель

С.П.Штелик