Р І Ш Е Н Н Я (З А О Ч Н Е)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2016 Справа №607/1085/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 03 лютого 2016 року пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання їх малолітніх дітей - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Діти на даний час проживають із нею. Оскільки відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей, просила стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 583,50 гривень на кожну дитину, щомісячно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримала та просить розглянути справу в її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач згідно з поданою нею письмовою заявою не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 17 квітня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 червня 2016 року.

Від даного шлюбу в подружжя є двоє дітей - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 05 березня 2013 року, видане Чистилівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 05 березня 2013 року, видане Чистилівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати своїх дітей, у зв'язку з чим діти перебувають на її утриманні.

Неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом із позивачем ОСОБА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї №38 від 16 лютого 2015 року, виданою Чистилівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків із утримання неповнолітніх дітей.

Таким чином ОСОБА_2 не виконує обов'язку з утримання дітей, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2. ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Судом не здобуто доказів того, що відповідач ОСОБА_2 працевлаштований та має постійний доході.

За вказаних обставин, з урахуванням зазначених вище вимог закону, суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення, суд враховує стан здоров'я дитини, стан здоров'я відповідача, відсутність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідачем не надавалось доказів з приводу стану його здоров'я чи наявності на його утриманні осіб, які відповідно до закону мають право на таке утримання.

Заявлений позивачем розмір аліментів по 583,50 гривень на кожну дитину суд вважає необґрунтованим, судом не здобуто доказів, що відповідач має змогу надавати дитині утримання в зазначеному розмірі та що дитина в силу стану здоров'я чи інших істотних обставин потребує утримання саме в такому розмірі.

За вказаних обставин суд вважає справедливим та доцільним визначити розмір аліментів у розмірі по 500 гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття, відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України. Також згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітніх дітей в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180 - 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, 224, 226, 228, 232, 233, ч. 1 ст. 294, ч.1 ст. 296, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1) в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканки АДРЕСА_2) аліменти на утримання неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі по 500 (п'ятсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 03 лютого 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 (двадцять) копійок судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітніх дітей в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за умови подачі відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя