Справа № 2/331/649/2016
У Х В А Л А

28 березня 2016 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., розглянувши вимогу ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства Комерційний банк « ПриватБанк», третя особа : Жовтневий ВДВС ЗМУЮ, про визнання права власності на автомобіль марки ЗАЗ 110247, 2006 року випуску, д.н. НОМЕР_1 та зняття арешту з зазначеного автомобіля, накладеного постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС ЗМУЮ.

У поданій до суду позовній заяві позивач також просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом зупинення будь-яких виконавчих дій щодо реалізації арештованого майна, яке є предметом позову, на час розгляду справи.

Заявник вказує, що незабезпечення позову, шляхом встановлення зупинення будь-яких виконавчих дій щодо реалізації арештованого майна, яке є предметом позову, на час розгляду справи, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду визнання права власності та звільнення майна з-під арешту.

Вивчивши вимогу позивача, викладену у позові, матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В порушення зазначеної вимоги ЦПК України позивачем не надано суду належним чином оформленої заяви про забезпечення позову та по тексту заяви, а в даному випадку позову, не наведено підстав та доказів щодо необхідності забезпечення позову.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо цього інші зобовязання; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову встановлена в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 1 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати встановлений - 1378,00 грн.

Всупереч зазначеним вимогам закону, позивачем не додано до позовної заяви, яка містить в собі вимогу щодо забезпечення позову документу, що підтверджує сплату судового збору в сумі 275,60 грн., що не відповідає нормам перелічених Законів.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки вимога позивача щодо забезпечення позову міститься у позовній заяві, то суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову не повертати заявнику, а вважати її неподаною.

Керуючись ч.8 ст. 151 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Вимогу ОСОБА_1 щодо забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства Комерційний банк « ПриватБанк», третя особа : Жовтневий ВДВС ЗМУЮ, про визнання права власності на автомобіль та звільнення майна з-під арешту вважати неподаною.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги, тобто в порядку ч. 2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

28.03.2016