АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/3409/15-ц 22-ц/774/1624/К/16
Справа № 212/3409/15-ц Суддя у 1 інстанції Провадження 22-ц/774/1624/К/16 Пустовіт О.Г. Категорія № 33 (ІІІ ) Доповідач Бондар Я.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Митрофанової Л.В., Михайлів Л.В.,

із секретарем Гладиш К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного казначейства України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органу попереднього (досудового) слідства та прокуратури,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Державного казначейства України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органу попереднього (досудового) слідства та прокуратури.

В обґрунтування позовних вимог зазначила що, 18 червня 2012 року прокурором Широківського району Дніпропетровської області Райковичем К.Ф., відносно неї була порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України. 14 листопада 2012 року прийнято постанову про обрання запобіжного заходу - підписки про невиїзд. Цього ж дня прийнято постанову про притягнення ОСОБА_2 в якості обвинуваченої за ст. 190 ч. 1 КК України. Вона була оголошена у розшук, після чого в мережі ІНТЕРНЕТ і в громадських місцях було розміщене друковане оголошення про те, що вона вчинила злочин, у зв'язку з чим розшукується.

28 грудня 2012 року відомості про вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 ККУкраїни, внесено старшим до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

18 червня 2013 року прийнято постанову про закриття кримінального провадження у зв'язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Копія вказаної постанови на її адресу не надходила і їй особисто не вручалася, наприкінці листопада 2014 року була надана їй захисником - адвокатом ОСОБА_3

Таким чином в період з 18.09.2012 по 18.06.2013, тобто протягом дев'яти місяців, вона безпідставно притягувалася до кримінальної відповідальності - підозрювалася та обвинувачувалася у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, при цьому була безпідставно оголошена у розшук, відносно неї безпідставно застосований запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Застосована відносно неї міра запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд не скасована до цього часу. Таким чином, міра запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд застосовується відносно неї з 14.11.2012 по теперішній час, тобто - протягом 1155 діб.

Безпідставне притягнення її до кримінальної відповідальності, безпідставні підозра та обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), безпідставне оголошення у розшук, безпідставне застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, та обставина, що застосований відносно неї запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд не скасований до цього часу, завдали їй значної матеріальної та моральної шкоди, у зв'язку з чим на початку грудня 2014 року вона звернулася до начальника Широківського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області з заявою, в якій прохала визначити розмір завданої їй матеріальної та моральної шкоди та зняти її з розшуку.

У відповідь на вказану заяву на її адресу надійшов лист від 12 лютого 2015 року за підписом начальника Широківського РВ Терьошина О.Ю., в якому повідомляється, що розмір завданої їй матеріальної та моральної шкоди: …може бути вирахуваний лише нею особисто ..., остаточне рішення по визначенню розміру завданої шкоди може приймати лише суд….

Позивач, після уточнення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача завдану їй матеріальну шкоду у розмірі 4000 грн. і складається з витрат, пов'язаних з оплатою наданої їй юридичної допомоги та у відшкодування моральної шкоди 5927764 грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 червня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з держави Україна на користь ОСОБА_2, шляхом списання Державною Казначейською службою України з державного бюджету Україна, у відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органу попереднього (досудового) слідства та прокуратури 4000грн., у відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Зобов'язано начальника Широківського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області розмістити в газеті «Вісник», яка розповсюджується на території Широківського району Дніпропетровської області, оголошення про те, що до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушнення (злочину), передбаченого ст. 190 ч. 1 Кримінального кодексу України, ОСОБА_2, притягувалася безпідставно та незаконно. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність рішення суду обставинам справи, ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру стягнутої моральної шкоди.

Зокрема, вважає, що суд не звяв до уваги, що розмір моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожний місячці перебування під слідством чи судом. Не враховано безпідставне застосування протягом 9 міс. Запобіжного заходу, що унеможливило її вільного пересування,оголошення у розшук спричиноло необхідність переїзду до іншого міста.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Постанови прокурора Широківського району Дніпропетровської області Райковича К.Ф. від 18 вересня 2012 року відносно ОСОБА_2 року порушена кримінальна справа за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.с.6)

Постановою старшим слідчим СВ Широківського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області Нетичаєм Т.Ю. від 14 листопада 2012 року ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд (а.с.7).

Постановою від 14 листопада 2012 року ОСОБА_2 притягнуто у якості обвинуваченої, за вчинення злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України( а.с.8).

Того ж дня 14 листопада 2012 року ОСОБА_2 оголошена у розшук, після чого в мережі ІНТЕРНЕТ в громадських місцях Широківського району Дніпропетровської області було розміщене друковане оголошення про те, що позивачка вчинила злочин, передбачений ст. 190 ч. 1 КК України (а.с.9,10).

18 червня 2013 року старшим слідчим СВ Широківського РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області Нетичаєм Т.Ю. прийнято постанову про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_2 «у зв'язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення» ( а.с.12).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов висвноку, що понад дев'яти місяців ОСОБА_2 безпідставно притягувалася до кримінальної відповідальності, підозрювалася та обвинувачувалася у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, безпідставно оголошена у розшук та безпідставно відносно неї застосований запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд стягнув у відшкодування моральної шкоди 10000 грн., у відшкодування матеріальної шкоди витрати за надання правової допомоги у розмірі 4000 грн.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про обов'язок держави компенсувати шкоду завдану незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, однак вважає визначений судом розмір моральної шкоди, таким, що не відповідає вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, не визначився із характером спірних правовідносин, які норми законодавства підлягають застосуванню, не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині визначеного судом першої інстанції розміру спричиненої моральної шкоди, а тому в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Колегія суддів звертає увагу, на доводи апеляційної скарги, що розмір моральної шкоди стягнутий судом першої інстанції визначний судом без урахування роз'яснень викладених у Порядку відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Згідно ст.5 зазначеного Порядку відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Стаття 13 Порядку передбачає, що питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, ;завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за&nbsp;захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення вході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Відповідно до частини 3 статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року справа № 6-2203 цс15 і відповідно до ст.360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням періоду перебування позивача ОСОБА_2 під слідством з 18 вересня 2012 року по 18 червня 2013 року, протягом дев'яти місяців. Розмір компенсації моральної шкоди становитиме 13050 грн., з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на час розгляду справи, який становить з 01 травня 2016 року - 1450 грн., виходячи з розрахунку 9х 1450 грн.

Одже, колегія суддів приходить до висвноку, що визначений судом розмір моральної шкоди у розмірі 10000 грн. є значно заниженим та менший між мінімум вставнолений законодавством.

З урахуванням роз'яснень викладених у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та визначено розмір моральної шкоди з урахуванням фізичних та душевних страждань позивача, виходячи з засад розумності, виваженості та співмірності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність збільшення розміру стягнутої з відповідача на користь ОСОБА_2 моральної шкоди з 10000 грн. до 15000 грн.

На підставі викладного, колегія суддів приходить до висвноку, що рішення суду першої інстанції в частині визначеного судом розміру моральної шкоди підлягає зміні та збільшеню з 10000 грн. до 15000 грн., відповідно до положення п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України, а апеляційна скарг частковому задоволенню.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 303, 307,309, ст.ст. 314-316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, задовольнити чаастково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 червня 2016 року в частині розміру стягнутої з держави Україна на користь ОСОБА_2, шляхом списання Державною Казначейською службою України з державного бюджету Україна, у відшкодування моральної шкоди змінити збільшивши цей розмір з 10000 грн. до 15000 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді : Л.В. Митрофанова

Л.В.Михайлів