Провадження 2/127/249/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення, -

в с т а н о в и в:

позов мотивований тим, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 36,4 кв.м., житловою площею 18,9 кв.м., належала батькові позивача - ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою від 21.02.2003 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер і після його смерті відкрилась спадщина на належну йому квартиру.

16.06.2015 року позивач ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1.

За життя ОСОБА_4 проживав із ОСОБА_2 у квартирі, проте оскільки право власності на квартиру припинене у зв'язку із смертю ОСОБА_4, ОСОБА_2 залишилась проживати у даному житлі безпідставно. Вона не є членом сім'ї позивача, у належній йому квартирі не зареєстрована, не укладала із ним договору найму житла, протиправно замінила замки на вхідних дверях і не пускає його до квартири, чим чинить перешкоди у володінні, користуванні та розпоряджанні належним йому майном.

Відповідно до вимог ст.ст. 321, 391 ЦК України позивач просив усунути йому перешкоди у користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 позов підтримав за викладених в позовній заяві обставин та пояснив, що відповідач проживала у належній позивачеві квартирі із батьком позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Відповідач не є членом сім'ї позивача, тому після переходу права власності до ОСОБА_3 втратила право користування квартирою АДРЕСА_1. Зауважив, що дана квартира є однокімнатною, власник неодноразово просив відповідача звільнити житло, оскільки має намір продати її, однак ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у цьому, в квартиру не допускає, замінила замки на вхідних дверях, хоча проживає в квартирі безпідставно.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнала, суду пояснила, що близько п`яти років вона проживала із ОСОБА_4 у належній йому однокімнатній квартирі АДРЕСА_1. Оскільки після смерті ОСОБА_4 квартира є власністю його сина - ОСОБА_3, не заперечила щодо виселення, однак зауважила, що вона витратила приблизно 4000-5000 доларів США у ремонт квартири, у зв'язку з чим позивач повинен відшкодувати їй ці витрати. Додала, що у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 не перебувала, договору найму житла із ОСОБА_3 не укладала і не є членом його сім'ї. ЇЇ місце проживання зареєстроване АДРЕСА_2, але це тимчасове службове житло, яке було надане в зв`язку з роботою.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21.02.2003 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, належала однокімнатна квартира АДРЕСА_1 (а.с. 7).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що 29.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.06.2015 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою, спадкоємцем майна ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є його син - ОСОБА_3. Спадщина, на яку видано дане свідоцтво складається з цілої квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9). Право власності зареєстроване за ОСОБА_3 16.06.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 10).

Згідно довідки ТОВ «ЖЕО» від 26.08.2015 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб немає (а.с. 14).

Разом з тим, в судовому засіданні відповідач визнала, що вона фактично проживає в квартирі без реєстрації. Дана обставина також встановлена актом №1721, затвердженим директором ТОВ «ЖЕО» 29.07.2015 року та підтверджується довідкою, виданою ТОВ «ЖЕО» 12.08.2015 року (а.с. 11, 12, 13).

Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11.07.1995 року зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с. 18).

Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач вселилась в квартиру за згодою попереднього власника, а в даний час проживає в квартирі без законних підстав, договір найму укладений не був, суд вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами, слід застосувати норми ЦК України та ЖК УРСР, що регулюють захист права власності та право користування жилим приміщенням, що належить на праві власності.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Згідно положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок (квартиру) в особи, членами сім`ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

В судовому засіданні сторони визнали, що ОСОБА_2 не є членом сім`ї ОСОБА_3, договір найму житлового приміщення відповідно до вимог ст. 158 ЖК УРСР вони не укладали.

За таких обставин ОСОБА_2 внаслідок припинення права власності на квартиру колишнім власником - ОСОБА_4 - втратила право користування спірним жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 і на вимогу нового власника не звільнила житло, тому право позивача підлягає захисту шляхом виселення відповідача.

При ухваленні такого рішення суд враховує роз`яснення, що містяться в п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», та правову позицію Верховного Суду України у справі №6-158цс14.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК УРСР, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні власністю - квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: