АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/126/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1333/К/16 суддя Ткаченко С.В.
Категорія 27 (І) Доповідач Бондар Я.М.
УХВАЛА

Іменем України

18 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів Барильської А.П., Зубакової В.П.,

при секретарі Маслової К.В.,

за участі відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 березня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі ПАТ «Акцент-Банк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 16090,06 грн. за кредитним договором № АВН0RG81790438 від 18.09.2013 року, яка складається з: 6850,08 грн. заборгованість за кредитом; 8,15 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2219,28 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 5770,17 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором; а також штрафи: 500,00 грн. фіксована частина та 742,38 грн. процентна складова.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» зазначив, що 18.09.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № АВН0RG81790438, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 9277,78 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 17.09.2016 року.

Позивачем було повністю виконано умови кредитного договору, однак відповідачем вони належним чином не виконувались, в результаті чого станом на 21.12.2015 року за нею накопичилась заборгованість в сумі 16090,06 грн. з яких: 6850,08 грн. заборгованість за кредитом; 8,15 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2219,28 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 5770,17 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором; а також штрафи: 500,00 грн. фіксована частина та 742,38 грн. процентна складова.

Заочним рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 березня 2016 року позов ПАТ «Акцент-Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № АВН0RG81790438 від 18.09.2013 року у розмірі 16090 (шістнадцять тисяч дев?яносто) грн. 06 коп., що складається з наступного: 6850,08 грн. заборгованість за кредитом; 8,15 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2219,28 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 5770,17 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 742,38 грн. штраф (процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк»судовий збір у розмірі 1378 (тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2016 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, поставила питання про скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначила, що її належним чином не повідомляли про розгляд справи, у зв?язку із чим розгляд справи проводився за її відсутності, без урахування її доводів та заперечень. Таким чином, було порушено право відповідача на судовий захист. Також ОСОБА_1 пояснила, що між нею та позивачем окрім кредитного договору було укладено договір страхування про надання страхового кредиту № АВНОLK81790438 від 18.09.2013 року. Крім того, між нею та СПД ОСОБА_3 було укладено договір щодо виготовлення та доставки ПВХ виробів. Проте, у зв?язку із невиконанням ОСОБА_3 умов договору, його було розірвано. У зв?язку із чим відповідач звернулась до установи позивача з метою розірвання договору страхування. Зазначає, що в усній формі представники банку запевняли її про те, що кредитну справу закрито. Вважає, що заявлена в позові сума заборгованості є надуманою та виникла з вини працівників банку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає в повному обсязі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18.09.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № АВН0RG81790438, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 9277,78 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 17.09.2016 року.

Згідно п. 15 заяви позичальника, ОСОБА_1 засвідчено, що Кредитно-заставний договір складають сама заява, підписана відповідачем, Умови надання і правила банківських послуг, а також Тарифи (а.с.4).

За ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції також встановлено, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором своєчасно та належно не виконувала, в результаті чого за нею станом на 21 .12.2015 року накопичилась заборгованість, яка складає 16090,06 грн., яка складається з: 6850,08 грн. заборгованість за кредитом; 8,15 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2219,28 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 5770,17 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором; а також штрафи: 500,00 грн. фіксована частина та 742,38 грн. процентна складова, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.3).

Згідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, пред?явлених ПАТ «Акцент-Банк» у повному обсязі, оскільки вони повністю підтверджуються письмовими матеріалами справи та не спростовані відповідачем за допомогою належних і допустимих доказів.

Доводи апеляційної скарги щодо укладення між нею та СПД ОСОБА_3 щодо виготовлення і доставки ПВХ виробів, а також укладення між ОСОБА_1 та позивачем договору страхування строкового кредиту не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки всупереч вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України на їх підтвердження, заявником апеляційної скарги не надано жодного доказу. Натомість в матеріалах справи міститься договір про надання послуг, укладений між ОСОБА_2 та СПД ОСОБА_3 (а.с.49), який не має правового значення для вирішення спору по суті, оскільки не стосується предмета доказування, у зв?язку із чим вказана обставина не приймається до уваги колегією суддів.

Заперечення апеляційної скарги щодо повідомлення відповідачеві представниками банку в усній формі про те, що укладений кредитний договір розірвано, не заслуговує на увагу виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Разом із тим, згідно з ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, слід дійти висновку про те, що лише пояснення сторони у справі, без підтвердження обставин письмовими матеріалами та узгодження з будь-якими іншими способами доказування не можуть вважатись прийнятними доказами.

Доводи апеляційної скарги щодо не повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказана обставина не призвела до неправильного вирішення спору по суті.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, як недоведена, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Я.М. Бондар

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_4