Справа № 489/5168/15-ц
Номер провадження 2/489/2157/16
Іменем України

13 жовтня 2016 року
Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Тихонової Н.С.,
при секретарі - Бреженюк Н.С.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В липні 2015 року ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
18.05.2010 року між сторонами укладено договір переведення боргу № 11/01-04/10-030, згідно якого первісний боржник ФОП ОСОБА_2 за згодою позивача перевела свої боргові зобовязання за кредитним договором № 010/01-04/08-262 від 4 квітня 2008 року на ОСОБА_2
Додатковою угодою № 010/01-04/08-262/3 від 18.05.2010 року змінено розмір процентної ставки за користування кредитом до 15,25 % річних.
Забезпеченням зобовязань відповідачки ОСОБА_2 перед Банком виступає договір поруки № 12/01-04/10-120 від 18.05.2010 року, укладений між Банком та ОСОБА_2, згідно якого поручитель несуе солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором. Проте відповідачі свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконують, у звязку з чим станом на 28.07.2015 року утворилась заборгованість перед Банком в сумі 21 414,35 дол. США.
Посилаючись на викладене позивач просить стягнути на свою користь з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 21 414,35 дол. США., а також сплачені ним судові витрати.
В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав з підстав незаконності надання кредиту в іноземній валюті, припинення договору поруки.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, повідомлялась судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Дослідивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.
Додатковою угодою № 010/01-04/08-262/1 від 30 червня 2009 року позичальнику відкрито позичковий рахунок та змінено умови погашення заборгованості.
18 травня 2010 року між сторонами укладено договір переведення боргу № 11/01-04/10-030, згідно якого первісний боржник фізична особа-підприємець ОСОБА_2 за згодою позивача перевела свої боргові зобовязання за кредитним договором № 010/01-04/08-262 від 4 квітня 2008 року на ОСОБА_2.
У звязку з цим додатковою угодою № 010/01-04/08-262/2 від 18 травня 2010 року до кредитного договору 010/01-04/08-262 від 4 квітня 2008 року внесені відповідні зміни.
Додатковою угодою № 010/01-04/08-262/3 від 18 травня 2010 року сторонами змінено розмір процентної ставки за користування кредитом до 15,25 % річних.
Забезпеченням зобовязань відповідачки ОСОБА_2 перед Банком виступає договір поруки № 12/01-04/10-120 від 18 травня 2010 року, укладений між Банком та ОСОБА_2, згідно яких поручитель несе солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобовязань за кредитним договором.
Відповідно до умов договору погашення кредиту здійснюється згідно графіку погашення кредиту та інших платежів.
Проте Відповідачі зобовязання за вказаним договором належним чином не виконували, у звязку з чим станом на 28 липня 2015 року існує заборгованість перед Банком в сумі 21 414,35 дол. США, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 19 668, 86 дол. США, заборгованості за відсотками 1 182, 93 дол. США, пені 562,56 дол. США.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову представник відповідача ОСОБА_2 посилається на те, що позичальнику ОСОБА_2 не було відомо про наявність заборгованості, її складові, оскільки вона перебуває за кордоном. Заперечує щодо стягненню боргу в іноземній валюті. Крім того наполягає на тому, що порука відповідача ОСОБА_2 припинена, оскільки банк не предявив до нього вимогу в межах шести місяців . Обставини щодо неналежного повідомлення не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки згідно повідомлення Відділу АДР УДМС в Миколаївській області зареєстрованим місцем проживання відповідачки є АДРЕСА_1, вона особисто ознайомлена з текстом кредитного договору та додаткових договорів, графіком погашення заборгованості та ін. Крім того, обовязок щодо погашення кредитної заборгованості не припиняється в разі зміни місця проживання боржника.
Стосовно вимог в іноземній валюті, суд не може погодитись із запереченнями відповідача, оскільки, відповідно до Правової позиції ВСУ, яка міститься у справі № 6-1680 цс 15
Якщо у кредитному договорі виконання зобовязання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України) за наявності хоча б у однієї сторони зобовязання: або у банка-отримувача або у ініціатора платежу індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України ( стаття 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"), то суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.
В той же час, доводи представника в частині дії договору поруки суд вважає такими, що можуть бути прийняті до уваги частково через наступне.
Згідно з положеннями ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.
Наявним у справі договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобовязань боржника за кредитним договором.
В наслідок порушення боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України на умов кредитного договору мав право достроково вимагати з позичальника та поручителя стягнення усієї суми заборгованості за кредитним договором, надіславши письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів.
Отже, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за його користування та пені, кредитор відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.
Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, то передбачений ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.
Дана позиція містить у правовому висновку , висловленому у Постанові ВСУ у справі № 6-691цс16 від 07.09.2016 р.,
Відповідно до вимоги, яка міститься в матеріалах справи, яка розглядається судом (арк.98-101), банком претензію від 14.07.2015 року було направлено відповідачам 15.07.2015 року.
При цьому претензія містить вимогу щодо добровільного погашення кредиту у строк протягом тридцяти календарних днів з дати отримання вимоги.
Проте, із позовом до суду позивач звернувся 31.07.2015 року, через що суд вважає, до позов до поручителя було предявлено передчасно, до перебігу строку на добровільне виконання претензії, що порушує його права.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позов Банку є обґрунтованим, але підлягає частковому задоволенню.
Відповідно зі ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати .
Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» заборгованість за кредитним договором № 010/01-04/08-262 від 04 квітня 2008 року в сумі 21 414,35 дол. США (двадцять одна тисяча чотириста чотирнадцять тисяч дол. США тридцять пять центів), яка складається з: 19 668,86 дол. США - заборгованість за тілом кредиту, 1 182,93 дол. США - заборгованості по відсоткам, 562,56 дол. США - пеня.
Стягнути з ОСОБА_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» судовий збір в розмірі 3654 грн. 00 коп.
В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.С.Тихонова