Справа № 505/3037/16-ц
Провадження № 2/505/1730/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2016 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Гоноратської сільської ради Подільського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся 25.08.2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що 04 січня 2015 в с. Куяльник Котовського району Одеської області помер його дядько ОСОБА_2. За життя він 11 жовтня 2011 року склав заповіт, у якому заповів йому, позивачу, земельну ділянку площею 2,2215 га, що розташована на території Гоноратської сільської ради Подільського району Одеської області, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №000922, виданого Котовською райдержадміністрацією 17 січня 2004 року.

Він є єдиним спадкоємцем після смерті дядька. Других спадкоємців не має. Заповіт спадкодавцем на скасовувався та не змінювався.

26 червня 2015 року він у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, була заведена спадкова справа №194/2015.

16.10.2015 року йому нотаріусом було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Представити нотаріусу оригінал державного акту він не має можливості, оскільки не маючи постійного місця проживання ОСОБА_2 втратив його. Знайти документ не вдалося можливим.

У звязку з цимпросив постановити рішення суду яким визнати за ним, ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 04 січня 2015 року ОСОБА_2, на належну йому на праві власності земельну ділянку площею 2,2215 га, що розташована на території Гоноратської сільської ради Подільського району Одеської області.

В ході судового розгляду справи на позові наполягав у повному обсязі.

Представник Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області у судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав. Тому справу розглянуто у відсутність цього представника.

Вислухавши позивача та дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи 04 січня 2015 року у віці 60 років в с. Куяльник Котовського району Одеської області помер ОСОБА_2 (актовий запис №33), що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖД №397285 від 10.01.2015 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, земельну ділянку площею 2,2215 га, що розташована на території Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області, та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №000922, виданого Котовською районною державною адміністрацію Одеської області 17 січня 2004 року на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 15 грудня 2003 року за №501/03, що підтверджується копією державного акту на землю та не заперечується відповідачем.

Згідно довідки управління держгеокадастру у Котовському районі Одеської області №34-1504-0.12-4545/0/2-15 від 20.10.2015 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2,2215 га, що розташована на території Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області, яка належала ОСОБА_2, з урахування індексації станом на 01.01.2015 року становить 70394,36 грн.

ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого земельну ділянку площею 2,2215 га, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №000922, виданого Котовською районною державною адміністрацію Одеської області 17 січня 2004 року, заповів на імя ОСОБА_1, заповіт посвідчений секретарем Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області 11.10.2011 року та зареєстрованому в реєстрі за №55.

Позивач в межах передбаченого законом 6-місячного строку звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, заведена спадкова справа №194/2015.

Листом №1053/01-16 від 16.10.2015 року державний нотаріус Котовської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2, померлого 04 січня 2015 року, на належну йому земельну ділянку площею 2,2215 га, що розташована на території Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області, оскільки відсутні належним чином оформлені оригінали документів, що посвідчують право власності ОСОБА_2 на вищевказану земельну ділянку.

Про втрату оригіналів вказаних документів позивачем зроблена обява в газеті «Котовська реклама».

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно ст.16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

Отже, відсутність у позивачаможливості надання нотаріусу належно оформлених документів на спадщину, позбавляє його права на оформлення спадщини у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкову земельну ділянку в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. ст.ст.16, 328, 392,1218,1222,1233, 1268,1269 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 04 січня 2015 року ОСОБА_2, у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництваплощею 2,2215 га, що розташована на території Гоноратської сільської ради Котовського району Одеської області, та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №000922, виданого Котовською районною державною адміністрацію Одеської області 17 січня 2004 року на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 15 грудня 2003 року за №501/03.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив, протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

С у д д я