Справа № 365/898/15-ц Головуючий у І інстанції Денисенко Н. О.
Провадження № 22-ц/780/1290/16 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 49 29.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

29 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Гуля В.В., Касьяненко Л.І.

при секретарі - Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Згурівського районного суду Київської області від 21 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та на дружину під час вагітності,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року позивачка звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею. У шлюбі вона завагітніла вдруге, термін вагітності складає 12 тижнів.

Далі позивачка, посилаючись на те, що з середини серпня 2015 року вони проживають окремо, вона перебуває у декретній відпустці, доходів не має, потребує коштів на утримання дочки та додаткових коштів для забезпечення здоров'я майбутньої дитини, тому просила стягнути з відповідача аліменти на неї під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів відповідача щомісячно та аліменти на дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову.

Відповідач у запереченнях проти позовних вимог в частині стягнення аліментів на дочку не заперечував, а в частині стягнення на позивачку на час її вагітності, заперечував посилаючись на те, що він не є батьком ненародженої дитини.

Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 21 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено.

Суд стягнув з відповідача на користь позивачки ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, з відповідача стягнуто на користь позивачки ОСОБА_3 аліменти на час її вагітності у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 28 жовтня 2015 року.

В апеляційній скарзі відповідач з рішенням суду не згоден в частині стягнення аліментів на час вагітності позивачки. Посилається, що суд не врахував його доводів та безпідставно відмовив у проведенні дополового аналізу ДНК на батьківство, у зв'язку з чим неповно з'ясував обставини справи, тому просить скасувати рішення в цій частині та відмовити у цих позовних вимогах.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та обговоривши її доводи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні матері, позивачки ОСОБА_3 Остання не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та перебуває на обліку в жіночій консультації поліклінічного відділення Згурівської центральної районної лікарні у зв'язку з вагітністю, станом на 26 жовтня 2015 року, 12 тижнів, тобто потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає.

Відповідач має задовільний стан здоров'я, є працездатним, працює в ТОВ «Фоззі-Фуд» на посаді приймальника товару, має постійний регулярний дохід, інших утриманців не має, має можливість надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК Украйни аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності.

Згідно ч.ч. 4, 5 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності, суд врахував вищевказані обставини справи, вимоги закону та правильно виходив з того, що позивач, яка не працює і знаходиться у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу.

Рішення суду, зокрема в цій частині позовних вимог, відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

В скарзі відповідач посилається на те, що суд, стягнувши аліменти на утримання дружини під час вагітності не врахував того, що ним оспорював факт того, що він є батьком дитини, яка знаходиться в утробі матері, позивачки у справі.

Проте ці посилання не можуть бути взяті до уваги, оскільки матеріали справи відповідних вимог щодо оспорювання батьківства не містять.

Посилання на ці обставини у запереченні на позов, суд першої інстанції правомірно відхилив, як недоведені належними та допустимими доказами.

Інші доводи апелянта також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін, ІНФОРМАЦІЯ_3, ніким не оскаржується, а тому, відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції в цій частині.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Згурівського районного суду Київської області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :