Провадження № 2/537/40/2016
Справа № 537/3595/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.02.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючої судді Фадєєвої С. О., при секретарі Герасименко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю, визнання права власності, усунення перешкод у користуванні майном,
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 03.02.2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволені, визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; зобов»язано ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 ключі від вхідних дверей квартири АДРЕСА_2; зобов»язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні квартирою № 55 в будинку 29 по вулиці Цюрупи в м. Кременчуці.

При винесенні вказаного рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

В судове засідання ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Представником позивача ОСОБА_3 подано суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з положеннями ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. До витрат, пов»язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_1 за подачу позову до суду було сплачено 2314,80 грн. судового збору. Оскільки рішенням суду від 03.02.2016 року вимоги ОСОБА_1 задоволені, сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Згідно ст..1 Закону «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до п.п. 47 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

З матеріалів справи вбачається, що позивач уклала договір з ОСОБА_3 про надання правової допомоги у даній справі, що підтверджується ордером, витягом з договору про надання правової допомоги . Позивачем також було надано суду оригінал квитанції про оплату позивачем адвокату гонорару та розрахунок вартості правової допомоги.

Наданий суду розрахунок витрат на правову допомогу є невірним в частині кількості часу (а відповідно і вартості витрат), затраченого на участь представника позивача в судових засіданнях. Так, згідно журналів судових засідань, ОСОБА_3 приймала участь у розгляді справи як представник позивача за договором за період з 30.10.2015 року по 25.12.2015 року, вказаний у розрахунку, сукупно 2 години 18 хвилин, а не 6 годин, як вказано у розрахунку. Виходячи з викладеного та з врахуванням, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, тобто 487,20 гривень, суд вважає, що стягненню з відповідача підлягають 1120,56 гривень в рахунок компенсації витрат на судове представництво та 1100 гривень інших витрат на правову допомогу, згідно розрахунку.

Керуючись ст..ст.10,11,60,79, 84, 212,213,215,220 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2314,80 гривень сплаченого судового збору та 2220,56 гривень в рахунок компенсації витрат на правову допомогу.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.О. Фадєєва