АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/9358/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2273/16Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді : Кузнєцової О.Ю.

суддів : Хіль Л.М., Мартєва С.Ю.

при секретарі: Колодюк О.П.

за участі позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 червня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та, остаточно визначившись у позовних вимогах відповідно до заяви від 30 червня 2016 року (а.с. 97), просив стягнути з ОСОБА_4 компенсацію вартості 1/2 частини легкового автомобіля Renault Kangoo, 2008 р.в. в розмірі 76 614,50 грн.; виділити йому у власність газову плиту Gorenje вартістю 13900 грн., холодильник Electrolux вартістю 13584 грн., диван Мажор вартістю 5760 грн.; виділити у власність ОСОБА_4 1/2 частину автомобіля, паровий утюг Sitter Super Mini Gazze вартістю 4400 грн., швейну машину Gemsy Gem вартістю 11940 грн., оверлок вартістю 1630 грн., мікрохвильову піч Samsung вартістю 1500 грн., телевізор Samsung вартістю 460 грн., музичний центр Sony вартістю 490 грн., хлібопічку LG вартістю 1140 грн., утюг Braun вартістю 1160 грн., фотоапарат Sony вартістю 4930 грн.; стягнути з нього різницю вартості майна, що складає 994 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що у період з 09.03.2001 року до 12.02.2015 року він перебував у шлюбі з ОСОБА_4 У період шлюбу було придбано майно яке належить їм на праві спільної сумісної власності.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 здійснила продаж автомобіля Renault Kangoo, який є спільною власністю подружжя, тому він наполягає на отриманні компенсації вартості 1/2 частини вказаного автомобіля. Вказував, що оскільки між ним та його колишньою дружиною не досягнута згода щодо розподілу іншого спільно майна, він змушений звертатися до суду для захисту своїх майнових прав.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини легкового автомобіля Renault Kengoo, 2008 р.в. в розмірі 76 614,50 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати його в частині відмови у задоволенні його вимог про виділення у власність газової плити Gorenje, холодильник Electrolux, дивану Мажор та стягнення витрат на правову допомогу і ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 червня 2016 року оскаржується лише в частині виділення у власність ОСОБА_2 газової плити Gorenje, холодильника Electrolux, дивана Мажор та стягнення витрат на правову допомогу, а тому в іншій частині воно не переглядається.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з09.03.2001 року до 12.02.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, що підтверджується копією рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12.02.2015 року у справі №524/11662/14-ц (а.с.25).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про виділення у його власність газової плити Gorenje, холодильника Electrolux, дивана Мажор, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт купівлі вказаного майна за час шлюбу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Лист ПАТ КБ «ПриватБанк» від 17 травня 2016 року (а.с. 69), на який посилається в апеляції ОСОБА_2, вказує на те, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором PL0XFD20481059 від 06 грудня 2007 року ним передано у заставу Холодильник Electrolux.

З наданих позивачем доказів не вбачається за можливе достовірно встановити ким та в який період часу було придбано предмет застави - холодильник Electrolux.

Відомостей про придбання газової плити Gorenje та дивана Мажор ОСОБА_2 не надано.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2 до апеляційного суду надано копії кредитних договорів, які підтверджують придбання ним за кредитні кошти газової плити Gorenje (а.с. 131).

Відповідно до ч.2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апелянтом не було вказано на будь-які причини, які б можна було вважати поважними для неподання вказаного доказу до суду першої інстанції, а відтак в апеляційного суду відсутні підстави для його дослідження та покладення в основу судового рішення.

Додаткових відомостей про придбання холодильника Electrolux та дивана Мажор ОСОБА_2 до апеляційного суду не надано.

Щодо стягнення на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, то відповідно до роз'яснень викладених у п. 47 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Таким чином, обов'язковим є надання документів, що підтверджують право особи на зайняття адвокатською діяльністю, тобто відповідного свідоцтва, або доказів про те, що вона є фахівцем у галузі права.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для стягнення на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу, оскільки суду першої інстанції не було надано документів, які б підтверджували, що представники позивача ОСОБА_5 - ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які діяли на підставі довіреності від 07 листопада 2015 року (а.с. 26), є адвокатами або іншими фахівцями у галузі права.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість, апелянтом не наведено.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: --//-- О.Ю. Кузнєцова

Судді --//-- Л.М. Хіль

--//-- С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: О.Ю. Кузнєцова