Провадження № 2/582/459/16
Справа № 582/959/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2016 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді - Жмурченка В.Д.

за участю секретаря - Коваль В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом та просить суд винести рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, доводилася рідною сестрою дідові заявниці ОСОБА_4, а матері заявниці ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, рідною тіткою по лінії батька та визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах, що розташована за межами населеного пункту на території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, що належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, в смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги повністю та просили суд їх задоволити.

Представник Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову (а.с.19).

У зв'язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази.

Згідно з ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також і факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995року із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення факту, що має юридичне значення, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Факт родинних відносин між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, жителів смт. Терни, Недригайлівського району, Сумської області.

Оскільки зазначені правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК УРСР 1963 року.

У відповідності до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Статтями 1217, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Оскільки сертифікат на земельну частку (пай), виданий на ім'я, ОСОБА_3, втрачений та відсутній правовстановлюючий документ, який би міг підтвердити право позивача ОСОБА_1 на земельну частку (пай), яка фактично успадкована після смерті ОСОБА_3, але юридично не оформлена, то позивач не має можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) після її смерті.

З огляду на вище викладене, позов про визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) підлягає задоволенню, оскільки в такому разі рішення суду буде правовстановлюючим документом для належного оформлення ним свого права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 10, 60,212,215 ЦПК України, ст.ст. 25, 1218, 392 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, доводилася рідною сестрою дідові заявниці ОСОБА_4, а матері заявниці ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, рідною тіткою по лінії батька.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) розміром 3,29 в умовних кадастрових гектарах, що розташована за межами населеного пункту на території Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, що належала ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, в смт. Терни, Недригайлівського району Сумської області, в порядку спадкування.

Це рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя В. Д. Жмурченко