Справа № 230/4389/12
У Х В А Л А

іменем України

17 жовтня 2016 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про заміну сторони виконавчого провадження,

у с т а н о в и в:

9 листопада 2012 року заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області у справі № 230/4389/12 ухвалено з ПрАТ «Шаргородський маслозавод» зокрема на користь ОСОБА_1 стягнути 4413,39 грн заборгованості за здане молоко та 214 грн судового збору (а.с. 29-30).

30 листопада 2012 року Шаргородським районним судом за вказаним рішенням суду видано виконавчий лист (а.с. 77).

По примусовому виконанню вказаного виконавчого листа ВДВС Шаргородського РУЮ 4 грудня 2012 року відкрито виконавче провадження (а.с. 78).

4 грудня 2012 року виконавче провадження № 35517673 з примусового виконання виконавчого листа № 230/4389/12, виданого Шаргородським районним судом відповідно до постанови старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шаргородського районного управління юстиції ОСОБА_2 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 35931132 (а.с. 79).

21 січня 2013 року постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Вінницькій області Паламарчука В.В. зазначене виконавче провадження № 35517673 прийнято до виконання (а.с. 80).

22 вересня 2016 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження посилаючись на те, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 25 серпня 2015 року здійснена державна реєстрація припинення ПрАТ «Шаргородський маслозавод», запис №8000222, а правонаступником ПрАТ «Шаргородський маслозавод» є ТОВ «СУРІ» ().

Виконавчий лист, виданий Шаргородським районним судом Вінницької області від 30 листопада 2012 року, на час розгляду заяви судом не виконано.

У судове засідання представник заявника не зявився, але від начальника Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відділу, заяву підтримує у повному обсязі.

Стягувач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Представник ПрАТ «Шаргородський маслозавод» у судове засідання не зявився. До суду повернулася поштова кореспонденція, яка була надіслана боржнику за адресою: м. Шаргород Вінницької області, вул. Леніна, 284 з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає.

Згідно із ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Стягувач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Представник ТОВ «СУРІ» у судове засідання не зявився, хоча про дату, час і місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 378 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Отже, суд вважає за можливе розглянути заяву без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву та дослідивши матеріали цивільної справи № 230/4389/12, вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У пункті 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іванов проти України», суд в черговий раз зазначив, що саме на державу покладено обов'язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції (рішення у справі «ОСОБА_3 проти України» від 29 червня 2004 року, рішення у справі «Ромашов проти України» від 21 липня 2004 року, рішення у справі «Дубенко проти України» від 11 січня 2005 року, рішення у справі «Козачек проти України» від 07 грудня 2006 року… Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» від 26 квітня 2005 року, і у справі «Крищук проти України» від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, субєкт оціночної діяльності - субєкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із частинами 1, 2 та 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обовязок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Отже, сторони виконавчого провадження, якими є стягувач та боржник, державний виконавець, а також особа, яка набула прав стягувача, можуть звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Факт правонаступництва ТОВ «СУРІ» від ПрАТ «Шаргородський маслозавод» підтверджується інформацією Мінюсту України про юридичну особу від 7 грудня 2015 року та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 19 листопада 2015 року (а.с. 81-86).

Отже, заявником надано суду належні та допустимі докази процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення, з огляду на що заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про заміну сторони у виконавчому провадженні належить задовольнити.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 197, 208-210, 378 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву задовольнити.

Замінити боржника Приватне акціонерне товариство «Шаргородський маслозавод» (вул. Леніна, 284, м. Шаргород, Вінницька область, ідентифікаційний код 00444576) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «СУРІ» (вул. Будівельників, 25 Б, офіс 14, м. Дніпропетровськ, ідентифікаційний код 00444576) у виконавчому провадженні, відкритому на підставі заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 9 листопада 2012 року у справі № 230/4389/12 про стягнення з ПрАТ «Шаргородський маслозавод» на користь ОСОБА_1 4113,39 грн заборгованості за здане молоко та 214 грн судового збору.

Згідно зі статтями 293, 294, 296 ЦПК України на ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.Л.Строгий