АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 759/5028/16-ц --ё
№ апеляційного провадження:22-ц/796/12625/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Миколаєць І.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

13 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Укршахтгідрозахист» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати та середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати при звільненні ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 3 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Укршахтгідрозахист», на користь ОСОБА_3 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 4119,39 грн.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просить суд рішення змінити та задовольнити вимоги про стягнення з ДП «Укршахтгідрозахист» суму середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати при звільненні, за весь період невиплати належних працівникові при звільненні сум у розмірі 45908 грн. 80 коп. вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що березні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати та середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати при звільненні, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що з 16 січня 2004 року по 17 листопада 2014 року перебував у трудових відносинах з ДП Укршахтгідрозахист» та звільненням на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням та не здійсненням відповідачем належних виплат при звільненні.

Рішенням Димитрівського міського суду Донецької області від 24 квітня 2015 позов ОСОБА_3 до ДП Укршахтгідрозахист» задоволено частково.

Стягнуто з ДП Укршахтгідрозахист» на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі за період з 1 серпня 2014 року по 17 листопада 2014 року в сумі 19 885,44 грн. за вирахуванням податків та інших обов'язкових платежів та у відшкодування моральної шкоди у сумі 500 грн.

Посилаючись на те, що роботодавець не звільняється від відповідальності і обов'язку компенсувати втрату частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строку її виплати, виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні просив суд стягнути з відповідача на свою користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у сумі 4119,39 грн., середній заробіток за затримку виплати заробітної плати при звільненні за весь період невиплати належних працівникові при звільнені сум у розмірі 40989,20 грн. та судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, з 16 січня 2004 року по 17 листопада 2014 року позивач перебував у трудових відносинах з ДП «Укршахтгідрозахист».

Наказом № 483/к від 17 листопада 2014 року був звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію.

Рішенням Димитрівського районного суду Донецької області від 27 квітня 2015 року, яке набрало законної сили стягнуто на користь ОСОБА_4 заборгованість по заробітній платі за період 1 серпня 2014 року по 17 листопада 2014 року в сумі 19885,44 грн.

За наданою позивачем випискою по картковому рахунку AT «Ощадбанк», 30 грудня 2015 року грошові кошти за вищезазначеним рішенням суду були отримані позивачем.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено право працівника на компенсацію втрати частини заробітної плати в зв'язку з затримкою термінів її виплати.

Відповідно до ст.ст. 1-4 Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплат» передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходу у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Така компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно п.4 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого .2001 року, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць і приросту індексу споживчих цін у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», середній заробіток за весь час затримки розрахунку стягується з роботодавця лише у випадку, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно даного переліку населений пункт де знаходиться підприємство - м. Макіївка знаходиться в зоні АТО.

Наказом Мінпаливенерго України від 25 листопада 2014 року № 841 було наказано керівнику відповідача, оскільки підприємство знаходиться на території проведення АТО, частково припинити діяльність та переміститися в населені пункти де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Згідно Постанови Правління НБУ «Про призупинення здійснення фінансових операцій» від 6 серпня 2014 року № 466 було призупинено казначейське обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів на території, яка не контролюється українською владою, а також банки України, небанківські установи та національний оператор поштового зв'язку, які є учасниками платіжних систем призупинили здійснення усіх видів фінансових операцій на зазначеній території.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Бюджетного кодексу, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Рішенням Гірницького відділення Макіївського ОДПІ № 124 від 9 червня 2011 року ДП «Укршахтгідрозахист» внесено до реєстру неприбуткових установ та організацій, ознака неприбуткової установи (організації) 0002.

Листом № 17/2019 від 18 вересня 2015 року Управління правової політики Міненерговугілля України повідомило ДП «Укршахтгідрозахист», що Управлінням не опрацьовувався проект порядку погашення заборгованості із виплати заробітної плати, що утворилася внаслідок антитерористичної операції, але п.7 Прикінцевих положень проекту закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» пропонується зупинити дію статті 1 зазначеного закону до завершення антитерористичної операції.

Листом № 55/13/84-16 від 22 січня 2016 року Мінсоцполітики України повідомило ДП «Укршахтгідрозахист», що Кабінету Міністрів України підготовлено проект постанови «Про порядок погашення заборгованості із заробітної плати, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції, а також виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам із територій, на яких проводиться антитерористична операція». За рішенням Урядового комітету з питань гуманітарного розвитку соціальної політики КМУ від 10 листопада 2015 року зазначений проект відхилено.

Задовольняючи позовні вимоги в частині компенсації втрати частини заробітної плати у розмірі 4119,39 грн., суд першої інстанції виходив з того, що вони відповідають обставинам справи та визнані відповідачем.

Рішення суду в цій частині в апеляційному порядку не оскаржене та апеляційним судом не перевіряється.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції виходив з того, що не здійснення розрахунку при звільненні сталося не з вини відповідача.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що дійшовши висновку про неможливість здійснення вчасного розрахунку при звільненні, суд першої інстанції не врахував, що 5 грудня 2014 року відповідача виведено з території проведення антитерористичної операції, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, на момент виникнення заборгованості, відповідач знаходився на території проведення антитерористичної операції, згідно Постанови Правління НБУ «Про призупинення здійснення фінансових операцій» від 6 серпня 2014 року № 466 було призупинено казначейське обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів на території, яка не контролюється українською владою, а також банки України, небанківські установи та національний оператор поштового зв'язку, які є учасниками платіжних систем призупинили здійснення усіх видів фінансових операцій на зазначеній території, тобто, наявність непереборної сили (форс-мажорних обставин), виключає вину підприємства у затримці виплат позивачу належних йому при звільненні сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що державні органи повинні виплачувати заробітну плату незалежно від наявності бюджетних коштів, оскільки як вбачається з рішення суду, позивачу відмовлено не лише із зазначеної підстави, а з підстави заборони відповідачу здійснювати будь-які платежі з державного бюджету на території проведення антитерористичної операції, зупинення банками України, небанківськими установами, національним оператором поштового зв'язку, які є учасниками платіжних систем, здійснювати усі види фінансових операцій на зазначеній території, відсутність розробленого чіткого механізму на урядовому рівні погашення заборгованості по заробітній платі, що утворилася, внаслідок проведення антитерористичної операції.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 3 серпня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді